Справа № 1510/7635/12
Провадження № 6/1510/874/12
УХВАЛА

15 липня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю сторін: заявника - ОСОБА_1, представника відділу ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони виїзду за кордон України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування тимчасової заборони виїзду за кордон України, у якій зазначив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції знаходяться судовий наказ № 2н-492/2008 від 28.09.2008 року та судовий наказ № 2н-413/2008 від 02.09.2008 року, видані Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в розмірі 4366,42 грн. На даний час вищезазначена заборгованість погашена.

08.11.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області направлено подання про тимчасову заборону боржнику ОСОБА_1 виїзду за межі України до повного погашення боргу за вищевказаними виконавчими листами.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2012 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області задоволено та ОСОБА_1 заборонено виїздити за межі України до повного погашення боргу за вищезазначеними виконавчими листами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на задоволенні заяви.

В судовому засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 не заперечував проти скасування заборони ОСОБА_1 виїзду за кордон України.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали заяви,суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичноїособи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України крім випадків передбачених законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобовязання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів подання боржником ОСОБА_1 погашена сума заборгованості в повному обсязі, що підтверджено постановами про закінчення виконавчого провадження.

У відповідності до п.3 розділу 3 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МЮУ № 288/5/102 від 07.02.2014р. - під час здійснення виконавчого провадження - інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається ГЦОСІ з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

У разі надходження до органу державної виконавчої служби рішення суду про скасування обмеження особи у праві виїзду за межі України, державний виконавець не пізніше наступного дня пересилає зазначене рішення до ГЦОСІ.

Матеріалами справи встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон на ОСОБА_1 накладалося до погашення ним боргу. Оскільки даний борг ним погашено, за таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 щодо скасування тимчасової заборони виїзду за кордон України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони виїзду за кордон України - задовольнити.

Скасувати заборону виїзду за кордон України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зої Космодемянської, 22, обліковий номер платника податків НОМЕР_1, накладену згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2012 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4