Ухвала

іменем україни

28 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Фенікс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватна фірма «Проспектбуд», про визнання недійсним договору та стягнення коштів; за зустрічним позовом Житлово-будівельного кооперативу «Фенікс» до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 2011 року він уклав із Приватною фірмою «Проспектбуд» (далі - ПП «Проспектбуд») iнвестицiйний договiр на участь у будiвництвi житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до умов якого об'єктом iнвестування вказано квартиру № 101. На виконання умов договору ним було сплачено 231 тис. грн. Згодом будинок було передано на баланс Житлово-будівельного кооперативу «Фенiкс» (далі - ЖБК «Фенiкс»), з яким позивач 03 червня 2013 року уклав договiр на пайову участь у кооперативi № 7, вiдповiдно до умов договору об'єктом фiнансування виступала та ж сама квартира. На виконання умов договору позивачем було здійснено доплату пайового внеску в сумі 9 тис. грн. Рiшенням Хмельницького мiськрайонного суду вiд 26 червня 2014 року за ОСОБА_5 визнано майновi права на об'єкт незавершеного будiвництва в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з цим позивач звернувся до ЖБК «Фенікс» про надання йому переліку вільних квартир для заміни об'єкта інвестування, проте відповідач повідомив позивача лише про можливість повернення йому коштів у сумі 9 тис. грн. Не погоджуючись з позицією відповідача, позивач зазначав, що на виконання договору на пайову участь у кооперативі ЖБК «Фенікс» було отримано кошти в сумі 231 тис. грн в якості пайового внеску шляхом зарахування коштів проінвестованих у квартиру № 101 та 9 тис. грн безпосередньо сплачених кооперативу. Позивач вважає, що кооператив не мав права укладати з ним договір стосовно квартири № 101, оскільки майнові права на неї на той час належали іншій особі, тому з урахуванням положень ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України просив визнати недійсним договір про пайову участь у кооперативі від 03 червня 2013 року № 7 та стягнути з ЖБК «Фенікс» на свою користь 240 тис. грн.

ЖБК «Фенiкс» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - інвестиційного договору від 31 серпня 2011 року № 140, а саме: припинення дії договору про пайову участь у кооперативі від 03 червня 2013 року № 7, укладеного між ЖБК «Фенікс» та ОСОБА_4, на підставі нікчемного правочину та зобов'язати ОСОБА_4 надати банківські реквізити для повернення йому коштів у сумі 9 тис. грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року, первісний позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір про пайову участь у кооперативі від 03 червня 2013 року № 7, укладений між ОСОБА_4 та ЖБК «Фенікс».

Стягнуто із ЖБК «Фенікс» на користь ОСОБА_4 9 тис. грн, внесених на виконання договору від 03 червня 2013 року № 7, а також 333 грн 60 коп. судового збору, а всього - 9 333 грн 60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, змінити рішення суду першої інстанції, задовольнити його позов у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з безпідставності позовних вимог про стягнення з ЖБК «Фенікс» на користь ОСОБА_4 231 тис. грн.

При цьому суд правильно виходив з того, що грошові кошти у сумі 231 тис. грн не були отримані ЖБК «Фенікс» на виконання умов договору про пайову участь у кооперативі від 03 червня 2013 року № 7, а попередній інвестиційний договір на участь у будівництві житлового будинку від 31 серпня 2011 року № 140 не визнаний недійсним; ЖБК «Фенікс» не є правонаступником приватної фірми; між ПФ «Проспектбуд» та ЖБК «Фенікс» відсутні договірні зобов'язання.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

В.М. Коротун