АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/7694/15-ц Головуючий в І інстанції Рєпін К.К.
Провадження №22-ц/791/2487/15 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця «17» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання договорів кредиту та іпотеки недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просить визнати недійсними укладені між ними 20 лютого 2007 року договори кредиту та іпотеки.

Одночасно позивач подав клопотання про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом вищевказаного договору іпотеки від 20 лютого 2007 року, обґрунтовуючи його тим, що невжиття таких заходів, може призвести до вибуття вказаного нерухомого майна з його власності, що, в свою чергу, зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду в разі задоволення предявленого ним позову.

Ухвалою суду від 30 червня 2015 року в задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув порушене заявником питання і його висновки не відповідають фактичним обставинам, просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову в обраний ним спосіб.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів, що надійшли до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 пред'явив до суду позов про визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки без застосування наслідків недійсності вказаних правочинів.

Вказані позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору іпотеки відсутня. Рішення суду про визнання угод недійсними не потребує примусового виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про неспівмірність заходів забезпечення позову, про вжиття яких просив позивач, заявленим позовним вимогам та недоведеність останнім існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні порушеного ОСОБА_5 клопотання.

Посилання апелянта на приписи п.6. ч.1 ст.152 ЦПК України до уваги колегії суддів не приймаються, як юридично не спроможні, враховуючи, що предметом даної цивільної справи не є оскарження будь-якого виконавчого документа, в тому числі, й про виселення ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Постановлена судом ухвала відповідає положенням процесуального закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:

Судді: