Справа № 755/1376/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В. П.

при секретарі Лисенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Військессетменеджмент» (Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс») про стягнення заробітної плати та інших виплат, не виплачених при звільненні працівника,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Концерну «Військессетменеджмент» про стягнення заробітної плати та інших виплат, не виплачених при звільненні працівника, посилаючись на те, що 05.09.2007 року наказом генерального директора ДГО Концерн «Воєремсервіс» №34/1 був призначений на посаду заступника генерального директора Концерну (економка, фінанси). Наказом міністерства оборони України №162 від 14.04.2008 року на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов'язків генерального директора ДГО Концерн «Воєнремсервіс». У зв'язку із змінами штатного розпису посада заступник генерального директора (економіка фінанси) змінена (перейменована) на «заступника генерального директора з фінансово-економічної діяльності» (наказ генерального директора №2 від 22.01.2009 р.). Наказом міністерства оборони України №119 від 28.02.2011 р. було вирішено припинити юридичну особу - ДГО Концерн «Воєнремсервіс» шляхом його ліквідації. Головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_2, а заступником голови - ТВО генерального директора Концерну ОСОБА_1 У зв'язку з ліквідацією Концерну наказом Міністра оборони №675 від 27.10.2011 р. ОСОБА_1 було увільнено від тимчасового виконання обов'язків генерального директора ДГО Концерн «Воєнремсервіс» та наказано повернутися до виконання обов'язків заступника генерального директора з фінансово-економічної діяльності. Наказом Міністра оборони України 26 від 17.01.2012 р. «Про внесення змін до наказу МОУ від 28.02.2011 р. № 119», у зв'язку з проведенням в Міністерстві оборони України організаційно-штатних заходів, ОСОБА_1 було призначено головою ліквідаційної комісії ДГО Концерн «Воєремсервіс». Наказом Міністерства оборони України №254 від 18.04.2012 р. наказ міністра оборони України №119 від 28.02.2011 р. «Про ліквідацію Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс» було скасовано, а голові ліквідаційної комісії Концерну наказано виконати необхідні заходи по виконанню цього наказу. Накозом голови ліквідаційної комісії Концерну №2-к від 24.04.2012 р. позивача переведено з посади заступника генерального директора з фінансово-економіної діяльності на посаду заступника генерального директора Концерну. Наказом Міністра оборони України № 333 від 16.05.2012 р. генеральним директором ДГО Концерн «Воєремсервіс» призначено ОСОБА_3. У зв'язку з призначенням керівника концерну та на виконання наказу директора Департаменту економічної та господарської діяльності МО України №38 від 29.05.2012 р. «Про створення комісії з передачі справ, посади керівника та майна ДГО Концерн «Воєнремсервіс» 31.05.2012 р. позивач в присутності комісії передав, а ОСОБА_3 прийняв справи, посаду керівника та майно ДГО Концерн «Воєнремсервіс», про що був складений відповідний акт (з додатками). Вказаний акт 18.06.2012 р. затверджений керівником Департаменту економічної та господарської діяльності МО України. За час роботи позивача у відповідача станом на 28.02.2015 р. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог утворилась заборгованість, а саме борг по заробітній платі (з урахуванням відповідних доплат, премій та компенсації за невикористану відпустку) за період серпень 2011року - травень 2012 року, заборгованість по розрахункам з підзвітними особами та заборгованість з компенсації за майно, що становить 93 475 грн. 40 коп. та за затримку в заробітній платі за період з 01.06.2012 року по 28.02.2015 року складає 280 311 грн. 06 коп.

В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з обставин викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але надав заяву в якій просив у задоволені позову відмовити провівши засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дійсно працював в ДГО Концерн «Воєнремсервіс», що підтверджується трудовою книжкою.

05.09.2007 року наказом генерального директора ДГО Концерн «Воєремсервіс» №34/1 позивача ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника генерального директора Концерну (економка, фінанси).

Наказом міністерства оборони України №162 від 14.04.2008 року на позивача ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов'язків генерального директора ДГО Концерн «Воєнремсервіс» .

Наказом міністерства оборони України №119 від 28.02.2011 р. було вирішено припинити юридичну особу - ДГО Концерн «Воєнремсервіс» шляхом його ліквідації. Головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_2, а заступником голови - ТВО генерального директора Концерну ОСОБА_1

Наказом Міністерства оборони України №254 від 18.04.2012 р. наказ міністра оборони України №119 від 28.02.2011 р. «Про ліквідацію Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс» було скасовано а голові ліквідаційної комісії Концерну наказано виконати необхідні заходи по виконанню цього наказу.

Відповідно до акту прийняття - передачі від 31.05.2012 р. позивач в присутності комісії передав, а ОСОБА_3 прийняв справи, посаду керівника та майно ДГО Концерн «Воєнремсервіс», про що був складений відповідний акт, вказаний акт 18.06.2012 р. затверджений керівником Департаменту економічної та господарської діяльності МО України.

Наказом генерального директора Концерну №14-к від 31.05.2012 р. позивача було звільнено з посади заступника генерального директора за угодою сторін.

На час звільнення у відповідача перед позивачем існувала заборгованість, що підтверджується довідкою №1-26 від 30.04.2012 року, заборгованість із заробітної плати за період з 01.08.2011 р. по 30.04.2012 р. складає 84332,85 грн..

Відповідно до акту перевірки від 29 липня 2011 року № 26-09-78/975 та звіти аудиту від 12 червня 2012 року № 234/40/61, від 25 січня 2013 року № 234/3/6А та від 30 квітня 2014 року № 234/40/9 встановлено неправомірне завищення посадового окладу, надбавок, премій що призвело до зайвого нарахування позивачу заробітної плати в розмірі 86 755 грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість ДГО «Воєнремсервіс» по заробітній платі з урахуванням відповідних доплат, премій та компенсації за невикористану відпустку складає 86777,03 грн., заборгованість по розрахункам з підзвітними особами ( відрядження, канцтовари ) складає 15429,72 грн., заборгованість за майно (в розмірах суми амортизації вартості власного автомобіля за використання його в службових цілях) складає 8162,72 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 р. № 859, посадовий оклад керівника Концерну з урахуванням середньооблікової чисельності працюючих в еквіваленті повної зайнятості в середньому на рік (до 500 чоловік) повинен розраховуватись в розмірі до 4 мінімальних тарифних ставок 1 розряду робітника основного виробництва, тобто (884*120%)*3,99+10%= 4 657 грн. У зв»язку із чим розмір посадового окладу генерального директора Концерну повинен був складати 4 657 грн. на місяць.

Відповідно до звіту внутрішнього аудиту від 30.04.2014 року № 234/40/9 підтверджена кредиторська заборгованість Концерну перед ОСОБА_1 за відрядження, за придбані матеріальні цінності, пальне та сплачені послуги на загальну суму 15 939 грн. 22 коп.

Крім того суд вбачає неправомірними нарахування відповідно до довідки суми компенсації за майно у розмірі 8 162 грн. 72 коп., вказана сума не знаходить підтвердження в звіті внутрішнього аудиту та не відповідає положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого Міністерством фінансів України від 24 травня 2005 року № 88.

Таким чином заборгованість по заробітній платі становить 41 913 грн. (4 657 грн. * 9 місяців ), заборгованість по розрахункам з підзвітними особами в сумі 15 429, 72 грн. Та сума компенсації за затримку розрахунку по заробітній платі за період з 01.06.2012 року по 31.03.2015 рок, тобто 723 дні з розрахунку середньоденної заробітної плати (227 грн. 17 коп. ) в розмірі 164 243 грн. 91 коп.

Згідно із ст. 12 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ №1 від 21.02.2001 року та п.2 порядку, підприємства установи і організації всіх форм власності та господарювання зобов'язані здійснювати компенсацію громадянам втрати частин доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати, яка провадиться у разі її затримки на один і більше календарних місяців.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми індексу інфляції за час затримки проведення розрахунку, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заборгованість виникла в наслідок трудових відносин між сторонами, а не в наслідок існування грошового зобов»язання.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» ст.ст. 47,116,117, К3пП, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212, 213, 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Концерну «Військессетменеджмент» (Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс») про стягнення заробітної плати та інших виплат, не виплачених при звільненні працівника - задовольнити частково.

Стягнути з Концерну «Військессетменеджмент» (Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс») () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (з урахуванням відповідних доплат, премій та компенсацій за невикористану відпустку) в сумі 41 913 грн., заборгованість по розрахункам з підзвітними особами в сумі 15429,72 грн. та суму компенсації за затримку розрахунку по заробітній платі за період 01.06.2012 року по 31.03.2015 року в розмірі 164 243 грн. 47 коп., а всього 221 586 грн. 63 коп.

Стягнути з Концерну «Військессетменеджмент» (Державного господарського об'єднання Концерн «Воєнремсервіс» ) 2 215 грн. 86 коп. судового збору в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: