Номер провадження: 22-ц/785/2976/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" про стягнення індексації заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку (далі ПАТ АБ) "Укргазбанк" про стягнення суми індексації у розмірі 3,57 грн., суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення по дату виплати, відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Позивач посилався на те, що при звільненні відповідач розрахувався з ним не у повному обсязі, оскільки не виплатив індексацію, а тому повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку та відшкодувати моральну шкоду, завдану бездіяльністю відповідача.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що перевищення порогу індексації відбулося у березні 2014 року, індекс інфляції за березень опубліковано у квітні 2014 року, і тому підвищення грошових доходів позивача мало відбуватися тільки з 01 травня 2014 року, а його звільнено з 08 квітня 2014 року. Представник відповідача вважала, що розрахунок з позивачем здійснено у повному обсязі та відсутніми є підстави для стягнення середнього заробітку і відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ АБ "Укргазбанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 22 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині відмови у позові про стягнення індексації заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку - скасуванню з ухваленням в скасованій частині нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що відповідач виплатив розрахунок позивачу своєчасно і у повному обсязі, що підстав для виплати індексації позивачу не було, і як наслідок безпідставними є вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Однак з такими висновками суду колегія суддів погоджується частково.

Відповідно до ст.ст.116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 15.10.2009 року до 08.04.2014 року перебував у трудових відносинах з ПАТ АБ "Укргазбанк". (а.с.79-83) 15.10.2009 року позивача було прийнято на посаду головного юриста Другої Одеської філії АБ "Укргазбанк", і в результаті останньої реорганізації 25.07.2011 року його призначено на посаду заступника начальника відділу забезпечення діяльності юридичного управління ООД АБ "Укргазбанк". (а.с.79-83) З 08.04.2014 року за наказом № 133-П від 04.04.2014 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням та з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. (а.с.6) За випискою по рахунку позивача розрахунок у сумі 3640,61 грн. йому було виплачено своєчасно 04 квітня 2014 року, тобто в день видання наказу про звільнення. (а.с.7) Індексація заробітної плати позивачу не виплачувалась. З цього приводу між сторонами виник спір.

Відповідно до статті 95 ч. 5 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Положеннями статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У випадку, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначені затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Порядком проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

За вищевказаним Порядком (1-1,4,5) підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення)… допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

З огляду на те, що переведення позивача на посаду заступника начальника відділу відбулося у липні 2011 року, то базовим місяцем є саме липень 2011 року. Наростаючим підсумком з серпня 2011 року перевищення порогу індексації відбулося у лютому 2014 року, і цей індекс склав 1,1 (2011р. 0,996 х 1,001х1,00х1,001х1,002 х (2012р.) х 0,998х (2013р.) х 1,005 х (2014р.) х 1,002х1,006=1,011045х100%=101,1%-100%=1,1) ( див. також а. с. 66) А відтак, відповідач повинен був нарахувати і виплатити позивачу індексацію заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2014 року. Оскільки індексації підлягають грошові доходи у межах прожиткового мінімуму, який є загальновідомим, і у квітні 2014 року він складав 1218 грн., то індексація, яка підлягала виплаті позивачу за робочі дні до дня звільнення становила 3 грн. 05 коп. ( 1218 грн. х1,1:100% = 13,40 : 22 р. д. х на 5 р. д.) Вказана сума підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи те, що при звільненні позивача не всі належні йому від підприємства суми були виплачені, але водночас частка невиплаченої суми є незначною та позов в частині виплати індексації задовольняється частково, то ґрунтуючись на правилах ст. 117ч.2 КЗпП України, а також на загальних засадах цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1% нарахованого середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 587,34 грн. При визначенні вказаної суми колегія суддів виходила з наступного.

За змістом п.п.2,3,5,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. № 100 (з наст. змінами і доповненнями) у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати ( у тому числі за затримку розрахунку) вона обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 (повних) календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахувань на податки… Нарахування виплат у всіх випадках збереження заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів...

Із наданої апеляційному суду довідки та за погодженням сторін вбачається, що позивач відпрацював два повних календарних місяця в лютому-березні 2014 року, кількість відпрацьованих робочих днів склала 40 днів, а нарахований заробіток склав 9435 грн..(а.с.85) Відтак, середньоденний заробіток становить 235,88 грн. (9435:40)., а середній заробіток за період затримки розрахунку до моменту ухвалення рішення, за 249 робочих днів, становить 58734,12 грн. (235,88 х 249 днів). Один відсоток від зазначеної суми складає 587,34 грн., який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Обов'язок по стягненню прибуткового податку та інших обов'язкових платежів покладаються на відповідача при виконанні рішення суду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у стягненні з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди. За змістом ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться тільки у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно зі ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх доводів щодо факту заподіяння моральної шкоди позивач належних і допустимих доказів суду не надав. Водночас колегія суддів зауважує, що передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність відповідача у вигляді сплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки розрахунку є достатньою санкцією за такі незаконні дії стосовно позивача.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду в частині відмови у позові про стягнення індексації заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати, а позов в цій частині задовольнити частково. У решті рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року в частині відмови у позові про стягнення індексації заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати, позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) індексацію заробітної плати у сумі 3 грн. 05 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 587,34 грн. (суми без врахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів).

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк