Справа 165/1565/15-ц
Провадження 2/165/468/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Галушки О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

22 червня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем ОСОБА_1 25.05.2007 року було укладено договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі умов), «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобовязувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно Умов. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, разом з тим, ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, але не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту.

У звязку з невчасним погашенням заборгованості по кредиту станом на 30.04.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 18065,01 грн., де заборгованість за кредитом складає 4994,07 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 8577,25 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 3395,36 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 848,33 грн.

Оскільки добровільно повертати кошти банку відповідач не бажає, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в свою користь кредитну заборгованість в сумі 18065,01 грн., а також судові витрати по справі.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності, у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

З копії анкети-заяви позичальника від 25 травня 2007 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу ОСОБА_1 кредит на суму 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10).

Підписавши вищевказану заяву, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладаються на банківському сайті, відповідач підтвердив свою згоду на укладення між ним та позивачем кредитного договору. (а.с.11-16).

Пунктом 5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Пунктом 6.7 Умов передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картах з встановленим мінімальним обов'язковим платежем визначений у Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (п.5.3. Правил користування платіжною картою).

Згідно умов Заяви та п. 4.1. Правил користування платіжною картою, погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, вищевказаний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з п. 3.1.3 по закінченню строку дії карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає.

З розрахунку, наданого банком, вбачається, що останній платіж в розмірі 350,00 грн. ОСОБА_1 здійснив 15 квітня 2011 року, що підтвердив в судовому засіданні відповідач. В подальшому відповідачем не проводилось перерахування особистих коштів для поповнення карткового рахунку в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, починаючи з 16 квітня 2011 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів відповідачем, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося ( а.с.6-9).

З розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що станом на 30.04.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 18065,01 грн., де заборгованість за кредитом складає 4994,07 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 8577,25 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 3395,36 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 848,33 грн. (а.с.6-9).

Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 22 червня 2015 року (а.с.2).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою та договору, строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного у платіжній картці. Таким чином повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами (а.с 13).

Термін дії платіжної катрки ОСОБА_1 визначений до січня 2013 року, що підтверджується копією платіжної картки, наданою відповідачем в судовому засіданні.

Оскільки в судовому засіданні відповідач підтвердив, що останній платіж ОСОБА_1 надійшов 15.04.2011 року, а позов позивачем подано до суду 22.06.2015 року, тому є всі підстави вважати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено 3-х річний строк позовної давності звернення до суду, у звязку з чим слід відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.209, ст.212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст.256, 257, 259, 261,ч.4 ст.267, 631, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка