У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Комарівці», сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Подільське» про відшкодування шкоди, проведення рекультивації земельних ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 20 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вони є власниками земельних ділянок, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області. Належні їм земельні ділянки перебували під багаторічними насадженнями, а саме: плодовими деревами (яблунями), які також є їх власністю відповідно до положень ст. 79 ЗК України. У березні 2009 року працівниками товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Агро» (далі - ТОВ «Пфаннер Агро») проведено порубку вказаних насаджень, внаслідок чого було порушено їх права як власників, про що представниками Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області також складено комісійний акт від 20 березня 2009 року. Крім того, у березні 2011 року працівниками ТОВ «Пфаннер Агро» знову було проведено порубку насаджень, про що складено комісійний акт від 31 березня 2011 року. Всього було проведено порубку 1 056 плодових дерев (яблунь). Позивачами зазначено, що згідно зі звітами з оцінки майна, складеними спеціалістом товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський експертний центр» (далі - ТОВ «Подільський експертний центр»), станом на 22 квітня 2011 року вартість 1 634 плодових дерев (яблунь) становила 60 588 грн 42 коп. та вартість інших 1 056 плодових дерев (яблунь) становила 39 156 грн. Фактичний розмір заподіяної шкоди визначено у висновку судово-товарознавчої експертизи від 27 травня 2014 року, яка проведена Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

З урахуванням уточнених позовних вимог просили зобов'язати ТОВ «Пфаннер Агро» провести рекультивацію порушеного поверхневого шару належних їм земельних ділянок, на яких проведено порубку багаторічних насаджень плодових дерев (яблунь), а саме провести комплексні роботи, спрямовані на відтворення продуктивності та господарської діяльності порушених земель. Також зазначають, що внаслідок дій відповідача використовувати зазначені земельні ділянки без приведення їх у належний стан неможливо, оскільки на ділянках залишилися пеньки від дерев. Просили також стягнути з ТОВ «Пфаннер Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Комарівці» (далі - ТОВ «Комарівці»), сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Подільське» (далі - СВАТ «Подільське») солідарно на їх користь завдану шкоду внаслідок порубки багаторічних насаджень плодових дерев (яблунь) на належних їм на праві власності земельних ділянках, розташованих на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_3 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належних їй на праві власності земельних ділянках, розташованих на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 660 848 грн.

Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_4 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належній їй на праві власності земельній ділянці, розташованій на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 208 650 грн.

Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_5 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належних йому на праві власності земельних ділянках, розташованих на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 591 967 грн.

Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_6 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належній йому на праві власності земельній ділянці, розташованій на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 300 486 грн.

Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_7 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належній їй на праві власності земельній ділянці, розташованій на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 315 075 грн.

Стягнуто з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_8 завдану шкоду внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належній йому на праві власності земельній ділянці, розташованій на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, у розмірі 321 780 грн.

В частині зобов`язання ТОВ «Пфаннер Агро» провести рекультивацію земельних ділянок, розташованих на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, на яких здійснено порубку плодових дерев (яблунь) відмовлено. В частині позовних вимог до СВАТ «Подільське» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 20 березня 2015 року рішення місцевого суду в частині стягнення з ТОВ «Комарівці», ТОВ «Пфаннер Агро» солідарно на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 завданої шкоди внаслідок порубки плодових дерев скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Інші позивачі судове рішення не оскаржили, повноважень ОСОБА_3 на представлення їх інтересів не надавали, тому доводи касаційної скарги щодо захисту їх інтересів і прав є безпідставними.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов у частині стягнення завданої шкоди, районний суд виходив із того, що на підставі відповідних державних актів на право власності на земельні ділянки, позивачі є власниками земельних ділянок, які перебували під багаторічними насадженнями і які відповідно до вимог ст. 79 ЗК України та ст. 373 ЦК України, є їх власністю. Внаслідок неправомірної порубки вказаних плодових дерев (яблунь), позивачам заподіяно збитків, розмір яких судом визначено з урахуванням висновку судово-товарознавчої експертизи від 27 травня 2014 року, яка проведена Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Разом з тим у задоволенні вимоги про зобов'язання провести рекультивацію земельних ділянок відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду в частині стягнення завданої шкоди внаслідок порубки плодових дерев (яблунь) на належних позивачам на праві власності земельних ділянках та відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, виходив із того, що відсутні належні та допустимі докази, які б достовірно підтверджували обсяг та розмір заподіяної шкоди, що є обов'язковим при вирішенні питання про відшкодування шкоди, і позивачами такі обставини доведені не були.

Колегія суддів вважає, що такі висновки апеляційного суду є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що згідно з наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 18 серпня 1998 року № 920 - ПП затверджено план приватизації державного майна держгоспу «Подільський» с. Комарівці Барського району Вінницької області, відповідно до якого приватизація здійснювалась шляхом перетворення держгоспу «Подільський» у відкрите акціонерне товариство. Після розпаювання земель СВАТ «Подільське» земельні частки (паї) були виділені в натурі на місцевості та приватизовані колишніми членами товариства, в тому числі позивачами.

Земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Комаровецької сільської ради Барського району Вінницької області, належать відповідно до державних актів на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно п. «а» ч. 2 ст. 22, п. «а» ч. 1 ст. 19 ЗК України визначено, що багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення. Тобто багаторічні насадження - це не що інше як земельна ділянка.

Зі змісту ст. 6 Закону України «Про плату за землю» вбачається, що багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь, в розрізі п. «а» ч. 2 ст. 22 ЗК України - вид земель сільськогосподарського призначення. Отже, і в Законі України «Про плату за землю» під багаторічними насадженнями розуміють не що інше як земельну ділянку.

Положеннями ч. 2 ст. 79 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси та багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Тобто, земельні ділянки з розміщеними на них насадженнями, отримані громадянами у власність, належать таким громадянам на праві власності разом з насадженнями як один цілий об'єкт.

Згідно з ч. 3 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Дана норма кореспондується з ч. 2 ст. 79 ЗК України. При цьому ч. 2 ст. 79 ЗК України та ч. 3 ст. 373 ЦК України є імперативними нормами законодавства, а тому підлягають прямому застосуванню та не можуть передбачати будь-яких виключень в їх застосуванні до відносин права власності на земельні ділянки.

Судами також установлено, що 7 травня 2008 року між ТОВ «Комарівці» та СВАТ «Подільське» укладено договір купівлі-продажу товарів № 1, відповідно до якого СВАТ «Подільське» продало, а ТОВ «Комарівці» придбало яблуневі дерева та черешні, які знаходяться на земельних ділянках, що належать позивачам.

Зазначений договір є чинним, ніким не оспорений, у матеріалах справи відсутні відомості щодо його оскарження, визнання недійсним, нікчемним тощо.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, правомірність набуття СВАТ «Подільське» права власності на багаторічні насадження як майновий об'єкт, який на момент приватизації перебував у цивільному обігу самостійно, без поєднання з земельною ділянкою та мав самостійну вартість, не пов'язану з вартістю земельної ділянки, підтверджено постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 9 листопада 2011 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 25 січня 2011 року.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 4 лютого 2013 року встановлено, що на час укладення зазначеного договору купівлі-продажу вказані багаторічні насадження належали на праві власності СВАТ «Подільське», оскільки вони правомірно були внесені до статутного фонду СВАТ «Подільське» як окрема група дерев, і надалі правомірно були відчужені ТОВ «Комарівці» у договірному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ураховуючи чинність договору купівлі-0продажу багаторічних насаджень від 7 травня 2008 року та преюдиційні обставини, встановлені судовим рішенням, колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Зазначений правовий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 3 червня 2015 року № 6-276цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик