Справа № 265/4050/15-ц
Провадження № 2/265/1813/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі Бабенко А.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду місті Маріуполя Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначила, що з вона народилась у 1989 році у місті Південно - Сахалінськ Сахалінскої РСФСР. Батьками у свідоцтві про народження записані: Батько - ОСОБА_3, Мати - ОСОБА_4 Запис про батька зроблений зі слів матері, так як мати хотіла мати статус матері - одиначки з метою отримання соціальних виплат від держави. Під час спільного проживання батько був єдиним годувальником в родині, оскільки мама не працювала та доглядала за нею та сестрою. Він завжди купував всі необхідні речі для родини, продукти харчування. Всі оточуючі вважали їх родиною, оскілки батько постійно гуляв з дітьми, вони називали його батьком, мама завжди визнавала цей факт. У вересні 1990 року, вони з родиною поїхали до міста Бенедери (Молдова), де мешкали бабуся та дідусь позивачки, з боку батька. У середині 1991 року у зв'язку із початком війни у Молдові, вони вимушені були переїхати у Маріуполь, як біженці. У 1993 році її та сестру відправили назад у Бенедери до бабусі та дідуся. Після смерті бабусі та дідуся, сестра переїхала до Росії, а вона повернулась до міста Маріуполя, до батька ОСОБА_2, з яким проживає у будинку АДРЕСА_1. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавств, позивачка звертається до суду та просить визнати відповідача ОСОБА_2 її батьком.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибув, надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 10 травня 1989 року НОМЕР_1, виданого міським РАЦС Південно - Сахалінська батьками ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлений факт, що запис про батька у свідоцтві про народження позивачки ОСОБА_1 був зроблений матір'ю ОСОБА_4 з її слів з метою отримання соціальної виплати як матері - одиначки. Більш того, цей факт не спростовує й сам відповідач ОСОБА_2

Частина 1 ст.128 СК України передбачає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частина 2 цієї статі встановлює, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а ч.4 цієї статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до переконання, що батьком ОСОБА_1 є відповідач ОСОБА_2, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження наданими доказами та не оспорюється відповідачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя