Номер провадження: 22-ц/785/5643/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Заїкіна А.П., Доценко Л.І.,

при секретарі Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої затопленням підвального приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство ЖКС «Хмельницький» про усунення перешкод у здійсненні права власності, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення часті і гідності, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

30 травня 2011р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої затопленням підвального приміщення.

Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 35731 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судові витрати.

У своєму позові позивач посилався на те, що 18.06.2010р. орендоване ним на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 95/70 від 21.08.2004 р., підвальне приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 23/25, було затоплено, що підтверджується актом огляду ділянки № 5 «КП ЖСК Хмельницький» від 18.06.2010р. Затоплення сталося в результаті недбалого користування сантехнічними приладами у приміщенні першого поверху, яке належить ОСОБА_3

Позивач вказував, що 23.02.2011р. трапилось повторне затоплення підвального приміщення з провини відповідача, що підтверджується актом огляду ділянки № 5 «КП ЖСК Хмельницький» від 23.02.2011р., де вказано, що в результаті потрапляння води в освітлювальні прилади приміщення сталося замикання електропроводки, у звязку з чим, приміщення опинилося без світла. В результаті систематичного затоплення відповідачем підвального приміщення, що підтверджується відповідними актами огляду ділянки № 5 «КП ЖСК Хмельницький» та висновком будівельно технічної експертизи № 21-04/11 від 21.04.2011 р., підвальне приміщення знаходиться у жахливому стані.

Позивач вважав, що у звязку із пошкодженням орендованого підвального приміщення майна, йому завдана майнова шкода, яка оцінюється ним у розмірі 35 731 грн., що підтверджується висновком будівельно технічної експертизи № 21-04/11 від 21.04.2011р. та моральна шкода, яка є наслідком протиправної поведінки відповідача, яку він оцінив у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство ЖКС «Хмельницький» про усунення перешкод у здійсненні права власності, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення честі і гідності.

ОСОБА_3 посилалася на те, що в результаті незаконних дій позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 спричинена моральна шкода, яка полягає у порушенні честі та гідності, який розповсюджує відомості, які не відповідають дійсності, наклепи про неодноразове залиття його підвального приміщення. Моральну шкоду оцінює у розмірі 60000 грн. та понесення матеріальних витрат у розмірі 10000 грн. на правову допомогу.

Відповідно до уточненої зустрічної позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 просила суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 ОСОБА_6 права власності відносно належного приміщення першого поверху, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 25, шляхом зняття самовільно встановленої рекламної конструкції.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, оскільки вважав, що дійсно, відповідно висновків акту від 18.06.2010р., акту від 23.02.2011р. та будівельно технічної експертизи № 21-04/11 від 21.04.2011р., ОСОБА_2 діями відповідача було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка повинна бути відшкодована відповідачем. Зустрічний позов вважав безпідставним, оскільки ОСОБА_5 ОСОБА_6 не довела факту заподіяння їй моральної шкоди.

Представник відповідача про час та дату судового засідання був належним чином сповіщений, у судове засідання не зявився.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013р. позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 35731 грн. та судові витрати у розмірі 487,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відмовлено у повному обсязі у зв'язку з недоведеністю.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2014р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013р. скасовано, провадження по справі закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015р., ухвала апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2014р. скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що акти від 18 червня 2010р. та акт від лютого 2011р.( без дати зазначення), які складені комісією ділянки №5 КП ЖКС «Хмельницький» не містять даних про те, що затоплення підвального приміщенняОСОБА_2 відбулося саме з вини відповідачки ОСОБА_3 В актах не вказана причина затоплення, хто саме і якими саме сантехнічними приладами користувався халатно, та що саме ці прилади знаходяться у приміщенні, яке належить ОСОБА_3 ОСОБА_7, який складено у лютому 2011р. при повторному затопленні в загалі не містить числа коли це відбулося. Крім того в цьому акті взагалі не вказана причина затоплення.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому пояснив, що на теперішній час підвальне приміщення ОСОБА_2 відремонтовано.

ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 неодноразово викликались до суду апеляційної інстанції, але до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази(а.с.34-38 ). Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 надав відповідні докази на підтвердження свого позову щодо залива приміщення підвалу, вартість ремонту якого складала 35731 грн.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_3 не довела свої позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору оренди нежитлового приміщення № 95/70 від 21.08.2004р., орендодавець - представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради передано орендарю фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 134,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 23/25(колишня Шолом Алейхем).

Згідно договору про внесення змін № 1 до Нової редакції договору оренди нежитлового приміщення № 95/70 від 21.08.2004р., посвідченого 27.09.2005р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 3831 (від 21.02.2008 року), Орендодавець в особі представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради передала у строкове платне користування, а орендар ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування нежилі підвальні приміщення №520, загальною площею 157,1 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 23/25(а.с.6-23т.1).

Нежитлові приміщення першого поверху, які знаходяться поверхом вище над підвальним приміщенням позивача, належать на праві власності ОСОБА_5 ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 15.08.2009р.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію та витягу з державного реєстру ОСОБА_5 ОСОБА_6 є фізичною особою підприємцем, яка як підприємець здає в оренду належне їй на підставі договору дарування від 15 серпня 2009р. нежитлове приміщення по вул. Мясоєдовській, 25 у м. Одеса, що підтверджено договором оренди, укладеним нею 01 березня 2011р. та 01 березня 2014р.

16 червня 2010р. на адресу представництва управління комунальної власності Одеської міської ради надійшла заява ОСОБА_2 від орендаря підвального приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 23/25, про те, що на першому поверсі проводиться капітальний ремонт, в звязку з чим з суботи на неділю була залита кімната, її підлога, стеля(а.с.59 т.2).

18.06.2010р. був складений акт комісією Дільниці № 5 «КП ЖКС «Хмельницький» про те, що відбулося затоплення підвального приміщення, у результаті недбалого користування сантехнічними приладами у приміщенні першого поверху, яке належить ОСОБА_5 ОСОБА_6 В результаті залива, затоплено стелю площею 2 кв.м., килимове покриття площею 5 кв.м. Внаслідок затоплення при проведенні ремонту на першому поверсі стався обвал стелі площею один кв.м. та пішли тріщини по периметру підвалу.

23.02.2011р. був складений акт комісією Дільниці № 5 «КП ЖКС «Хмельницький» у звязку із повторним затопленням підвального приміщення, де розташоване ательє шкіряних виробів, яке належить позивачу. В результаті затоплення та потрапляння води в освітлювальні прилади приміщення, сталося замикання електропроводки, у звязку з чим, приміщення опинилося без світла.

Відповідними актами огляду ділянки № 5 «КП ЖСК Хмельницький» та висновком будівельно технічного дослідження за заявою ОСОБА_2 № 21-04/11, складеного 21.04.2011р., підвальне приміщення знаходиться у такому стані: стіни у жовто - бурих плямах, на стелі спостерігаються тріщини, відшарування і обвалення штукатурного шару, не має освітлення, наповнювач між балочного простору, який намокнув, потребує заміни на нову звуко теплоізоляцію.

Згідно з висновком будівельно технічного дослідження за заявою ОСОБА_2 № 21-04/11 від 21.04.2011р., на час проведення експертизи у підвальному приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська, 23/25 вищезазначені пошкодження виникли внаслідок затоплення. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, пов'язаних із затопленням складає 35 731 грн.(а.с.27-55, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 ОСОБА_6 за договором дарування від 15 серпня 2009р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу є власником нежитлового приміщення першого поверху під №25, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдовська та складається в цілому з нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 101,2 кв.м.(а.с.110-114т.1).

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування і шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що затоплення підвального приміщення ОСОБА_2 відбулося з вини ОСОБА_5 ОСОБА_6, оскільки факт затоплення підвального приміщення, підтверджений актом від 18.06.2010р., складеним комісією ділянки № 5 «КП ЖКС «Хмельницький» та актом від 23.02.2011р., складеним комісією ділянки № 5 «КП ЖКС «Хмельницький», на обслуговуванні якого знаходиться будинок, у якому позивач ОСОБА_2 орендує підвальне приміщення, а ОСОБА_5 ОСОБА_6 має у власності нежитлове приміщення першого поверху.

Тобто, позивач ОСОБА_2 орендує підвальне приміщення, а відповідачка ОСОБА_5 ОСОБА_6 має у власності нежитлове приміщення на першому поверсі. Інших приміщень над підвальним приміщенням позивача, де мало місто затоплення приміщень, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з вищенаведеного, судом належними та допустимими доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_6 своїми неправомірними діями, що полягають у неналежному утриманні свого приміщення, заподіяла майну позивача шкоду. Факт залиття підтверджено актами від 18 червня 2010р. та актом від 23 лютого 2011р.(а.с. 56-58,т.2).

Вина відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 у заподіянні шкоди позивачу презюмується і вона не звільняється від її відшкодування, оскільки відповідач не довела, що шкода завдана не з її вини.

Доводи апелянта щодо складання акту є необґрунтованим, оскільки формальне недотримання форми акту, не спростовує встановлені зазначеними актами факту заливу, власником якого єОСОБА_5 ОСОБА_6, а не встановлення конкретної причини заливу актом від 23 лютого 2011р. пояснюється відсутністю доступу комісії до приміщення ОСОБА_5 ОСОБА_6 і ненаданням відповідачем доказів з цього питання, в тому числі на протязі судового розгляду даної справи з 30 травня 2011р., як в суді першої, так і апеляційної інстанції - 16 липня 2015р.

Як вбачається з відповіді КП « Житлово- комунальний сервіс « Хмельницкий» від 11.12.2014р. на запит суду, 16 червня 2010р. ОСОБА_2 звернувся із заявою для встановлення факту затоплення приміщення підвалу. Згідно з актом від 18 червня 2010р., складеного комісією у складі начальника дільниці №5 КП ЖКС «Хмельницкий» ОСОБА_10, майстрів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було встановлено затоплення, яке сталося внаслідок недбалого користування сантехнічними приладами, що розташовані на першому поверсі, на що вказувало замокання стелі, площею 5 кв.м. Окрім того, комісією було встановлено проведення ремонтних робіт на першому поверсі за вказаною адресою(а.с.203 т.1).

Як вбачається з відповіді КП « Житлово- комунальний сервіс « Хмельницкий» від 11.12.2014р. на запит суду, згідно з актом від 23 лютого 2011р., складеного комісією у складі начальника дільниці №5 КП ЖКС « Хмельницкий» ОСОБА_10, майстрів ОСОБА_11 та ОСОБА_13 було встановлено, що на неодноразові спроби членів комісії потрапити до вище розташованого приміщення, комісія отримувала відмову у доступі до приміщення(а.с.202 т.1).

Тобто,ОСОБА_5 ОСОБА_6 не надала можливості комісії дослідити приміщення першого поверху, яке належить їй на праві власності для встановлення її вини у заливі або про відсутність її вини.

Таким чином, ОСОБА_2 надані докази фактів заливу підвального приміщення, а також щодо розміру завданої шкоди, належними доказами доведений факт потрапляння води із приміщення першого поверху, яке належить відповідачу, яка є власником приміщення першого поверху та несе відповідальність за належне їй майно та наслідки його експлуатації, а також тягар доказування відсутності своєї вини, виходячи з вимог норм матеріального права.

Одночасно, розглядаючи дану справу, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Таким чином, ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вина відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу доведена, представником відповідача не представлено суду жодного доказу щодо не завдання шкоди позивачу, так само не надано жодного доказу, що за будь-якої технічної або іншої причини попадання води могло бути здійснено не з приміщення першого поверху , яке належить ОСОБА_5 ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги про те, що акти про залив підвального приміщення не відповідають вимогам закону до уваги не приймається, оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.58 ЦПК України), складені акти вимогам інформативності щодо обставин справи відповідають.

Посилання апелянта на те, що в одному із актів не зазначена дата його складання до уваги не приймається, оскільки судом апеляційної інстанції витребувано від представника позивача вказаний акт в якому зазначено, що акт був складений 23 лютого 2011р. (а.с.203,217т.1 ).

Посилання ОСОБА_5 ОСОБА_6 на те, що за договором оренди від 01 березня 2011р. між ТОВ ФІРМА «Август» та ОСОБА_5 ОСОБА_6 приміщення першого поверху загальною площею 101,2 кв.м. було передано в тимчасове користування ТОВ ФІРМА «Август» до уваги не приймаються, оскільки власник приміщення відповідає за приміщення , яке належить йому на праві власності. Власник непозбавлений права в порядку регресу звернутися до суду з позовом до орендаря приміщення для відшкодування збитків в звязку з неналежним користуванням приміщення першого поверху(а.с.220-226т.1).

Доводи ОСОБА_5 ОСОБА_6 про те, що в звязку зі зміною власника було перекриття водопостачання у приміщенніОСОБА_5 ОСОБА_6, яке належить їй на праві власності є необґрунтованими, оскільки докази щодо вказаних обставин суду першої та апеляційної інстанції не надано. Сам факт укладання договору на водопостачання 06.09.2010р. не є підставою для звільнення від відповідальності за залиття підвального приміщення(а.с.217т.1).

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо відмовиЖосулКиричок О.О. у задоволенні вимог за зустрічним позовом, оскільки до суду не було надано доказів заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Судом не встановлено, що діями ОСОБА_2 порушені будь-які майнові або нематеріальні блага позивача за зустрічним позовом.

Крім того, колегія суддів викликала неодноразово ОСОБА_5 ОСОБА_6 та її представника в судове засідання для зясування обставин справи, які без поважних причин не явились в судове засідання, отримавши судові повідомлення про їх виклик до суду апеляційної інстанції, що вказує на те, що сторони не цікавляться розглядом справи(ас.35-38т.2).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Підстав для ухвалення нового рішення не має.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.1 ч.1, 308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_14

ОСОБА_15