У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства та виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Виключено відомості про батьківство ОСОБА_4 з актового запису № 220 від 6 червня 2006 року, внесені відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського управління юстиції Донецької області, про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 з підстав доведеності та обґрунтованості заявлених ним позовних вимог. При цьому суди правильно виходили із того, що згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 276 ОСОБА_4 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого ОСОБА_5; батьківство позивача виключено. За таких обставин суди правильно задовольнили позов на підставі ст. 136 СК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана