Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О. Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, начальник відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Кролевецької районної державної адміністрації Анцибор Олексій Віталійович, Кролевецька міська рада, про визнання дій незаконними, знесення об'єкту самочинного будівництва, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 27 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Лічкун І.О. звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив та остаточно просив визнати дії ОСОБА_5 щодо зведення об'єкта самочинного будівництва незаконними; зобов'язати відповідача за власний рахунок знести новостворений об'єкт самочинного будівництва та замовити проектно-кошторисну документацію для виконання будівельних робіт в пошкодженій частині житлового будинку, що належить йому на праві власності; зобов'язати відповідача за власний рахунок провести ремонтно-будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації та не чинити йому перешкоди у вільному доступі до дерев'яної стіни, даху та димаря частини його житлового будинку; стягнути судові витрати у справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому належить Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, інша Ѕ частини цього будинку належить відповідачу ОСОБА_5 На початку вересня 2013 року ОСОБА_5 без його згоди відокремила належну їй частину будинку і розпочала будівництво окремого житлового будинку зі зведенням окремої стіни та фундаменту, що призвело до аварійного стану його частини будинку.

Рішенням Кролевецького районного суду м. Суми від 27 січня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 за власний рахунок усунути пошкодження, пов'язані з наслідками розібрання належної їй частини будинку АДРЕСА_1 відповідно до висновку судово-будівельної експертизи від 26 грудня 2014 року № 1376, а саме: улаштувати бутові фундаменти під середню несучу стіну і по осі «Б» побудувати загальний фундамент під існуючу дерев'яну стіну будинку квартири № 1 та під запроектовану стіну будинку, шириною 650 мм з бутобетону з армуванням сітками, з глибиною закладення фундаменту 1,5 м; посилити і збільшити жорсткість існуючої дерев'яної стіни по осі «Б» за допомогою системи вертикальних стойок і зв'язків, що з'єднуються шпильками і сполучним елементом смуги 80х8 мм та виконати роботи з посилення жорсткості існуючої дерев'яної стіни квартири № 1 по осі «Б» відповідно до схеми та вузлу № 1, з використанням металевих смуг, шпильок «М» 14х300 та теплоізоляції з напівжорстких мінераловатних плит, товщиною 60 мм між існуючою дерев'яною стіною квартири № 1 і запроектованою стіною будинку, що будується.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у доступі до горищного приміщення та димаря.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 152 грн 94 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 452 грн судових витрат, пов'язаних з оплатою експертизи.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з безпідставності позовних вимог про знесення недобудованого об'єкта самочинного будівництва, що складається з фундаменту та зведених стін із силікатних блоків, оскільки, як встановив суд на підставі наявних у справі доказів, пошкодження частини будинку позивача були заподіяні не у зв'язку з початим будівництвом, а в зв'язку зі знесенням відповідачем своєї частини будинку.

За таких обставин правильним, законним і справедливим є висновок суду про необхідність захисту прав позивача в інший спосіб, ніж обраний ним, а саме: зобов'язання відповідача виконати конкретні роботи щодо влаштування фундаменту та укріплення існуючої стіни між квартирами сторін.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Отже, рішення судів є законними та обґрунтованими, ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ці рішення підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 27 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

В.М. Коротун