Справа № 701/9/12
УХВАЛА

про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон

14 вересня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі: Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово справу за поданням головного державного виконавця Віддлі ДВС Берегівського РУЮ Закарпатської області Кіндрат В.М., затверджене начальником відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2,

встановив:

Головний державний виконавець відділу ДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_3 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вказавши, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження ВП №48562707 з примусового виконання виконавчого листа №2-1169/10, виданого 22.11.2010 року Берегівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту у розмірі 301098,72 грн. та з примусового виконання виконавчого листа №701/9/12 від 16.02.2012 року виданого 22.11.2010 року Берегівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 176945,60 грн..

Головний державний виконавець відділу ДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, згідно подання просив справу розглянути без його участі за наявними матеріалами.

Боржник в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, не викликався.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, враховуючи наступне.

11.09.2015 року Головний державний виконавець відділу ДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_3М звернувся до Берегівського районного суду з поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржнику ОСОБА_2.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно п. 18. ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Тобто, тимчасове обмеження виїзду за кордон здійснюється на підставі рішення суду і тільки у разі, якщо особа має паспорт для виїзду за кордон. У разі, якщо особа не має паспорту для виїзду за кордон, їй може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту. Вказане рішення, відповідно до п. 23 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року, приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб і МЗС інформації про існування підстав, зазначених у п. 22 цих Правил.

Законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець має зазначити у поданні.

Однак у поданні та доданих до нього матеріалах, відсутні документи, що об'єктивно підтверджують факт навмисного ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення та неможливості примусового виконання рішення суду, а також того, що рішення не виконується саме з вини боржника

Також, зі змісту подання державного виконавця не вбачається, що боржник на час розгляду подання має паспорт для виїзду за кордон або отримує такий паспорт, що є необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, виходячи зі змісту ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволені подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5.