Справа № 466/1488/15 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/6568/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Бохонко Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПрАТ "Українська пожежно страхова компанія" про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 50 000 /п'ятдесят тисяч/ грн. страхового відшкодування та 1 776 /одну тисячу сімсот сімдесят шість/ грн. 71 коп. пені.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 13 144 /тринадцять тисяч сто сорок чотири/ грн. 01 коп. страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров'ю та 657 /шістсот п'ятдесят сім/ грн. 20 коп. за заподіяну моральну шкоду.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 97 795 /дев'яносто сім тисяч сімсот дев'яносто п'ять/ грн. 11 коп. матеріальної шкоди.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід держави 517 /п'ятсот сімнадцять/ грн. 77 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 977 /дев'ятсот сімдесят сім/ грн. 95 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджують, що позивачем не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо транспортної пригоди, що позбавило їх можливості самостійно оцінити розмір завданої шкоди. Також вважають, що не підлягають відшкодуванню витрати на придбання медикаментів та інших товарів, оскільки позивачі не надали документального підтвердження відповідним закладом охорони здоров"я необхідність застосування медикаментів та препаратів зазначених у товарних чеках і квитанціях.

Крім того, вважають, що суд неправомірно стягнув з них пеню, оскільки вони правомірно, керуючись спеціальним законом, відмовили у здійсненні страхового відшкодування, у зв'язку з чим відсутній факт прострочення виконання зобов'язання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати

Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 12.03.2014 року, близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ - 21099» номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Замарстинівській у м. Львові в напрямку центру міста, при проїзді ділянки дороги в районі перехрестя із вул. Липинського, порушив Правила дорожнього руху України внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «HONDA ACCORD» номерний знак НОМЕР_2.

В автомобілі «HONDA ACCORD» в якості пасажира перебував ОСОБА_3, який в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ЗХСМТ, фрагментарно компресійний перелом L4 хребця із стенозом каналу хребта, забій корінців кінського хвоста, Frankel-D, двобічний больовий радикулярний синдром, порушення функції тазових органів та в період з 12.03.2014 року по 31.03.2014 року був вимушений проходити стаціонарне лікування у комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, а з 01.04.2014 року по 15.08.2014 року лікувався амбулаторно у комунальній 1-ій міській поліклініці. У звязку із лікуванням позивач ОСОБА_3 за власний рахунок придбав ліки та медичні препарати на загальну суму 13 144 грн. 01 коп., що підтверджується відповідними платіжними документами.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014 року ОСОБА_4 визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності у звязку із вчиненням злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року вартість матеріального збитку заподіяного позивачу ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_3 складає 174 879 грн. Вартість цього ж автомобіля в пошкодженому стані становить 14 343 грн. 24 коп.

Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була забезпечена полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1965976, виданого Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. і нульовою франшизою., а також з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров"ю 100 000 грн.

29.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія», однак у визначений законом строк страхове відшкодування виплачено не було.

Задовільняючи позовні вимоги про стягнення з ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" страхового відшкодування та страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров"ю та моральну шкоду, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ДТП, що сталася, відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. У ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" не було підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання встановлені в ході судового слідства про що 12.08.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено вирок у кримінальному провадженні, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.

Також судова колегія погоджується з висновком районного суду стосовно стягнення з відповідача пені, оскільки вказані вимоги передбачені ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 526, 625 ЦК України.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 97 795 /дев'яносто сім тисяч сімсот дев'яносто п'ять/ грн. 11 коп. матеріальної шкоди не оскаржується.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що позивачем не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо транспортної пригоди, що позбавило їх можливості самостійно оцінити розмір завданої шкоди, оскільки розмір заподіяної шкоди було визначено висновком автотоварознавчого дослідження №4731 від 04.08.2014 року, який відповідає вимогам ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом МЮУ та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року. ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" не заперечила та не спростувала розрахунків, які наведені в дослідженні. Також відповідач не заявляв клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Також не можуть братися до уваги покликання апелянта на те, що не підлягають відшкодуванню витрати на придбання медикаментів та інших товарів, оскільки згідно ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Пунктом 35.2. ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено перелік документів, які додаються до заяви про страхове відшкодування. А відтак враховуючи вищезазначені положення законодавства у позивача ОСОБА_3 відсутній обовязок подавати документи, які підтверджують необхідність застосування медичних препаратів, що були придбані за власні кошти для в лікування травм отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди.

Судом вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норм, передбачених ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і така задоволенню не підлягає.

Керуючись 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ПАТ "Українська пожежно страхова компанія" відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: