УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Чернігівська міська рада про зобов'язання звільнити земельну ділянку, приведення земельної ділянки до стану, придатного для використання, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що позивач є власником 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці площею 504 кв. м, яка рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова була розподілена між власниками будинку: ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Позивач вказує, що у 2013 році дізнався, що частину його земельної ділянки, 100 кв. м, самовільно зайняла ОСОБА_5, яка побудувала частину гаражу і встановила паркан.

З даного приводу позивач звернувся до Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області щодо порушення відповідачем вимог земельного законодавства та отримав відповідь про те, що встановити факт самовільного зайняття земельної ділянки не можливо у зв'язку з тим, що вона в натурі не виділялась.

Позивач зазначає, що про порушення свого права він дізнався в той момент, коли ознайомлювався з копіями документів відповідача, які були надані йому після намагання приватизації земельної ділянки та зверненні до КП «ЧМБТІ» за виготовленням технічного плану земельної ділянки у 2013 році.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку № 55 та гаражем Е-1 ОСОБА_5, земельна ділянка № 55-а, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, так, щоб відстань між житловим будинком № 55 та огорожею відповідала руху однієї людини, 0,75 м (ДБН Держбуду України від 04 лютого 2004 року № 1/23-108), згідно з додатком 2 та 2-1 до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової експертизи від 11 грудня 2014 року № 915/916/14-24.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 11 грудня 2014 року № 915/916/14-24 встановлено, що фактичне землекористування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа земельної ділянки становить 0,0468 га. Земельна ділянка розподілена між ОСОБА_7 - 0,0277 га та ОСОБА_4 - 0,0191 га; № 55-а, загальна площа земельної ділянки становить 0,0458 га.

Фактичне користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не відповідає технічній документації. Фактична межа між суміжними земельними ділянками № 55 та №55-а не відповідає технічній документації по довжині та конфігурації.

Розбіжності між генеральними планами (схемами) та фактичним користуванням по площі становить: земельної ділянки № 55 фактично становить 468 кв. м, що менше на 1,0 кв. м згідно з рішенням суду від 17 вересня 1987 року; земельної ділянки № 55-а фактично становить 458 кв. м, що більше на 4,0 кв. м, згідно з генеральним планом (схемою) та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно МБТІ.

Самозахват земельної ділянки ОСОБА_4 відбувся: за рахунок внутрішнього користування (розподілу) земельної ділянки між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що не відповідає рішенню суду від 17 вересня 1987 року.

ОСОБА_7 (ОСОБА_7.) користується земельною ділянкою на 277,0-253,0 = 24,0 кв. м більше. ОСОБА_4 користується земельною ділянкою на 216,0-191,0 = 25,0 кв. м менше.

Зменшення земельної ділянки на 1,0 кв. м відбулося також з боку земельної ділянки № 55-а ОСОБА_5 внаслідок встановлення металевої огорожі.

Для відновлення площі земельної ділянки ОСОБА_4 № 55 квартира 2 необхідно: відновити внутрішній розподіл по площі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5., відповідно до рішення Новозаводського районного народного суду від 17 вересня 1987 року; перенести металеву огорожу між прибудовою до житлового будинку № 55 та гаражем Е-1 ОСОБА_5, земельна ділянка № 55-а, так, щоб відстань між житловим будинком № 55 то огорожею відповідала руху однієї людини 0,75 м (Держбуд України від 04 лютого 2004 року № 1/23-108).

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня