Справа № 369/4377/14 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/4426/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 1 17.09.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні і припинення права власності,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулисядо суду із вказаним вище позовом,який надалі доповнили та мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_6 Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Олімпієць» у с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області та автомобіль VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_2. Спадкоємцями померлого за законом є сторони у справі, які успадкували майно в рівних частинах та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказували, що відповідно до висновку судової експертизи розділити спадкову квартиру в натурі неможливо, як і неможливо спільно нею користуватися, бо вони та відповідачі не є членами однієї родини. Крім того, відповідачі не проживають у квартирі, використовують її для здачі внайм та отримання прибутку, а тому мають змогу її продати і розрахуватися з ними.

Посилаючись на ст.364 ЦК України, просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 104077 грн.; припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину від 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_4 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 104077 грн.; припинити право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину від 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_5 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 13128,50 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 13128,50 грн.; припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_4 1/8 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_3 право власності на належну ОСОБА_4 1/8 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 13128,50 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 13128,50 грн.; припинити право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_5 1/8 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_3 право власності на належну ОСОБА_5 1/8 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1500 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1500 грн.; припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_4 1/8 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_3 право власності на належну ОСОБА_4 1/8 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1500 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1500 грн.; припинити право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня отримання грошової компенсації від К.А. та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_5 1/8 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_3 право власності на належну ОСОБА_5. 1/8 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_5; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 витрати по оплаті судового збору у розмірі 675,86 грн.; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4182,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію частки в квартирі в розмірі 104 077 грн. (сто чотири тисячі сімдесят сім грн.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію частки в квартирі в розмірі 104 077 грн. (сто чотири тисячі сімдесят сім грн.). Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/8 частину частини квартири АДРЕСА_1 з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частки в гаражі в розмірі 13128,50 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять вісім грн. 50 коп.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частки в гаражі в розмірі 13128,50 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять вісім грн. 50 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості частки в гаражі в розмірі 13128,50 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять вісім грн. 50 коп.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості частки в гаражі в розмірі 13 128,50 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять вісім грн. 50 коп.). Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину гаража НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, автогаражний кооператив «Олімпієць», з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частки в автомобілі в розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п'ятсот грн.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості частки в автомобілі в розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п'ятсот грн.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості частки в автомобілі в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот грн.). Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості частки в автомобілі в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот грн.). Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину автомобіля марки Volkswagen Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину автомобіля марки Volkswagen Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та ОСОБА_3Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину автомобіля марки Volkswagen Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину автомобіля марки Volkswagen Transport, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, з дня сплати грошової компенсації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 337,93 грн. (триста тридцять сім грн. 93 грн.). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 337,93 грн. (триста тридцять сім грн. 93 грн.). В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивують тим, що суд не з'ясував, які саме права позивачів порушено та яким чином ці права мають бути відновлені. Крім того, стягуючи компенсацію з ОСОБА_2, суд не врахував, що вона є безробітною та не має доходу, а відтак не має змоги сплатити компенсацію. Фактично суд зобов'язав їх або позбавитись майна, або позичати кошти в банку під проценти для виплати компенсації позивачам, що призведе до погіршення їх фінансового стану.

Апелянти ОСОБА_2, ОСОБА_3 належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, представник ОСОБА_2 подав заяву про відкладення розгляду справи, не надавши докази про поважність причин неявки, що згідно ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_5 та представник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли:1/2 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Олімпієць» у с.Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області та автомобіль VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_2.

Спадкоємцями померлого за законом є сторони у справі, які успадкували майно в рівних частинах. Зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували кожний: по 1/8 частині квартири АДРЕСА_1, а також по 1/4 частині гаража НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Олімпієць» та по 1/4 частині автомобіля VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_2.

Сторони у встановленому законом порядку оформили спадщину у Вишневій міській державній нотаріальній конторі Києво-Святошинського району Київської області, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю передбачених законом (ст.364 ЦК України) підстав для стягнення грошової компенсації належної позивачам частки у спільному майні. При цьому суд виходив із того, що неможливо виділити в межах квартири належну позивачам 1/4 її частину, як і неможливо виділити їм 1/2 частину гаража та 1/2 автомобіля.

Також суд виходив із того, що відповідачі визнали позов.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не грунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Зокрема, вирішуючи спір, суд помилково виходив із того, що належну позивачам 1/4 частку спадкового майна слід виділяти окремо із кожного об'єкта успадкованого майна, а саме із окремо квартири, окремо із гаража та окремо із автомобіля.

При цьому суд не врахував, що за змістом ст.ст.364, 1278 ЦК України, які регулюють поділ спільного майна, в тому числі спадщини, при виділі частки в натурі має враховуватися увесь обсяг спадщини, а також можливість виділення в натурі спадкоємцям окремого майна. В даному випадку сторони успадкували 1/2 частину квартири, гараж і автомобіль. З огляду на заперечення відповідачів проти сплати компенсації, суд не врахував, що майно між спадкоємцями можливо поділити в натурі, шляхом виділення сторонам окремого спадкового майна, зокрема автомобіля, гаража чи 1/2 частини квартири, зі сплатою компенсації за перевищення частки (якщо таке буде встановлено), а не шляхом виділення всього майна одним спадкоємцям із стягненням із них компенсації на користь інших спадкоємців. Таке враховує загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників.

Крім того, вирішуючи спір суд допустив неповноту з'ясування обставин справи. Зокрема стягуючи із відповідачів на користь позивачів грошову компенсацію вартості частки майна, якою користуються лише відповідачі, суд не з'ясував їх фінасову спроможність сплатити таку компенсацію, що є важливим з огляду на дотримання як прав позивачів, які мають отримати компенсацію за свою частку у спільному майні, так і прав відповідачів, які мають сплатити кошти. Суд не вивчив, чи не зловживають позивачі, які бажають виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Суд не врахував, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Також, ухвалюючи рішення суд допустив порушення норм процесуального права. Суд послався у рішенні, що відповідачі визнали позов, проте згідно ст.1764 ЦПК України визнання позову можливе під час з'ясування обставин справи. Така заява про визнання позову відсутня в матеріалах справи, як і відсутні усні заяви відповідачів про визнання позову. Про погодження із вимогами було зазначено відповідачами лише в судових дебатах, що відповідно до вимог процесуального закону не можна вважатися визнанням позову.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавста.

Згідно ст.1278 ЦК Украни кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Зі змісту наведеної статті випливає, що одержання співвласником від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки у спільній власності можливе, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу).

Судом встановлено, що сторони у справі успадкували і є співвласниками 1/2 частини квартири, автомобіля та гаража, що у свою чергу свідчить про можливість виділу у натурі позивачам частки із спільного майна шляхом виділення їм конкретного майна (автомобіля, гаража, чи 1/2 частини квартири) та за наявності підстав сплати компенсації за перевищення частки у праві власності.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення грошовї компенсації за частку у спільному майні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні і припинення права власності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: