Справа № 415/5018/14-ц
Провадження № 6/415/100/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Мішиній А.В.,

розглянувши подання головного держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням, погодженим з виконуючим обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходяться виконавчий лист Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/201/15 від 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 індексації на аліменти та додаткових витрати на дитину в сумі 5138,53 грн. Державним виконавцем, відповідно до ст.ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження», було відкрито виконавче провадження, після чого державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено боржникові. Боржником зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, виконано не було. У своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відповідно до виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/201/15 від 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 індексації на аліменти та додаткових витрати на дитину в сумі 5138,53 грн.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1. в судове засідання не зявилась, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без її участі у звязку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 47183471 по примусовому виконанню виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/201/15, виданого Лисичанським міським судом Луганської області 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 індексації на аліменти та додаткових витрати на дитину в сумі 5138,53 грн.

07.04.2015 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанови направлено боржнику разом з викликом до ВДВС Лисичанського МУЮ для дачі пояснень щодо подальшої сплати даного боргу. Пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно з відповідями на запити, ОСОБА_2 працює в Приватному підприємстві «Люксавто-СДК» та станом на 15.04.2015 року за ним зареєстрований автомобіль Mercedes-Benz 308DПЕ, державний номер НОМЕР_1. Як вбачається з акту державного виконавця від 20.04.2015 року, боржник зявився до ВДВС Лисичанського МУЮ, де надав пояснення, що працює в Приватному підприємстві «Люксавто-СДК» та майна не має.

Так, як вбачається з подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього, державний виконавець не навів жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вжиття ним всіх можливих та необхідних виконавчих дій зі звернення стягнення на належне боржнику майно та грошові кошти, а також не надав суду доказів вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно.

За таких обставин суд вважає, що подання головного держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання головного держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА