АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6570/2015 Головуючий 1 інст. Малихін О.О.
Справа № 630/383/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат) Харківської обласної ради» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року по справі за позовом заступника прокурора Харківської області Безбородова Євгена Миколайовича, в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3 до комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат) Харківської обласної ради», треті особи: Харківська обласна рада, Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації про зобовязання проведення перерахунку одноразової грошової допомоги та її сплати, -

в с т а н о в и л а :

29 травня 2015 року Прокуратура Харківської області звернулась до суду в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3 з позовом до Комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів)» Харківської обласної ради (далі КЗ «Люботинський НВК»), в якому просила зобов'язати КЗ «Люботинський НВК» провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_3 в сумі 7 248 грн. 80 коп., стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилалась на те, що 29.08.2006 року Головним управлінням освіти і науки Харківської облдержадміністрації, ОСОБА_3, який залишився без батьківського піклування, видано направлення на навчання до комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс» Харківської обласної ради.

Наказом директора КЗ «Люботинський НВК» від 29.08.2006 року ОСОБА_3 зараховано до складу вихованців вказаного навчального закладу.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 закінчив навчання у КЗ «Люботинський НВК», що підтверджується наказом директора навчального закладу від 30.08.2014 №4 про випуск учнів 11 класу та вступив до Харківського професійного ліцею машинобудуванню.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно з частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону передбачено, що Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. ОСОБА_4 набрав чинності 02.02.2005.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1218 грн.

Таким чином, розмір одноразової допомоги особам із числа дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили навчання у 2014 році повинен бути не менше 7308 грн.

Разом з тим, адміністрація КЗ «Люботинський НВК» при складанні кошторису для виплати грошової допомоги випускнику школи - інтернату ОСОБА_3 керувалась підпунктом 1 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплату грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Внаслідок невірного застосування норм права, в вересні 2014 року навчальним закладом ОСОБА_3 виплачена грошова допомога у сумі 59,20 грн. За таких обставин ОСОБА_3 недоотримав одноразову грошову допомогу у сумі 7248, 80 грн.

Зазначені дії призвели до порушення права особи із числа дітей, позбавлених батьківського піклування на отримання одноразової грошової допомоги, яке передбачено Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у сумі 7248,80 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони України мають вищу юридичну силу і саме ОСОБА_4 має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт.

Згідно з пунктом 1 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року позов задоволено.

Суд вирішив зобовязати КЗ «Люботинський НВК» провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_3 в сумі 7 248,80 грн. і стягнути з КЗ «Люботинський НВК» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі директор КЗ «Люботинський НВК» просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги Прокуратури Харківської області в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 15, 16 ЦК України , Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними, суд вважав, що випускнику ОСОБА_3 має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн., за вирахуванням вже сплаченої частини допомоги в розмірі 59,20 грн.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи про безпідставність вимог прокурора до КЗ «Люботинський НВК», як несамостійного розпорядника грошових коштів, та про необхідність залучення до справи Департамент науки і освіти Харківської обласної адміністрації, так як головним розпорядником коштів видатками обласного бюджету на 2015 рік на діяльність загальноосвітних шкіл-інтернатів, згідно рішення Харківської обласної ради від 15.01.2015 року №1145-У1 «Про обласний бюджет на 2015 рік», визначено Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.

Дійсно, і Харківська обласна рада і Харківська обласна державна адміністрація у особі відповідного її структурного підрозділу (Департаменту науки і освіти), приймають участь у вирішенні питань кошторису КЗ «Люботинський НВК», однак КЗ «Люботинський НВК» нарівні з іншими комунальними закладами приймає саму безпосередню участь у формуванні кошторису на наступний рік, повідомляючи відповідні органи обласної ради та обласної державної адміністрації про обсяг грошових коштів, необхідних для його діяльності. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що ним, при формуванні місцевого бюджету, подавалися відповідним органам Харківської обласної ради та Харківської обласної державної адміністрації проекти кошторису з зазначенням суми видатків, які б передбачали виплату одноразової грошової допомоги випускникам у обсязі, передбаченому Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», а зазначеними органами було відмовлено у забезпеченні таких видатків.

Разом з тим, статтею 19 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, позиція відповідача солідарна з викладеними у відповідних листах, наданих департаментом науки і освіти державної обласної адміністрації та в поясненнях представника Харківської обласної ради і полягає у відмінному від зазначеного у позові прокурора застосуванні Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Постанови КМУ №226 від 05.04.1994р. та інших підзаконних актів.

Крім того, особливості визначеного прокурором у даній справі способу захисту прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також зміст доводів відповідача, викладених ним у запереченнях на позов, не свідчать про те, що незалучення судом першої інстанції Департаменту науки та освіти Харківської обласної адміністрації у якості третьої особи вплинуло на вирішення спору та призвело до неправильного вирішення справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи тотожні з поданими в суді першої інстанції запереченнями відповідача на позовні вимоги прокурора. При ухваленні рішення суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку, ухваливши рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-314, 315, 317, 319, ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу комунального закладу «Люботинський навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат) Харківської обласної ради» відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2015 року залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: