ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Попович О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, у якому просила виділити їй житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 Ніжинського району Чернігівської області, будівельні матеріали, автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD, а всього на суму 263 948 грн, визнавши за нею право власності на вищевказане майно. Виділити ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, причіп саморобний, гараж металевий, а всього на суму 233 117 грн, визнавши за ним право власності на вищевказане майно.

В грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 з зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя та, після уточнення позовних вимог, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 у с. Талалаївці Ніжинського району Чернігівської області, автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD, 1/2 частину будівельних матеріалів та стягнути компенсацію за переотриману частку.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, у зустрічному позові ОСОБА_4 відмовлено. Спільне подружнє майно вартістю 494 169 грн, а саме: житловий будинок, будівельні матеріали, квартира, автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD, автопричіп саморобний розділено. Виділено ОСОБА_3 майно на суму 247 084 грн 50 коп., а саме: житловий будинок по АДРЕСА_3 Ніжинського району Чернігівської області, вартістю 95 787 грн, будівельні матеріали вартістю 46 667 грн, автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD (реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю 121 494 грн, автопричіп саморобний (реєстраційний номер НОМЕР_2) вартістю 1 546 грн, а всього на 265 494 грн та визнано право власності на виділене майно. В поділі гаража відмовлено. Виділено ОСОБА_4 майно на суму 247 084 грн 50 коп., а саме: квартиру АДРЕСА_2, вартістю 228 675 грн та визнано за ним право власності. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенацію за переотриману частку майна в натурі 18 409 грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2 158 грн 61 коп. судового збору, 6 912 грн витрат по проведенню судових будівельно-технічних експертиз, 4 872 грн на правову допомогу, а всього 13 942 грн 60 коп. Проведено взаємозалік рахунків та остаточно стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4 466 грн 90 коп.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2014 року скасовано. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено, первісний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Виділено ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_3 Ніжинського району Чернігівської області вартістю 148 545 грн; будівельні матеріали, використані для будівництва самовільно збудованої прибудови до цього будинку вартістю 64 121 грн; автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD (реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю 121 494 грн; автопричіп саморобний (реєстраційний номер НОМЕР_2) вартістю 1 546 грн, а всього на загальну суму 335 706 грн, визнавши за ОСОБА_4 право власності на це майно, припинивши право власності ОСОБА_3 на зазначене майно. Виділено ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 вартістю 362 957 грн, визнавши право власності за ОСОБА_3 на це майно, припинивши право власності ОСОБА_4 на зазначене майно. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 13 625 грн 50 коп. компенсації вартості 1/2 частини майна. Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування витрат на правову допомогу 2 922 грн. В іншій частині рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Вказаним вимогам рішення апеляційного суду повністю не відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, враховуючи вартість спільного майна подружжя, дійшов висновку про доцільність виділення ОСОБА_4 будинку, машини та причіпу, оскільки вартість всього зазначеного майна буде меншою ніж вартість квартири.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

Установлено, що сторони з 30 вересня 1989 року по 11 вересня 2013 року перебували в шлюбі (а.с. 4 том 1).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 14 грудня 2000 року (а. с. 7 том 1) на ім'я ОСОБА_4 придбано квартиру АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 червня 2009 року (а. с. 11 том 1) на ім'я ОСОБА_3 придбано житловий будинок по АДРЕСА_3 Ніжинського району Чернігівської області.

Як встановлено, частина вказаного будинку є самовільною прибудовою, оскільки будувалась без належного дозволу та технічної документації. На прибудову були використані будівельні матеріали за рахунок спільних коштів подружжя.

18 травня 2013 року сторони придбали автомобіль NISSAN TERRANO II 2.7 TD, 2001 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4, а також ними було придбано автопричіп до автомобіля (а. с. 15, 16).

Вищевказане майно є спільним майном подружжя, яке придбано за спільні кошти подружжя.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2007_12_21/pravo1/VS07651.html?pravo=1> поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими -статтями 69 72 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> та ст. 372 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843420/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пунктом 23 вказаної Постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>, 69 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>, ч. 3 ст. 368 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843416/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843370/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, вирішуючи справу, належним чином визначився з характером спірних правовідносин та встановивши, що спірний будинок, квартира, машина та автопричіп є спільною сумісною власністю та врахувавши порядок користування майном, що склався між сторонами у справі, обґрунтовано дійшов висновку про можливість виділення частин спільного майна кожному з співвласників неподільних речей, виходячи з їх вартості. Однак суд першої інстанції залишив поза увагою висновок експертно-будівельного дослідження від 15 квітня 2014 року й додатків до нього (а.с. 212 - 233) та, враховуючи позовні вимоги обох сторін, не перевірив в зв'язку із цим, наявність можливості поділу будинку між обома з подружжя в натурі.

Разом з тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 303 ЦПК України здійснив переоцінку встановлених обставин справи судом першої інстанції. Не зазначивши, в чому саме полягає порушення вимог матеріального права, скасував рішення суду першої інстанції і задовольнив позовні вимоги в частині виділення у власність ОСОБА_4 будинку, в якому проживає та зареєстрована ОСОБА_3 разом із дітьми. Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на пояснення ОСОБА_3 про те, що вона здійснила технічний проект реконструкції газопостачання (а. с. 182, ІІ том) та сплатила за це власні кошти. Також ОСОБА_3 користується разом з дітьми присадибною земельною ділянкою, обробляє її, вирощує городні культури, утримує свійську худобу і птицю.

Апеляційний суд вказаним обставинам належної оцінки не надав, не спростував належними доказами у цій частині доводи суду першої інстанції та не перевірив обставини справи. Також суд апеляційної інстанції не виправив помилки, допущені місцевим судом та також не перевірив обставини справи щодо поділу нерухомого майна між обома з подружжя в натурі.

Отже апеляційний суд не з'ясував всі обставини справи, не дослідив всі докази та не надав їм оцінки. З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді:О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Умнова

І.М. Фаловська