АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5667/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/1024/15 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника апелянта - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення коштів за сплачені послуги по утриманню будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі, які є співвласниками по 1/5 частині квартири по АДРЕСА_1, не виконують свого обов'язку з оплати житлово - комунальних послуг.

Позивач зазначив, що внаслідок невиконання вказаного обов'язку, він самостійно з 29.04.1998 р. по 01.03.2015 р. сплачував за спожиті житлово - комунальні послуги. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідачів суму коштів за вже сплачені послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до їх часток у квартирі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.06.2015 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення коштів за сплачені послуги з утримання будинку та прибудинкової території - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 9688,06 грн., сплачених ним витрат за спожиті послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також 121.50 грн. судового збору.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10704, 34 грн. сплачених ним витрат за спожиті послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також 121,50 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апелянт вказав, що він постійно проживав разом із батьками у квартирі та ніс витрати на її утримання, зокрема сплачував кошти за комунальні послуги, здійснював поточний ремонт та забезпечував сім'ю побутовою технікою, хоч у квитанціях платником значився позивач, з яким укладено договори з обслуговуючими організаціями.

Також апелянт вказав, що ОСОБА_4 безпідставно просив стягнути з нього кошти за період до 14.01.2005 р., оскільки він на той час був неповнолітнім, не міг мати самостійного заробітку і не зобов'язаний був оплачувати за житло.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5, є співвласниками по 1/5 частині квартири АДРЕСА_1, не виконували свого обов'язку з утримання спільного житла, зокрема не оплачували за житлово - комунальні послуги пропорційно до своїх часток у праві власності на житлове приміщення.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що згідно із реєстраційними посвідченнями, виданими Тернопільським МБТІ 12.04.1999 р. та 23.08.2002 р., а також свідоцтва про право власності на житло від 08.12.1992 р., ОСОБА_4 належить 3/5 частини у квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - по 1/5 частині вказаної квартири.

Із довідки № 7-450 від 14.07.2014 р., виданої ДП "Авторитет Плюс", а також копії будинкової книги видно, що в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4, який є власником особового рахунку, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за забов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_4, якому належить 3/5 частин квартири, самостійно сплачував кошти за житлово - комунальні послуги, надані в квартирі по АДРЕСА_1, відповідачі свого обов'язку з утримання належних їм частин квартири не виконували.

Тому суд підставно задовольнив вимоги ОСОБА_4, стягнувши із співвласників сплачені кошти за надані послуги, врахувавши частку відповідачів у праві власності на житло.

Колегія суддів перевірила доводи апелянта про те, що він оплачував за надані послуги, однак вважає їх безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 не подав жодних доказів того, що він приймав участь в оплаті за надані послуги.

З цього приводу ОСОБА_4 вказав, що він самостійно оплачував за житло, про що представив відповідні квитанції, а також подав суду розрахунок заборгованості.

Суд підставно взяв до уваги вказаний розрахунок, а також квитанції про оплату за надані послуги.

При цьому відповідачі не заперечували з приводу суми позову.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що з нього стягнута сума за період, коли він був неповнолітнім.

Як видно з розрахунку заборгованості, суд стягнув з ОСОБА_3 заборгованість з 14.01.2005 р., тобто з часу досягнення відповідачем повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З апеляційної скарги видно, що апелянт не оскаржує рішення суду, щодо суми стягнутої заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та не подав жодних інших розрахунків вказаної заборгованості.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення і скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.06.2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій