Справа № 640/9515/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої-судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позивною заявою до ОСОБА_3 у якій просив визнати за ним право власності на грошові кошти на вкладах та рахунках в розмірі 170000 грн., які він набув відповідно до договору відступлення права вимоги № 01072014 від 01.07.2014 року за договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1 від 09.09.2013 року, укладеними між ОСОБА_3 і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зі всіма додатками, змінами та доповненнями до нього з набуттям ОСОБА_2 за вказаними договорами банківського вкладу та рахунків на суму 170000 грн. статусу вкладника у значенні п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2014 року між ним і ОСОБА_3 був укладений договір про відступлення права вимоги № 01072014. Відповідно до п.1 договору відповідач відступив йому, а він набув право і став кредитором за договором банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1 від 09.09.2013 р., укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зі всіма додатками, змінами та доповненнями до них. Згідно п.5 договору право власності від відповідача до позивача перейшло на суми вкладів та рахунків в розмірі, визначеному у п.2 договору.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Станом на 10.11.2014 року відповідач не визнав право власності позивача на вклади та рахунки в розмірі 170000 грн., про що він повідомив його письмово. В зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на грошові кошти. Вважає, що він є власником вказаних грошових коштів і набув статус вкладника в сенсі п.4 ч.1 ст.2 Закону з 01.07.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Литвинов О.Р. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явився, направив до суду клопотання у якому зазначив, що договір ним був розірваний в односторонньому порядку на підставі листа, що є в матеріалах справи, позов не визнає, просить розглядати справу за його відсутністю. (а.с.42)

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного:

До позову позивач приклав копію договору відступлення права вимоги (цесії) № 01072014, укладеного 01.07.2014 року між позивачем і відповідачем. Згідно п.2 договору позивач набуває права вимагати від боржника сплатити суми боргу у розмірі 170000 грн., який виник у зв'язку з наданням відповідачем боржнику у тимчасове строкове користування грошових коштів за договорами з банком відповідно до умов договорів банківського вкладу та рахунків. (а.с.8)

До позову позивач не приклав договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1, укладеного 09 вересня 2013 року між ОСОБА_3 і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Як убачається з копії листа від ОСОБА_3 датованого 10.11.2014 року до ОСОБА_2, що він вважає помилковим укладення договору № 01072014 від 01.07.2014 року та відмовляється від нього (а.с.7).

Згідно п.12 договору, усі спори, що виникають з цього договору або пов'язані із ним вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України.

Отже ОСОБА_3 відмовився від вказаного договору, але дані про його розірвання відсутні.

Також відсутні дані, що боржник - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повідомлений про заміну кредитора відповідно до ч.2 ст.518 ЦК України.

Посилання позивача, що з підписанням договору про відступлення права вимоги до нього перейшло право власності на банківський вклад не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено поняття вкладника, яким є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Аналогічні положення викладені і в ч.1 ст. 1066 ЦК України, згідно якої клієнт банку є володільцем рахунку, а не власником вкладу яким він може розпоряджатись відповідно до ст.. 1063 ЦК України у якій зазначено, що фізична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися таким правами.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про відмову ОСОБА_2 у позові про визнання права власності на банківський вклад, відкритий у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на ім'я ОСОБА_3, оскільки відступлення права вимоги за договором банківського вкладу (ст.512 ЦК України) пов'язане із заміною сторони у зобов'язані, а не виникненням права власності на вклад.

Визнання права власності на банківський вклад буде передбачати інші правовідносини між банком і позивачем, а не правовідносини про повернення банківського вкладу в зв'язку з ліквідаційною процедурою щодо ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст..ст. 512,518,1063,1066 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 про визнання права власності на грошові кошти відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя