Копія АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1480/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

за участю позивача та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4, про відшкодування шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року, -

встановила:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди в розмірі 23 836 грн. 21 коп., завданої внаслідок пошкодження належного йому автомобілю коровою, яка належить відповідачу.

На обґрунтування позову зазначив, що 20.07.2014 року, приблизно о 20.00 год., в с. Копистин Хмельницького району, належна відповідачу корова пошкодила його власний автомобіль НОМЕР_1, який перебував поблизу воріт його домогосподарства по вулиці Перемоги, 3.

Розмір майнової шкоди згідно висновку оцінювача становить 23836 грн. 21 коп.

За таких обставин просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 23836,21 грн. збитків, 600 грн. витрати на проведення експертизи, витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким позов задоволити.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що судом не враховано дійсні обставини справи. Зокрема, суд не надав належної оцінки доказам, які вказують на те, що корова, яка пошкодила його автомобіль належить на праві власності відповідачу, вона або члени сімї якої повинні були в день, коли сталося пошкодження, проводити випас худоби жителів с. Копистин, який здійснюється почергово кожним із власників корів, які спільно випасаються.

В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що 20 липня 2014 року було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивач не довів в суді тих обставин, на які він посилався в рішенні суду, а саме, що шкоди транспортному засобу було заподіяно коровою, власником якої є ОСОБА_3

Такий висновок суду є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 вказаного вище Кодексу, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1, 2 статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Як вбачається з матеріалів справи 20.07.2014 року, приблизно о 20.00 год., в с. Копистин Хмельницького району, під час перегону стада корів з місця для випасу до місця їх утримання, одна з корів завдала механічних ушкоджень автомобілю НОМЕР_3, власником якого є позивач ОСОБА_2, яку було припарковано поблизу воріт, що ведуть до домогосподарства останнього, по вулиці Перемоги, 3.

Розмір майнової шкоди, який був заподіяний внаслідок пошкоджень автомобіля становить 23 236,21 грн., відповідно до висновку оцінювача від 12 серпня 2014 року.

Вартість проведеного дослідження становить 600 грн., які були сплачені дружиною позивача, ОСОБА_5 12.08.2014 року, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №82.

Відповідно до пояснень, відібраних слідчим СВ Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області в рамках перевірки звернення щодо пошкодження автомобіля позивача у ОСОБА_4, остання повідомила, що 20.07.2014 року, приблизно о 20.20 год. вона разом з іншою особою після випасу корів (череди) на полі, переганяли їх до місця постійного перебування в с. Копистин Хмельницького району. Проходячи повз будинок №3 по вулиці Перемоги їм повідомили, що корова вискочила на автомобіль та пошкодила його. Коли вона прийшла додому, їй повідомили, що у корови пошкоджена нога та нижня губа.

З даних пояснень? а також пояснень, які надав в суді апелянт вбачається, що між власниками корів с. Копистин Хмельницького району Хмельницької області була укладена усна угода про випас корів у спільній череді почергово, відповідно до якої пастухи несуть відповідальність за збереження кожної із переданих на випас корови та забезпечують безпеку для оточуючих людей та предметів від можливої негативної поведінки тварин. 20.07.2014 року відповідно до визначеної черговості випас череди здійснювала, зокрема, ОСОБА_4, яка є членом сімї ОСОБА_3, її матірю, проживає з нею в одному будинку.

За таких обставин, враховуючи, що заподіяння шкоди сталося під час дії усної угоди про випас корів, внаслідок неналежного виконання однією із сторін угоди, пастухами, зокрема ОСОБА_4 своїх обовязків щодо належного, безпечного перегону та доставки тварин з місця випасання до місця їх постійного перебування, тому відповідальність в даному випадку повинна нести саме ОСОБА_4 та інші пастухи, які 20.07.2014 року випасали худобу, за неналежне виконання своїх обовязків, які призвели до заподіяння шкоди майну третій особі.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_4 приймає участь в справі в якості третьої особи, вимоги безпосередньо до неї та до інших пастухів корів позивачем не були предявлені, тому за таких обставин не вбачається правових підстав для стягнення заподіяної шкоди з ОСОБА_4

Відмовляючи в позові до ОСОБА_3 суд правильно послався на те, що в процесі судового розгляду не було встановлено передбачених законом підстав для притягнення її до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних збитків.

Справа дійсно не містить жодних обєктивних даних щодо вини відповідача у заподіянні шкоди автомобілю позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги також не ґрунтуються на доказах.

Апелянт вказує на те, що з усіх зареєстрованих в домогосподарстві ОСОБА_3 пяти осіб, лише відповідач з сином могли випасати худобу, що є нічим іншим як припущенням.

Оскільки, як встановлено апеляційним судом, в даному випадку мають місце зобовязальні правовідносини, тому посилання в рішенні суду на ст. 1166 ЦК України, як на підставу майнової відповідальності є помилковим.

Враховуючи, що вказана помилка суду не призвела до неправильного вирішення справи, діючи у відповідності із вимогами ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про можливість залишення рішення суду без змін з виключенням вищевказаного посилання зі змісту рішення суду.

Оскільки рішення суду підлягає залишенню без змін, тому у відповідності із вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати, здійснені позивачем в даній справі не підлягають відшкодуванню останньому за рахунок відповідача.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2015 року залишити без змін, виключивши з його мотивувальної частини посилання на ст. 1166 ЦК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 29, 30