Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/4075/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «ОМЕГА БАНК» про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 070/0308/45-006, за яким Банк надав відповідачу кредит у сумі 51 200,00 доларів США зі сплатою 12.5% річних за користування кредитом з кінцевою датою повернення 12.03.2038 року.

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою ОСОБА_4 укладений договір поруки №0705/0308/45-006-Р-1, у відповідності до якого відповідач ОСОБА_4 взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладений договір факторингу, у відповідності до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4

В той же день між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, у відповідності до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4

Внаслідок укладання вказаних договорів відбулася заміна кредитора та ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статус нового кредитора за договором від 12.03.2008р. № 0705/0308/45-006 між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою ОСОБА_3

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 12 липня 2013 року склала: заборгованість за кредитом - 37 169,08 доларів США, що за курсом НБУ складає 297 092,46 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ складає 178 119,13 грн.; пеня - 37 075,49 доларів США, що за курсом НБУ складає 296 344,39 грн., а всього - 771 555,98 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь борг за вказаним кредитним договором в сумі 771 555, 98 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 3 441,00 грн.

У грудні 2013 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування позову зазначав, що 12 березня 2008 року ним був укладений договір поруки №0705/0308/45-006-Р-1 з ВАТ «Сведбанк», який він повністю виконав, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання банк не пред'явив до нього, як до поручителя право вимоги.

Здійснивши право на дострокове повернення кредиту та звернувшись з позовом до суду, за яким 27.08.2010 року прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок дострокового погашення основного зобов'язання, кредитор, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, у 6 місячний строк, тобто у 2010 році повинен був звернутися до суду та пред'явити свої вимоги до поручителя.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати припиненим договір поруки№0705/0308/45-006-Р-1 від 12.03.2008 року, що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2014 року замінено третю особу у зустрічному позові з ПАТ «Сведбанк» на Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» (далі ПАТ «ОМЕГА БАНК»).

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2014 року ПАТ «ОМЕГА БАНК» залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0705/0308/45-006 від 12 березня 2008 року у сумі 524 495,67 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 37 169,08 доларів США, що за курсом НБУ становить 297 092,46 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ становить 178 119,13 грн., пеня 49 284,08 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 3 441,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 0705/0308/45-006-Р-1 від 12 березня 2010 року укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд не прийняв до уваги, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 49,5 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 В ході виконання рішення суду квартира була продана на прилюдних торгах та державним виконавцем на користь ПАТ «Сведбанк» перераховано 171 969,05 грн. та 23.05.2012 року виконавчий лист був повернутий стягувачу, оскільки коштів від реалізації недостатньо для задоволення вимог стягувача. Тому ПАТ «Сведбанк» ще до укладення договору факторингу 28.11.2012 року змінив строк виконання зобов'язання, звернув стягнення на предмет іпотеки та отримав часткове погашення заборгованості за кредитом шляхом продажу предмета іпотеки. Оскільки, мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, строк дії договору закінчився, так як припинилися правовідносини, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, штрафних санкцій. Між сторонами існують невиконані зобов'язання із повернення кредитних коштів, що тягне за собою відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України. Таких вимог банком не заявлено. Крім того, суд не застосував строк позовної давності, про що ним заявлялося в суді першої інстанції. Також суд залишив поза увагою, що пеня нарахована в доларах та понад строки визначені законодавством та безпідставно стягнута сума пені 6520,88 грн., яка вже стягнута за рішенням суду від 27.09.2010 року. Просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення яким у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовити.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки рішення суду оскаржується апелянтом в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, у відповідності до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», рішення переглядається лише в цій частині про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов частково та стягуючи на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором з урахуванням заборгованості за відсотками та пеню, суд першої інстанції вважав встановленим та доведеним існування заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед банком у сумі зазначеній в позові. При цьому, суд вирахував розмір пені виходячи із строку позовної давності в один рік та додав суму пені, стягнуту за рішенням суду від 27.09.2010 року.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 070/0308/45-006, за яким Банк надав відповідачу кредит у сумі 51 200,00 доларів США зі сплатою 12.5% річних за користування кредитом з кінцевою датою повернення 12.03.2038 року (т.1 а.с. 5-14).

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 12 березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою ОСОБА_4 укладений договір поруки №0705/0308/45-006-Р-1, у відповідності до якого відповідач ОСОБА_4 взяв на себе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором (т.1 а.с.15).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладений договір факторингу № 15, у відповідності до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 (т.1 а.с. 21-35).

В той же день між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір факторингу, у відповідності до якого банк відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі з відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 (т.1 а.с. 35-44).

Вирішуючи спір на користь позивача та стягуючи заборгованість за кредитним договором станом на 12.07.2013 року, суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 вересня 2010 року звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 49,5 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у сумі заборгованості за кредитом 464 709,94 грн. та пені за прострочення сплати заборгованості у сумі 6520,99 грн. (т.1 а.с. 74-75).

Рішення набрало законної сили 08.10.2010 року, виконавчий лист за рішенням суду знаходився на виконанні ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області та 23 травня 2012 року повернутий стягувачу. Відповідно повідомлення ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 29.11.2013 року згідно протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить ОСОБА_3 від 18.04.2012 року ціна продажу нерухомого майна складає 197 216,25 грн., з якої 5 916,49 грн. - сплата винагороди спеціалізованій організації, 191 299,76 грн. -сплачено покупцем на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Державним виконавцем на користь ПАТ «Сведбанк» перераховано 171 969,05 грн. (т.1 а.с. 76-78).

У порушення вимог ст. 212-214 ЦПК України зазначене судом першої інстанції не враховано. При вирішенні спору в цій частині позовних вимог Банку, висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитом, яка нарахована станом на 12.07.2013 року та складається із заборгованості за кредитом у сумі 37 169,08 доларів США, що еквівалентно 297 092,46 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 22 284,39 доларів США, що еквівалентно 178 119,13 грн. не мотивований.

Крім того, до розміру пені 42 763,20 грн., яка розрахована судом виходячи з положень ст. 258 ЦК України в межах строку позовної давності, додана сума пені, яка вже стягнута за рішенням суду від 27.09.2010 року, що є недопустимим.

Суд першої інстанції не врахував, що з ухваленням рішення суду від 27.09.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, тому строк дії кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Таким чином, банк втратив право на стягнення з боржника відсотків за користування кредитом та пені після рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким вже достроково в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, відсотків та пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то нарахування відсотків та пені поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Вимоги згідно ст. 625 ЦК України банк не заявляв.

За таких обставин, доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному суді, а тому позовні вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитом та пені є безпідставними та у їх задоволенні необхідно відмовити.

Що стосується стягнення заборгованості за кредитом у сумі 37 169,08 доларів США, що еквівалентно 297 092,46 грн., то судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції про її стягнення виходячи з наступного.

Як уже зазначалось, в порядку виконання рішення суду від 27 вересня 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, державним виконавцем на користь ПАТ «Сведбанк» перераховано 171 969,05 грн. (т.1 а.с. 76) та 23.05.2012 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі того, що коштів, які надійшли від реалізації майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя (т.1 а.с. 78).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Позивачем пред'явлений позов про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 37 169,08 доларів США, що еквівалентно 297 092,46 грн. На підтвердження зазначеного наданий розрахунок заборгованості (т.1 а.с. 20), з якого вбачається, що дана сума заборгованості виникла станом на 28.11.2012 року, тобто на момент укладення договору факторингу між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» і між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Додатково позивачем до суду апеляційної інстанції наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому відображено перерахування 28.05.2012 року суми 13 909,46 доларів США від реалізації предмета іпотеки, тому заборгованість за кредитом становить 37 169,08 доларів США, що еквівалентно 297 092,46 грн., яка підлягає стягненню (т.2 а.с. 60-61).

Оскільки, з ухваленням рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дія кредитного договору закінчилася, тому позивач має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності визначеної в 3 роки.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалено 27 вересня 2010 року та набрало законної сили 08 жовтня 2010 року (т.1 а.с.74-75). З позовом про стягнення суми боргу за кредитом банк звернувся до суду 05 жовтня 2013 року, що підтверджено штемпелем пошти на конверті (т.1 а.с.60), тобто в межах строку позовної давності, тому строк позовної давності ним не пропущений.

У зв'язку з цим, доводи апелянта про необхідність застосування строків позовної давності є безпідставними.

Враховуючи наведені обставини справи, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення суми відсотків за користування кредитом та пені та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв'язку з цим, відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 297 092, 46 грн., тому судовий збір підлягає стягненню у сумі 2 970,92 грн.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 070/0308/45-006 від 12 березня 2008 року у сумі 524 495,67 грн., яка складається із заборгованості за відсотками у сумі 22 284,39 доларів США, що за курсом НБУ становить 178 119,13 грн. та пені у сумі 49 284,08 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3.

В частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрат на сплату судового збору змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір у сумі 2970,92 грн. (дві тисячі дев'ятсот сімдесят грн.92 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: