Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Крамаренко І.А. Суддя доповідач Бондар М.С
07 квітня 2015 року Справа № 22ц/778/2603/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Кримська О.М., Подліянова Г.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" про повернення строкового банківського вкладу, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (далі-Банк) про стягнення коштів за банківським вкладом, посилаючись на те, що 01.04.2014 року між ним та Банком був укладений строковий договір банківського вкладу на загальну суму 22000,37 доларів США з терміном до 05.05.2015 року й процентною ставкою 11% річних. У вересні 2014 року він звернувся до відповідача про дострокове припинення договору й повернення вкладу у розмірі 21194,37 доларів США. Проте, відповідач кошти видав йому лише 500 доларів США, а решту не повернув, тому прохав стягнути на його користь загальну суму вкладу - 20604,37 доларів США.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" подала скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду наданим доказам, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, покликав оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені вимог.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті у цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

За нормами ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У ч.3 ст.1058 ЦК України вказано, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (гл. 72 ЦК).

За вимогами ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Судом з'ясовано, що 01.04.2014 року між ним та Банком був укладений строковий банківський вклад на загальну суму 22000,37 доларів США з терміном до 05.05.2015 року й процентною ставкою 11% річних (а.с.6).

Саме на згадану суму до каси Банку було внесено (двома платежами) 22 000 доларів США.

Внесення суми підтверджено банківською квитанцією (а.с.7).

Також, судом встановлено, що до спливу терміну дії договору вкладник звернувся до Банку із заявами про дострокове повернення вкладу і є підставою для повернення відповідачем вкладу на першу вимогу вкладника (а.с.10).

За розрахунком банківської установи, на день звернення несплачена сума вкладу становила - 20604,37 доларів США (а.с.40).

Заперечуючи щодо заявлених вимог Банк твердив на тому, що на ім'я позивача у Банку був відкритий поточний рахунок, на який 01.10.2014 року були перераховані всі кошти за вкладом та належні проценти за договором банківського вкладу, а отже умови договору про повернення вкладу, на думку відповідача, виконані (а.с.48-б).

Перерахування депозитних коштів, відсотків на поточний рахунок заявник не заперечував.

Однак на час звернення до суду, кошти вкладник отримати зміг лише у сумі 500 доларів США, у поверненні решти було відмовлено.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з частиною другою статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року (справа № 6-140цс13).

Окрім того, у п.10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22 ( із змінами ) передбачено наступне - обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Також суд наголошує, що нормами ст.1074 ЦК окреслено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження за рішенням суду у випадках встановлених законом.

Стосовно аргументів скарги про пред'явлення позову до неналежного відповідача.

У справі вимоги направлені до Відділення Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" у м.Запоріжжі.

Із долучених до справи заяв та довіреностей спостерігається, що участь у справі приймав саме представник Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", головний офіс якого базується в м.Одеса й повноваження представника щодо вчинення дій в суді від імені Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" посвідчені Головою правління, а отже суд залучив до участі належну юридичну особу. (а.с.20,21).

За таких обставин, суд ухвалив обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: