РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1336/15-ц

Справа № 2/600/482/2015

10 грудня 2015 року

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, ціна позову 141189 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка вказує, що 13 червня 2015 року помер її дід-Медвідь ОСОБА_3. Заповіту він не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями (колишній колгоспний двір), що розташований в с.Денисів Козівського району по вул.Підгай, №52.

Житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 15 квітня 1991 року. Окрім нього членом колгоспного двору була також ОСОБА_5 (баба позивачки), ОСОБА_6 (мати позивачки), а також вона.

З метою прийняття спадщини після смерті діда, вона звернулась до нотаріуса. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на колгоспний двір не відповідає чинному законодавству, а частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно в судовому порядку.

Окрім неї інших спадкоємців, які бажають приймати спадщину після смерті ОСОБА_7 немає. Її мати ОСОБА_6 та її бабця ОСОБА_8 відмовляються від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на її користь, про що подали відповідні заяви.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (А) загальною площею 54,5 м/кв., житловою площею 39,6 м/кв., літню кухню (Б) площею 24,9 м/кв., сарай (В) площею 22,3 м/кв., літню кухню (Г) площею 12,1 м/кв., сарай (Д) площею 7,9 м/кв., які знаходяться по вул.Підгай, №52 в с.Денисів, Козівського району, Тернопільської області.

В судове засідання від позивачки поступило клопотання про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання поступив відзив на позов № 01-325-3/10 від 08 грудня 2015 року, в якому не заперечують щодо позовних вимог позивача, просять справу слухати без їх участі.

Суд, перевіривши матеріали справи, враховуючи відзив на позов, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 15 квітня 1991 року належав житловий будинок (колишній колгоспний двір), що розташований в в с.Денисів Козівського району по вул.Підгай, №52 (а.с.4).

17 січня 2015 року ОСОБА_4 помер, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №165726 (а.с.6).

Мати позивачки ОСОБА_6 не бажає приймати спадщину після смерті ОСОБА_7 і відмовляється від своє частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1, що підтверджується її заявою (а.с.12).

Бабця позивачки ОСОБА_8 не бажає приймати спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 і відмовляється від своє частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1, що підтверджується її заявою (а.с.16).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Розмір частки члена двору визначаються виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи відзив на позов та визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, слід задоволити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК України, ст. ст. 328, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги-задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок (А) загальною площею 54,5 м/кв., житловою площею 39,6 м/кв., літню кухню (Б) площею 24,9 м/кв., сарай (В) площею 22,3 м/кв., літню кухню (Г) площею 12,1 м/кв., сарай (Д) площею 7,9 м/кв., які знаходяться по вул.Підгай, №52 в с.Денисів, Козівського району, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно