Справа № 159/227/14-ц Провадження № 22-ц/773/1465/15 Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Категорія: 25 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Перебойчуку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором страхування та франшизи,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором страхування та франшизи. Свої вимоги мотивував тим, що 08 дистопада 2012 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Ford Eskort», який належить йому на праві власності. Внаслідок даної ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень на суму 39 099.05 грн. За страховим полісом від 29.11.2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «Страхове товариство «Гарантія».

Просив позивач стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» в його користь 39 099.05 грн., а з ОСОБА_2 - 1000 грн. франшизи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 21 березня 2014 року позов в даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 1000,00 грн. франшизи та 100,00 грн. судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2014 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_1 4895,11 грн. страхового відшкодування та 243.60 грн. судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18 лютого 2015 року рішення апеляційного суду в частині стягнення страхового відшкодування скасовано, справу направлено на новий розгляд в цій частині до суду апеляційної інстанції. У іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову по суті позовних вимог. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, не повно з'ясовані обставини справи. Зазначає, що страхова компанія визнала факт страхового випадку і суму страхового відшкодування, проте у меншому розмірі ніж просив відповідач. Однак в супереч нормам матеріального права суд ухвалив рішення про відмову в позові.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання. Причин неявки суд не повідомили. Відповідач ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» подали клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки їх представник хвора. Колегія суддів ухвалила розгляд справи проводити без участі сторін, оскільки відсутні поважні причини для відкладення розгляду справи так як інтереси страхової компанії в суді представляли інші представники.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволені позову до ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» слід скасувати з виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2012 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Vokswagen», державний номер НОМЕР_1, порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. Рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ford Eskort» під керуванням ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Власником автомобіля «Vokswagen», державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_2

Згідно із постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штафу.

За страховим полісом від 29 листопада 2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «Страхове товариство «Гарантія».

Згідно із ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Отже, законом чітко встановлено, що коли виникає страховий випадок страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися окремо у кожному випадку.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» у своїх відповідях та запереченнях визнало дану дорожньо-транспортну подію страховим випадком та допускає виплату страхового відшкодування у меншому розмірі як цього просить позивач. Зокрема саме за заявою страхової компанії було проведено експертне дослідження (а.с. 9, 10, 42, 43, 56-59).

Однак на ці обставини суд першої інстанції не звернув уваги і прийшов до невірного висновку про відмову у позові до страхової компанії.

Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 1110 від 15.02.2013 року ринкова вартість не розмитненого автомобіля «Ford Eskort» складає 5895,11 грн. Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складає 39099.05 грн.(а.с. 63-98).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Висновком експертного дослідження встановлено, що витрати на ремонт автомобіля «Ford Eskort» перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди. Отже даний транспортний засіб визнано фізично знищеним.

Враховуючи вимоги чинного законодавства позивачу має бути відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 5895.11 грн. з вирахуванням франшизи 1000 грн., а саме 4895.11 грн.

Однак із змісту позовної заяви, пояснень даних в судових засіданнях вбачається, що позивач не погоджується із висновком експерта щодо визнання його транспортного засобу фізично знищеним.

Із-за встановлених обставин, колегія суддів вважає, що із вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди слід вирахувати вартість утилізації автомобіля «Ford Eskort», яка становить 1832,00 грн. згідно висновку № 1549 від 24.04.2013 року (а.с. 62).

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що із страхової компанії в користь позивача слід стягнути 3063.11 грн.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні даної вимоги позивача були порушені норми матеріального права, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задовольнення позовної вимоги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача підлягають і судові витрати відповідно до задовольнених вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 218, 219 ЦПК України, на підставі ст. 979, 1166, 1187 ЦК України, ст. 16 Закону України "Про страхування", Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2014 року в даній справі в частині відмови в позові до ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» скасувати.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" про стягнення коштів за договором страхування задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" на користь ОСОБА_1 3063 грн. 11 коп. страхового відшкодування та 243.60 грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: