МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/8774/15-ц
Номер провадження № 2/521/4060/15
У х в а л а

"03" червня 2015 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Жуган Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 29.05.2015 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та згідно прохальної частини позивач просить: «Скасувати рішення Малиновського районного суду від 04.11.2014 року по цивільній справі №521/12272/14-ц; Для всіх утриманців ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановити розмір аліментів на утримання 1/10 частки усіх видів моїх доходів; Встановити розмір виплати заборгованості у розмірі 1/10 частки усіх видів моїх доходів; Встановити умови побачень з моїми дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_6; При прийнятті рішення, взяти до уваги викладені мною обставини, додані до заперечення документи».

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення по цивільній справі №521/12272/14-ц, така вимога протирічить ч.2 ст. 218 ЦПК України, якою зазначено, що після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Позивач ОСОБА_2 у своєму позові також просить встановити розмір аліментів (не вказуючи на який період) на чотирьох дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, не зазначаючи на користь кого вони бути стягнені, за який період, та чому він саме звертається з такими вимогами до ОСОБА_3, так як з наведених у позові обґрунтувань вбачається, що матірю двох інших дітей є інша особа, а не відповідачка. В звязку з чим суд розяснює, що такий спір повинен вирішуватися в іншому окремому судовому провадженні за участю іншої фізичної особи, прав та обовязків, якої стосується утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_7. При цьому позивач не вказує на користь кого такі аліменти підлягають стягненню???

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Також згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

З поданої позивачем ОСОБА_2 позовної заяви, вбачається, що вона містить одночасно вимоги встановлення розміру аліментів та встановлення побачень з дітьми.

В порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не сплачено судовий збір за предявлені вимоги немайнового характеру щодо встановлення побачень з дітьми. Також суд звертає увагу позивача, що він не зазначає будь-яких конкретних умов побачень, які повинні вказуватися у позові (день, час, місце, період побачень та умови), які суд міг би прийняти до уваги, вимога заявлена в цілому загальна, що не є конкретним предметом розгляду у судовому засіданні, така вимога підлягає уточненню.

При цьому, суд додатково розяснює позивачу, що: вимоги «про встановлення розміру аліментів» не передбачені Сімейним кодексом України; стягнення, виплата аліментів не повязані з умовами побачень з дітьми та повинні розглядатися в окремому провадженні за участю органу опіки та піклування місцевої адміністрації за місцем проживання дітей.

З підстав наведеного, суд також пропонує позивачу сформулювати в коректній формі - прохальну частину заявлених позовних вимог, з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів, і можливістю визначення судом фактичного предмету спору та підстав заявленого позову.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати (243,60 грн.).

В порушення зазначених положень ОСОБА_2 не надано доказів сплати судового збору відповідно до вимог закону.

Тобто подана позовна заява не відповідає вимогам встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дати отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі не усунення визначених в ухвалі недоліків в зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Жуган