Справа № 266/2817/15-ц
Провадженя№ 2/266/1140/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.09.2015 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.

за участю секретаря Сологуб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є власником 5/100 частки будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. В будинку зареєстрована з 2009 року відповідачка ОСОБА_2, зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично за спірною адресою не мешкають з 2012 року, речей своїх не мають в будинку. Просила суд визнати відповідачку ОСОБА_2 та її малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - 5/100 часткою будинку АДРЕСА_1.

Позивачка до суду не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення рішення заочно не заперечувала.

Відповідач, будучи повідомленим про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору купівлі-продажу частки жилого будинку від 01.04.1998р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, позивачка ОСОБА_1 є власницею 5/100 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідачка ОСОБА_2 зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час володіння даним будинком позивачем з 28.11.2009 року зареєстровані в 5/100 частки будинку АДРЕСА_1, що підтверджується домовою книгою (а.с. 6-7).

Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом КСН «Слободка-Гавань», з якого слід, що ОСОБА_2 зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не мешкають за адресою: АДРЕСА_1, особистих речей в будинку не мають, про що свідчать сусіди (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Тобто судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному будинку за згодою позивача, але без поважних причин там не проживають з часу реєстрації.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилався позивач у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 16, 319, 321 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- з а д о в о л ь н и т и.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - 5/100 часткою будинку АДРЕСА_1.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення за відсутності сторони -в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Сараєв І. А.