АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7003/15 Справа № 199/9021/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року за позовом громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 до комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради, третя особа: головний лікар КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлана Михайлівна про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» звернулася в інтересах члена організації ОСОБА_2 до суду з позовом до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради, третя особа: головний лікар КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01.01.2013р. ОСОБА_2 працювала у відповідача на посаді лікаря-невропатолога 4-ї амбулаторії КЗ ДЦПМСД № 11 ДМР при реорганізації 20-ї міської лікарні м. Дніпропетровська. 22.11.2013р. ОСОБА_2 була звільнена з посади наказом № 314-к від 22.11.2013 за п.3 ст.40 КЗпП України. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2014р. наказ про звільнення було скасовано та ОСОБА_2 була поновлена на роботі. Головний лікар комунального закладу Тихоненко С.М. отримала в суді повний текст рішення суду від 12.09.2014р. про поновлення позивача на роботі 18.09.2014р.

Проте наказ про поновлення позивача на роботі відповідачем було видано лише 22.09.2014р.

Крім того відповідач спровокував прогул позивачем за 3 календарних дні 22-24 вересня 2014р., а також відповідач за рішенням по справі від 03.02.2015р. відповідач допустив затримку виконання рішення суду на 2 робочі дні 3 та 4 лютого 2015р., а тому позивач просила стягнути з відповідача 1 074,79грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 200грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2015р. позовні вимоги громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради, третя особа: головний лікар КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2014 року та 03.02.2015р. про поновлення на роботі ОСОБА_2 за періоди з 12.09.2014 року по 24.09.2014 року, та з 03.02.2015 року по 04.02.2015 року у розмірі 1 043,65 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, задовольнивши позов у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на користь позивача кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає нормі закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення їй моральної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 200грн., посилаючись на те, що з вини відповідача були порушені її трудові права, її життя ускладнилось, і факт порушення трудових прав позивача підтверджується встановленими за цим рішенням обставинами щодо затримки відповідачем виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі, і стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, і в цій частині рішення суду не було оскаржено та набрало законної сили, а тому враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральних страждань, у зв'язку з чим, вона була змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, що свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин по справі та наслідків, які наступили, принципу розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача компенсація моральної шкоди в сумі 200грн.

Оскільки судом при ухваленні рішення в оскаржуваній частині не були враховані наведені обставини, та норми права, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2015 року в частині відмови громадській організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради про стягнення моральної шкоди скасувати.

Позовні вимоги громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена організації ОСОБА_2 до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200грн.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: