Провадження № 22-ц/779/2136/2015
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника апелянта - Головенка Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Омолода» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за непоставлений товар, - за апеляційною скаргою ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI» - на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.08.2015 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за непоставлений товар в частині позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар.

Вважаючи дану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм процесуального права представник ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» подав апеляційну скаргу.

Апелянт посилається на ст.109 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання або зареєстрованим місцем її перебування.

Відповідно до ст.76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземними інвестиціями і у справі про відшкодування шкоди юридична особа-відповідач має місцезнаходження в Україні. Позови до кількох відповідачів пред'являються за місцем проживання одного з них за вибором позивача, що передбачено ст.113 ЦПК України як підсудність кількох вимог.

За наведених доводів апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для вирішення спору по суті.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з аналізу ст. ст. 15, 16, ч. 2 ст. 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією з сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

За таких обставин, оскільки однією із сторін є фізична особа (не підприємець), а вимоги до відповідачів взаємопов'язані між собою, справа підлягає розгляду у суді загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається. Якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Суд першої інстанції не врахував наведене та не зауважив, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між юридичними особами та фізичною особою, яка не є підприємцем, та випливає з одних зобов'язальних правовідносин.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода», як продавця, та з ОСОБА_3, як поручителя, заборгованість за непоставлений товар згідно Контракту купівлі-продажу від 01.06.2011 року

Суд вважав, що спір виник з господарських зобов'язань, оскільки позов пред'явлено не тільки до поручителя, а й до основного контрагента за договором, тобто до юридичної особи.

Такі висновки суду є помилковими, оскільки договір поруки укладається саме для забезпечення виконання договору і неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Разом із тим, оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком (ч. 1 ст. 543 ЦК України), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо слід враховувати визначену ЦПК України компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Зважаючи на вищенаведене, ухвалу суду про закриття провадження в частині позовних вимог неможливо визнати законною і обґрунтованою, вона підлягає скасуванню а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа передачі для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,312,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI» - задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 серпня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта

В.Д. Фединяк