У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Науково-дослідний інститут транспорту газу» про визнання звільнення незаконним, зобов'язання переведення на іншу роботу, зобов'язання нарахування та оплати страхових внесків, внесення відомостей про пенсійні нарахування,

встановила:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2014 року, відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 19 травня 2015 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 40, 42, 49-2 КЗпП України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачу було запропоновано переведення на іншу роботу 17 лютого 2014 року, а згоду останній надав лише 3 квітня 2014 року, після призначення на цю посаду іншого працівника ОСОБА_5, посаду якого також скорочено у філії та відповідно до законодавства мав право на переведення на іншу роботу. Як повідомлено позивачу, на посаду, яка була запропонована йому, було призначено іншого працівника з підстав специфіки роботи об'єктів газотранспортної системи, які є об'єктами підвищеної небезпеки, без визначення переважного права на переведення з урахуванням кваліфікації працівника в порівнянні з позивачем. Після отримання переліку вакантних посад, позивач надав згоду на переведення на вибрані ним посади, одна з яких була вакантна посада на короткий період, інша посада вимагала певної кваліфікації. На інші вакантні посади, згода на переведення позивачем не надавалась.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, виходив із того, що суди неналежно встановили фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив, чи були на той час наявні вакантні посади, які відповідали кваліфікації, освіті, досвіду роботи позивачки, чи було їх запропоновано позивачці, що є обов'язком роботодавця відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року, суд, виходив із того, що оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Надані для порівняння постанови Верховного Суду України не слугують прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Науково-дослідний інститут транспорту газу» про визнання звільнення незаконним, зобов'язання переведення на іншу роботу, зобов'язання нарахування та оплати страхових внесків, внесення відомостей про пенсійні нарахування за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко