АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22-ц/796/4479/2015 Головуючий у 1-й інстанції Лазаренко В.В.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року у справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди Світлани Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітстом» Нікандрова Павла Олександровича,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди Світлани Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітстом» Нікандрова Павла Олександровича відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди Світлани Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітстом» Нікандрова Павла Олександровича, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Судом встановлено, що 16.12.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист за рішенням суду від 24.10.2011 року у справі № 2-52/11, яким стягнуто з ТОВ «Елітстом» на користь ОСОБА_1 6 452 540, 40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження з примусового виконання листа у справі № 2-52/11 відкрито 24 лютого 2014 року. (а.с.9).

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Листом від 24.02.2014 №311/2 копія постанови направлена на адресу боржника.

Однак, матеріали подання не містять доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що боржнику вручена постанова про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що боржник обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі №2-52/11.

24.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім цього, 24.02.2014, 06.03.2014 державним виконавцем винесено постанови про арешт грошових коштів на рахунках ТОВ «Елітстом» відкритих в ПАТ «Укрбізнесбанк» та ПАТ «Діамантбанк».

Доводи подання про ухилення боржника від отримання поштових повідомлень та навмисне їх не отримання, з огляду на матеріали справи, є припущеннями, а тому вірно не взяті до уваги судом першої інстанції.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.
При цього, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.
Враховуючи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в матеріалах подання державного виконавця доказів навмисного та свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження та свідомо ухиляється від виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року не підтверджуються доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України і тому колегією суддів не приймаються до уваги.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді