Справа № 669/880/15-ц
Провадження № 2/669/291/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Давидюка О.І.

при секретарі Демянюк Н.М.

з участю прокурора Лисюк А.О., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогіря цивільну справу за позовом прокурора Білогірського району в інтересах держави в особі ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1, ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області, третя особа: Білогірська районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Білогірського району звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності САК № 955735, індексний № 20535935 від 15 квітня 2014 року, скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_4 № 12449149 та повернення ОСОБА_1 у державну власність земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий № :04:005:0369, що розташована в межах території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що право власності на вказану земельну ділянку було набуто ОСОБА_1 всупереч вимогам Земельного кодексу України. Вказує, що остання не зверталася до ОСОБА_3 районної державної адміністрації з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки та передачу її у власність, проект землеустрою не погоджувався відділом Держземагенства в ОСОБА_3 районі, а до реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції з метою видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) було подано розпорядження першого заступника голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р, якого по офіційній документації вказаної установи не існує, а лише є в наявності та має юридичну силу під вказаним номером та датою інше розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують про власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» із списком інших осіб, яким передані земельні ділянки і серед яких відповідач ОСОБА_1 не значиться.

Прокурор прокуратури Білогірського району в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що повідомлення по факту видачі невідомими особами підробленого розпорядження першого заступника голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, серед яких значиться ОСОБА_1, яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на даний час проводяться необхідні слідчі дії.

Представник позивача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала, стосовно задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що вона працювала вчителем в с.Сушівці Білогірського району з 1979 по 1986 роки, після цього з 1986 по 2008 роки вона працювала вчителем в с.Семенів Білогірського району. В 2011 році вона звернулася до сільського голови Сивківської сільської ради Білогірського району ОСОБА_6 з питанням щодо отримання земельної ділянки і в 2012 році вона написала заяву на отримання земельної ділянки на імя ОСОБА_3 РДА та передала її ОСОБА_6 в листопаді 2012 року. В березні-квітні 2014 року ОСОБА_6 повідомив їй, що є розпорядження ОСОБА_3 РДА про затвердження проектів із землеустрою. Кошти за виготовлення документації на земельну ділянку вона платила ОСОБА_7 та в реєстраційну службу. Для виготовлення документації в Білогірську РДА вона особисто не зверталася.

Представник третьої особи ОСОБА_3 районної державної адміністрації ОСОБА_8 надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_4 на підставі заяви, вчиненої від імені ОСОБА_1, та документів, поданих для проведення державної реєстрації, прийнято рішення № 12449149 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим № :04:005:0369, що розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (а.с. 12), видано свідоцтво про право власності серії САК № 955735, індексний № 20535935 від 15 квітня 2014 року (а.с.14) та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, запис № 5362466 (а.с. 15).

Зазначене свідоцтво про право власності на земельну ділянку видане на підставі документів, поданих від імені ОСОБА_1, а саме копії її паспорта, копії розпорядження першого заступника голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 470/2012-р від 12 грудня 2012 року (а.с. 18-19), копії витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 15-17) та квитанції про внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав та про сплату адміністративного збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6, ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст. 122 Земельного кодексу України. Після цього, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

В п. 3 ч 1. ст. 24 вищевказаного Закону вказано, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа.

З показань відповідача ОСОБА_1, а також досліджених в судовому засіданні письмових документів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 протягом 2012-2014 років із заявою (клопотанням) про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га та надання їй земельної ділянки у власність до ОСОБА_3 районної державної адміністрації не зверталася, проектної документації не виготовляла і в нотаріальному порядку не уповноважувала на вказані дії інших осіб.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, крім інших необхідних документів, включають рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у власність ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації на затвердження не надходив, розпорядження про затвердження проекту землеустрою для ОСОБА_1 не приймалося, що підтверджується листом-повідомленням ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 27 липня 2015 року № 89/04-02-15-1074/2015 (а.с. 37).

При цьому, встановлено, що зміст наявного в матеріалах справи розпорядження першого заступника голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 19 громадян, серед яких значиться ОСОБА_1, яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність) не відповідає дійсності, а відтак не має юридичної сили для його правозастосування (а.с. 18-19), оскільки під даним номером та датою, але з іншою назвою пройшло паспортизацію та зареєстроване по внутрішній документації установи інше розпорядження першого заступника голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 12 грудня 2012 року № 470/2012-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок» з додатком (список 4 громадян, серед яких не значиться ОСОБА_1, яким передано у власність земельні ділянки, які знаходяться в користуванні) (а.с. 22-30).

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до п. 8-1 ч. 1 ст. 18 вказаного вище Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, суд вважає, що оскільки відсутнє відповідне рішення органу державної влади про передачу ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки, тому державна реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане з порушенням вимог законодавства, не може бути проведеною на підставі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак позовні вимоги прокурора в інтересах держави підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 153 Земельного кодексу України, ст. ст. 21, 328, 373, 378 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 174, 179, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Білогірського району в інтересах держави в особі ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності САК № 955735, індексний № 20535935 від 15 квітня 2014 року, видане державним реєстратором реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:005:0369) для ведення особистого селянського господарства на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_4 від 15 квітня 2014 року № 12449149 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:005:0369) для ведення особистого селянського господарства на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

ОСОБА_1 повернути у державну власність в особі ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:005:0369), що розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, шляхом примусового безоплатного вилучення та повернення до державної власності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк