Справа № 473/1521/15-ц
"21" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Висоцької Г.А.
при секретарі Радєвій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до Леонтян ( до шлюбу ОСОБА_1 ) ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків,
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що між Банком та відповідачем ОСОБА_5 ( до шлюбу ОСОБА_1 ) 12.05.2008 року був укладений кредитний договір № 59, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 5 000,00 доларів США строком на 2 роки зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту за користування кредитом щомісячно до 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі 208,33 доларів США.
В якості забезпечення виконання даного зобовязання був укладений договір поруки від 12.05.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якого останній, на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника Леонтян (до шлюбу ОСОБА_1) С.В., які виникають з умов кредитного договору № 59 від 12.05.2008 року, в повному обсязі цих зобовязань.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2010 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( після реєстрації шлюбу Леонтян), ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4039 доларів США 53 центи, що в еквіваленті на національну валюту становить 32332,40 грн., пеню в сумі 3661,91 грн., а також в рівних частках судові витрати у розмірі 479,94 коп.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку боржники погашення заборгованості не здійснювали, виконавче провадження тривало з жовтня 2010 року по травень 2014 року, вказана заборгованість було погашена відповідачами лише 30.05.2014 року, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдані збитки, що утворилися в результаті курсового коливання валют у сумі 15939 грн. 98 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання двічі не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що між Банком та відповідачем ОСОБА_3 ( до шлюбу ОСОБА_1 ) С.В. 12.05.2008 року був укладений кредитний договір № 59, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 5 000,00 доларів США строком на 2 роки зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредиту за користування кредитом щомісячно до 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі 208,33 доларів США.

В якості забезпечення виконання даного зобовязання був укладений договір поруки від 12.05.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якого останній, на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника Леонтян ( до шлюбу ОСОБА_1 )С.В., які виникають з умов кредитного договору № 59 від 12.05.2008 року, в повному обсязі цих зобовязань.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2010 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4039 доларів США 53 центи, що в еквіваленті на національну валюту становить 32332,40 грн., пеню в сумі 3661,91 грн., а також в рівних частках судові витрати у розмірі 479,94 коп. ( а.с. 6-8 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті.

Рішення суду було виконане 30.05.2014 року

Зі змісту рішення вбачається, що відповідно до кредитного договору Леонтян( до шлюбу ОСОБА_1)С.В. позичила у позивача 5000 доларів США. Стягуючи заборгованість за кредитним договором, предметом якого були долари США, у гривнях судом визначено розмір коштів, виходячи з курсу долара до гривні.

На відповідачах, з урахуванням положень ст. 1049 ЦК України та того, що предметом позики були і долари США, лежав обов'язок по поверненню саме доларів США.

Визначення її гривневого еквівалента і стягнення судом коштів у гривнях за офіційним курсом на день ухвалення рішення не суперечить чинному законодавству.

Частиною 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що офіційний курс валюти визначається на день платежу.

Виходячи із того, що на час виконання рішення і сплати гривневого еквівалента отриманих у позику доларів США курс цієї валюти зріс, то порушене право кредитора на отримання еквівалентної переданим у позику доларам США суми порушене і для його відновлення останній мусить зробити витрати, які є збитками в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 22 ЦК України.

Саме цими обставинами обґрунтовувались вимоги позивача в частині стягнення курсової різниці.

З огляду на те, що предметом грошового зобов'язання були долари США та за умови наявності підстав для відшкодування збитків позов ПАТ АБ «Укргазбанк» ґрунтується на вимогах закону, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до Леонтян ( до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з Леонтян ( до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» збитки, що утворилися в результаті курсового коливання валют у розмірі 15939 ( п'ятнадцять тисяч девятсот тридцять девять ) гривень 98 копійок.

Стягнути з Леонтян ( до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок, з кожного по 121 гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через місьскрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.