_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5611/15-ц
Провадження № 2/520/3237/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, який 23.04.2015 року уточнила та просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з січня 2000 року; визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивувала тим, що 27 лютого 2015 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина.

Позивач стверджує, що вона з померлим майже 15 років вела спільне господарство, опікувалась ним, надавала фізичну та матеріальну допомогу, фактично проживали однією сімєю.

Позивач вважає, що вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном з дня смерті спадкодавця. Проте у видачі свідоцтва про право власності за законом нотаріусом було відмовлено, через те, що необхідно підтвердити родинні відносини та факт спільного проживання зі спадкодавцем.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Позивач та її представник у судове засідання з`явились, заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення на позов.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України.

За правилами ст. 234 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до змісту розяснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

У судовому засіданні встановлено, що 27 лютого 2015 року помер ОСОБА_4 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_2 МУЮ було зроблено відповідний актовий запис за №2448, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 1-ЖД № 407322.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2006 року квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що у визначений ст. 1270 ЦК України строк, вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що необхідно встановити родинний зв'язок між нею та спадкодавцем та, було рекомендовано звернутись до суду.

Позивач стверджує, що вона та ОСОБА_4 на протязі останніх 15 років проживали однією сімєю, так як близьких та рідних людей у ОСОБА_4 не залишилось. Вони вели спільне господарство, разом вирішували повсякденні питання, справлялися з виникаючими проблемами, мали спільний бюджет. Вона дбала про здоровя ОСОБА_4 його матеріальну та моральну стабільність. Оскільки померлий практично не мав жодних джерел існування, весь тягар витрат утримання вона прийняла на себе. Позивач забезпечувала ОСОБА_4 харчами та ліками, одягом та взуттям. Також самостійно намагалася повноцінно забезпечувати квартиру, в якій вони проживали предметами першої необхідності, створити затишок у оселі та придбати необхідні побутові прилади та прибори.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено показами свідків, позивач ОСОБА_1 була близькою подругою матері померлого, яка ще за життя постійно казала ОСОБА_4, щоб він тримався ОСОБА_7, так як інших родичів та близьких людей у них немає.

Коли у 2005 році мати ОСОБА_4 померла, саме позивач займалась її похованням та у себе вдома організувала поминальний обід. Після того, як усі поїхали на кладовище, в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_4, сталася пожежа внаслідок непогашеної свічки і вся квартира вигоріла вщент.

У звязку з пожежею, відсутністю іншого місце проживання та будь-яких родичів з 2005 року після смерті матері ОСОБА_4 почав постійно проживати в сімї позивача ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, вул. 6 станція Люстдорфської дороги, 18 лінія, будинок №25, маючи усі права члена сімї.

Усі допитані у судовому засіданні свідки підкреслили, що вважали ОСОБА_4 рідним братом ОСОБА_1

Так допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9, що працює на посаді старшого дільничного Київського РВ ГУМВС України в Одеській області з 1999 року пояснив у судовому засіданні, що за родом своєї професійної діяльності знає мешканців 18 лінії. Особисто з ОСОБА_4 познайомився років 7-8 назад. Останній проживав та працював в будинку №25 по 18 Лінії 6 ст. Люстдорфської дороги, так як позивач його взяла до себе жити.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що працював з померлим в «Укргазифікації» вантажниками протягом 2 років. ОСОБА_4 проживав у своєї родички ОСОБА_7, до якої відносився як до рідної матері.

Свідок ОСОБА_11, що є сином подруги позивача, пояснив, що часто приїжджає до неї та купує сільхозпродукцію. Пояснив, що ОСОБА_4, який останні 10 років проживав з ОСОБА_1 разом, завжди називав себе братом ОСОБА_7

Сусід позивачки ОСОБА_12, що мешкає у будинку №14 по 18 Лінії пояснив, що ОСОБА_5 постійно проживав у сімї ОСОБА_1, він вважав його братом позивачки. Бачив, як той постійно допомагав останній по господарству, з чоловіком позивача будував теплиці.

Сусідка позивача ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_4 був братом ОСОБА_1, постійно проживав у її сімї з 2005 року, ходив до магазину та на базар. Позивач допомагала померлому робити ремонт у його квартирі після пожежі, купила йому диван, однак, закінчити ремонт вони не змогли, не вистачило коштів. З чоловіком позивачки у ОСОБА_5 були гарні чоловічі стосунки, вони разом порались по господарству, рибалили, тощо.

Свідок ОСОБА_14, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила суду, що по вказаній адресі вона проживає вже 15 років, добре знала ОСОБА_4 та його мати, подругою якої до самої смерті останньої була позивач. Підтвердила, що померлий проживав у ОСОБА_1, так як інших рідних людей у нього не було, і жодних жінок рядом з ним також не було. Пояснила, що остання його лікувала, доглядала, купувала йому речі (постільну білизну, ковдру, диван в квартиру тощо), а він вважав ОСОБА_7 своєю матірю чи старшою сестрою.

Крім того, вказаний свідок пояснила, що ОСОБА_4 неодноразово при ній висловлював намір переписати свою квартиру на ОСОБА_7.

ОСОБА_15, що з 2005 року працює лікарем швидкої допомоги, пояснила суду, що добре памятає ОСОБА_4, так як з ним та ОСОБА_7 знайома з 2009 року, коли її викликали на терміновий виклик до хворого. Підкреслила, що ОСОБА_7 викликала лікарів своєму братові, у якого був інсульт, купувала дорогі ліки, доглядала за ним. Потім її неодноразово викликали за адресою проживання позивача в приватному порядку для надання медичних послуг. Памятає, що ОСОБА_4 їй казав про те, що у нього більше нікого немає, а ОСОБА_7 його сестра. Підтвердила, що жодних сумнівів щодо того, що ОСОБА_4 є членом сімї ОСОБА_7 у неї не виникло.

Таким чином, усі допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за адресою: м. Одеса, будинок №25 по 18 Лінії 6 ст. Люстдорфської дороги з 2005 року, після смерті матері померлого, що дає підстави суду для часткового задоволення позову у цій частині та встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 2005 року, так як доказів такого проживання з 2000 року у судовому засіданні надано не було.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини мають право за законом на спадкування в четвертій черзі.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обовязки.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та обєктивно, прийшов до висновку що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі, враховуючи відсутність інших спадкоємців та будь-яких заперечень з приводу поданого позову третьої особи ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 15, 16, 208, 212, 213, 214, 215, 218, п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 2005 року до дня смерті останнього 27 лютого 2015 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_4, померлого 27 лютого 2015 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.