Справа № 184/1813/15-ц
Номер провадження 2/184/628/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою № 12 в житловому будинку № 3 по вул. Комсомольській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нею.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира № 12 в житловому будинку №3 по вул. Комсомольській м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, а відповідач є її рідним братом, чиє постійне місце проживання зареєстровано в цій квартирі. Вказана квартира належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2013 року - 1/2 частка після смерті батька та на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року - теж 1/2 частка квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері. Державна реєстрація права власності позивачки на вказану квартиру здійснена на її ім'я 13.05.2015 року, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9762128. Брат позивачки, відповідач по справі, був зареєстрований в квартирі в якості члена сім'ї її батьків, які були співвласниками квартири. Він не був і ні є співвласником вказаної квартирі і не проживає в цій квартирі з квітня 2004 року. Він зловживав спиртними напоями, внаслідок чого не мав постійного місця роботи, жив на випадкові заробітки. В квітні 2004 року він виїхав на роботу в Російську Федерацію і там залишився. Більше на Україну, наскільки їй відомо, він не повертався. Його шлюб з дружиною давно розірваний і ні діти, ні колишня дружина з ним не спілкувалися. Тому їм нічого не відомо про місце його перебування. В квартирі позивачки, за місцем реєстрації відповідача, не залишилося зовсім ніякого його майна. Все своє майно (речі та документи) він забрав з собою, коли поїхав на роботу в РФ. Ніякого іншого його майна в квартирі не залишилось, тому що він все своє майно розпродав а витратив на придбання спиртних напоїв, він навіть здав на макулатуру усі фотоальбоми з сімейними фотографіями. Колишнім співвласником вказаної квартири, яка раніше належала на праві власності позивачці, її батькам та її сестрі внаслідок приватизації квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе 17.07.1993 року. Незважаючи на те , що відповідач не проживає в квартирі позивачки з квітня 2004 року, сам факт його реєстрації в ній порушує її права як її власника та це створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, позивачка не може з цієї підстави отримати субсидію на житлово - комунальні послуги, поки в ній зареєстрований відповідач. ОСОБА_1 звернулася до відділу з призначення субсидій Орджонікідзевського управління соцзахисту населення та отримала відповідь, що потрібно зазначати у заяві дохід усіх осіб, зареєстрованих у квартирі. Після чого позивачка звернулася за довідкою про склад осіб, зареєстрованих у квартирі і побачила, що відповідач до сих пір не знятий з реєстрації в її квартирі.

Відповідно до Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Ж Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07 лютого 2014 року № 5, - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач був членом сім'ї попередніх власників, батьків позивачки, права яких на квартиру були припинені внаслідок їй смерті і не проживає в цій квартирі вже більше 11 років.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом

свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистите порушене право.

Наведені вище норми цивільного законодавства України надають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядженні своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 3 Закону України № від «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.

ВСУ в «Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначив наступне: «Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах Верховного суду України № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника. Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі».

Тому позивачці потрібно усунути перешкоди в користуванні своєю квартирою шляхом позбавлення відповідача права користування нею, що є підставою для подальшого зняття його з реєстрації у її квартирі. В зв'язку з чим позивачка і змушена звернутися до суду з цим позовом.

Нормами ст. 1, 3 ЩІК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства насамперед є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 12 в житловому будинку № 3 по вул. Комсомольській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нею.

Керуючись ст. ст. 317, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 12 в житловому будинку № 3 по вул. Комсомольській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування нею.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3