Справа № 463/544/15 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4235/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретар - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - Кушнерика Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14 травня 2015 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Держвний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним, до набрання законної сили вироком суду у справі про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.191 та ч. 2 ст. 366 КК України .

Ухвалу суду оскаржив ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ « Ощадбанк».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, зокрема порушено приписи п.4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2015 року, а справу направити до Франківського районного суду м. Львова для продовження розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції у своїй ухвалі посилається на те, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальна справа щодо вчинення працівниками даного банку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 5 ст.191 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України. Справу за позовом ПАТ «Держвний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про визнання правочину нікчемним неможливо розглядати до вступу вироку в законну силу у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і тому провадження у справі слід зупинити.

Однак, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 201 ЦПК України, суд зобов"язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

З огляду на вищезазначене, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв"язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд мав встановити, чи дійсно від наслідків розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, залежить прийняття рішення у справі, де предметом і підставою позовних вимог є визнання договору банківського вкладу нікчемним з підстав недотримання письмової форми цього договору.

При цьому, дійсність чи недійсність (нікчемність) правочину визначається виключно нормами цивільного законодавства, а не вироком суду у кримінальній справі.

При розгляді справ про визнання правочинів недійсними, суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, які регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом розгляду вказаної кримінальної справи є з"ясування обставин заволодіння службовими особами банку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 коштами вкладників та внесення ними до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Між тим, АТ "Ощадбанк", звертаючись до суду із даним позовом, обгрунтував підстави позову обставинами та доказами про недотримання відповідачем по справі ОСОБА_3 письмової форми при укладенні договору про банківський вклад, оскільки кошти, як вклад у банк, остання не вносила, що є порушенням правил ст. 1059 ЦК України.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, наявність підстав для зупинення провадження у справі не перевірив, не визначившись із характером спірних правовідносин та предметом позову, доказам, наданими позивачем по справі на обгрунтування підстав позову, належної оцінки на надав.

А відтак, оскаржувана ухвала постановлена при неповно з»ясованих обставинах, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання і є безумовними підставами для скасування її відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 14 травня 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу вимог ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.