Справа № 338/961/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1836/2015
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції вжити заходи до примусового виконання рішення суду за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції на ухвалу Богородчанського районного суду від 20 липня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Богородчанського районного суду від 20 липня 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною, скасування постанови, зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції вжити заходи до примусового виконання рішення.

Визнано протиправною та скасовано постанову ВП №45886101 головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції Здерко М.М. від 08.06.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зобов'язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції вжити заходи до примусового виконання рішення Богородчанського районного суду від 01.10.2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення 54953,86 грн. боргу.

Апелянт на дану ухвалу подав апеляційну скаргу, у якій зазначив, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, ЗУ «Про виконавче провадження», інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Відповідно до п.3-4 ст. 63 із Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку.

Апелянт вказує на те, що згідно інформаційної довідки № 82418115 від 29.12.2014 року у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні, тобто документальне підтвердження про будь-яке право власності за боржником ОСОБА_4 відсутнє, а тому неможлива в подальшому передача майна на реалізацію.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 08.06.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції Здерко М.М. постановою ВП №45886101 повернуто виконавчий документ - виконавчий лист № 2-592/09 виданий 04.11.2009 року Богородчанським районним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 54953,86 грн. боргу, в зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке можна звернути стягнення.

У скарзі ОСОБА_2 вказав, що згідно рішення Богородчанського районного суду від 20.06.2003 року боржнику належить 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Богородчанського району Івано-Франківської області, на яке може бути звернене стягнення.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції у рішенні вказав, що державний виконавець та боржник, в суді доказів відчуження 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 Богородчанського району не представили.

Однак, колегія суддів вважає, що до такого висновку суд прийшов передчасно, без належного дослідження дійсних обставин справи.

Зокрема, начальником Відділу ДВС Богородчанського районного управління юстиції суду надано докази того, що боржником ОСОБА_4 рішення суду про визнання за ним права власності на ? частину будинковолодіння у АДРЕСА_1 у реєстраційних органах не оформлялося. Не визначено та не зазначено у документах даної частки і в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації, про що стверджено у відповідному листі даної установи, який надано апеляційному суду.

Оскільки право власності на частку у будинковолодінні боржником належно не оформлено і не зареєстровано, тому відповідно до норм чинного законодавства не можливо вести мову про належність ОСОБА_4 ? частини будинку на праві власності, а також і про можливість реалізації такої частки у порядку виконання державним виконавцем рішення суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції відповідали вимогам ст.ст. 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження" а оскаржувана постанова є законною і відповідає вимогам вищеназваного закону.

Відповідно до ч. 3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судом першої інстанції постановлена без додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 20 липня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу. У задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Богородчанського районного управління юстиції вжити заходи до примусового виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

Л.В. Ясеновенко