Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/2756/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко Т.М.
Провадження № 22-ц/778/4568/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру», третя особа - ОСОБА_4, про припинення іпотечного договору,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, протягом розгляду справи розмір позовних вимог було збільшено.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року справу передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, їх представники, 3 особа в засідання апеляційного суду не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення судового засідання з повідомленням про поважність причин неявки до апеляційного суду не звернулися. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін, їх представників, 3 особи не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу. У випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду. Передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення. Забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Як розяснено у п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд, який розгляд справи по суті не розпочинав, оскільки зміст заявлених позивачем вимог головуючим не доповідався, задовольнив клопотання представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про передання справи на розгляд належному суду.

До висновку про порушення правил підсудності позивачем, який звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, суд дійшов на підставі того, що позивач згідно з договором іпотеки передав в іпотеку належне йому нежитлове приміщення в забезпечення виконання вимог кредитного договору, укладеного 10.11.2011р. між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_4 ОСОБА_1 правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» і вказаний позов не може розглядатись судом за місцем проживання позивача. Згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням. Місцезнаходженням відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», є адреса: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14. Місцезнаходженням відповідача ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру», є адреса: м. Київ, Соломянський район, вул. Митрополита Василя Липківського, 45. Оскільки, місцезнаходженням відповідачів є м. Київ та м. Бровари, відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позовна заява до відповідачів повинна бути предявлена до суду за їх місцезнаходженням. Таким чином, суд вважав, що вказана справа не підсудна Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області, і тому її слід передати на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

З висновком суду в повній мірі погодитися не можна.

Так, за іпотечним договором, про визнання якого припиненим просить позивач, останній несе цивільно-правову відповідальність за належне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором.

За ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно роз'яснень п. 39 Постанови № 3 від 01.03.2013р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК). Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Відповідно ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов'язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання; 4) за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов'язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов'язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, зобов'язання про передачу нерухомого майна відповідно ст. 532 ЦК України виконується за місцезнаходженням цього майна.

За умовами іпотечного договору в іпотеку передане нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві власності нежиле вбудоване приміщення літ. Б-1 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, буд. 19 (а.с. 9-15).

На зазначені обставини суд належної уваги не звернув, а тому дійшов передчасного висновку про те, що позов був прийнятий з порушенням правил підсудності, у звязку з чим підлягає передачі до іншого суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в силу п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про наявність підстав для передачі справи до іншого суду на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року по цій справі скасувати, питання про наявність підстав для передачі справи до іншого суду передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: