Провадження № 2/761/642/2015
У Х В А Л А

09 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК «Славутич», 3-я особа: ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник відповідача проти заяви про забезпечення позову заперечував.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, приходить до наступного.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача у порядку ст..31 ЦПК України, в якому просив стягнути з останнього на його користь 97372,67 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

У подальшому, на забезпечення вищевказаного позову представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив накласти арешт на автомобіль «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачеві, посилаючись на те, що незабезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у справі.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася 25 лютого 2014 року. Між тим, позивачем не було надано належних доказів наявності підстав для накладення арешту на автомобіль.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК «Славутич», 3-я особа: ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: