У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Триліська сільська рада Фастівського району Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,30 га, що розташовані по АДРЕСА_1. У травні 2014 року позивач дізнався, що спірна земельна ділянка та Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться на ній, були приватизовані ОСОБА_4 у 2008 році.

Позивач вважає, що відповідач отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку незаконно, оскільки порушив його право щодо вільного користування земельною ділянкою, яку він отримав у спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння.

Просив суд визнати недійсним виданий на ім'я ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оспорюваний державний акт ніяким чином не впливає на спадкові права позивача.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Триліська сільська рада Фастівського району Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова