Провадження № 2-з/761/710/2015
У Х В А Л А

10 грудня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення вищевказаного позову, просила накласти арешт на грошові кошти в розмірі 35 000,00 доларів США, які знаходяться на рахунку 5246 в ПАТ «Український інноваційний банк», оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 УПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: