№ производства 2/646/1921/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.15 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді- Чудновської І.І.,

при секретарі Пашкова Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позову зазначено що 12 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_2, під розписку позичила у позивача ОСОБА_1, гроші у розмірі 1500 доларів США терміном до кінця 2014 року. До теперішнього часу відповідач не повернула суми взяту відповідно до розписки від 12.12.2013 року. Відповідно до курсу долару встановленому НБУ станом на 25.08.2015 курс долара США складає 22.09 грн. за 1 долар США, тому сума боргу складає 33135(тридцять три тисячі сто тридцять п'ять) грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочку виконання зобов'язання у розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) грн. та суму інфляції за період прострочки - 13022 (тринадцять тисяч двадцять дві) грн. 09 коп. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, проте відповідач категорично відмовляється це робити. Ці гроші були єдиним накопиченням його родини. Після тривалого часу потреба у поверненні грошей стрімко збільшилась, через що він вимушений був звернутися із позовом до суду, про примусове стягнення боргу.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було складено боргову розписку, згідно до умов якої, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1500 доларів США., строком до кінця 2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка повинна визначатися за співвідношенням гривні до долару за курсом НБУ, який станом на 25.08.2015 р. складав 22,09 грн. за 1 долар США, і яка становить 33135 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, підлягає до стягненню з відповідача основна заборгованість, яка повинна визначатися за співвідношенням гривні до долару за курсом НБУ, який станом на 25.08.2015 рік складає 22,09 грн. за 1 долар США. Таким чином підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у розмірі 33135 грн. за неналежне виконання основного зобов'язання за договором.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до п.1статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором.

У судовому засіданні з'ясовано, що кошти у позивача відповідач у вказаній сумі дійсно брала, була складена розписка про суму боргу та термін повернення грошей, відповідач умови договору позики не виконала і гроші не повернула, тим більше, що до суду відповідач надала заяву, в якій підтверджує вимоги позивача та не заперечує проти заявленого до неї позову.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що свої зобов'язання по договору позики позивач виконав повністю, термін повернення грошей закінчився, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає.

Суд встановив, що відповідач щодо повернення грошових коштів у строк встановлений у розписці (кінець 2014 року) свої зобов'язання не виконав, доказів виконання не надав. Визнавши позов у повному обсязі, підтвердив факт не виконання свого зобов'язання.

Таким чином, позов в частині стягнення боргу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд встановив, що розрахунок 3% річних за прострочку виконання зобов'язання - у розмірі 664 грн. та сума інфляції за період прострочки у розмірі 13022,09 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046 - 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2):

- суму боргу за договором позики у розмірі - 33135(тридцять три тисячі сто тридцять п'ять) гривень;

- три проценти річних за прострочку виконання зобов'язання - у розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) грн.;

- суму інфляції за період прострочки - 13022,09 (тринадцять тисяч двадцять дві) грн. 09 коп.;

а всього загальну суму - 46821 ( сорок шість тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Чудновська