Єдиний унікальний номер 227/1913/15-ц Номер провадження 22-ц/775/565/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

при секретарі: Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті», приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті», приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. Він посилається на те, що рішення не відповідає вимогам матеріального та процесуального законів. Суд безпідставно послався на принцип свободи договору через те, що такий принцип неможливо розповсюдити на виниклі правовідносини. Кредитний договір укладений в іноземній валюті, тому висновок суду про його законність є безпідставним. Суд не врахував, що банк не попередив його про валютні ризики. Суд порушив правила статті 360-7 ЦПК України, принцип законності та обєктивності. Використання іноземної валюти в кредитному договору є несправедливим по відношенню до споживача. Законодавець зазначає, що на споживача не можна покладати валютні ризики, в якій би формі вони не існували. Використання кредитором еквівалентів валюти в кредитному договорі, що дає йому право змінювати розмір платежів в залежності від курсу валют, повністю нівелює принципи та цілі заборони валютного споживчого кредитування в України.

В засіданні апеляційного суду позивач та його представник, який приймав участь в засідання апеляційного суду в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник банку, який також приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає його законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Судом встановлено, і це підтверджене матеріалами справи, що 27 травня 2013 року між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» укладений кредитний договір №50009080, за яким ОСОБА_1 наданий кредит на придбання автомобіля в сумі 290 306.96 грн., що є еквівалентним 35 546.34 доларів США на строк 60 місяців, та суми додаткового кредиту 100 490. 85 грн., що є еквівалентним 12 304.50 доларів США. Курс для обчислення суми кредиту у національній валюті обраний сторонами у 8.1670 грн. за один долар США. Процентна ставка 9.90 % змінна, відповідно до статті 2.3 загальних умов кредитування. Усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом до застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування. Договір складається із кредитного договору, Графіку погашення кредиту, а також додаткових угод і документів, що можуть бути укладені Сторонами та Поручителем у відношенні кредиту.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті» зареєстроване в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг як фінансова установа відповідно до Розпорядження Держфінпослуг, що підтверджується відповідними фотокопіями свідоцтв про реєстрацію фінансової установи від 02 липня 2009 року, від 06 грудня 2012 року, та від 31 липня 2014 року (а.с.84).

Кредитний договір №50009080 від 27 травня 2013 року, Графік погашення кредиту, загальні умови кредитування, які є додатками до вказаного Кредитного договору, підписані позивачем, уповноваженою особою товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ Мобіліті», поручителем. Вказаний договір засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 (а.с. 9-18).

Звертаючись в суд позовом про визнання кредитного договору недійсним, а також недійсним договору застави автомобіля, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що умови договору є незаконними і несправедливими через те, що суперечать ЦК України, Законам України «Про захист прав споживачів» і «Про фінансові послуги і державне регулювання ринків фінансових послуг», постанові НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту №168 від 10 травня 2007 року. Вказував, що відповідачем використана нечесна підприємницька практика шляхом введення споживача в оману, оскільки інформація про договір була надана у нечіткій , незрозумілій формі. В рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15 вказано на необхідність захисту споживача як більш слабкого субєкту економічних відносин. Тому кредитний договір є недійсним. А як наслідок - є недійним і договір застави автомобіля, який укладений 4 червня 2013 року.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, не є доведеними і підстав для їх задоволення не має.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним, таким, що ґрунтується на доказах, повно, всебічно і обєктивно перевірених в судовому засіданні.

Розглядаючи справу, суд встановив, що кредитним договором №50009080 від 27 травня 2013 року передбачена сторонами сума кредиту у 290 306.98 грн., еквівалент суми кредиту в доларах США 35 546.34 долара США. Додаткова сума кредиту 100 490.85 грн. Еквівалент суми додаткового кредиту в доларах США 12 304.50 доларів США. (а.с. 9).

Згідно Графіку погашення кредиту , що є Додатком до кредитного Договору, передбачено, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обміннім курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту у доларах США, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування (а.с.10). Цей Графік містить суму платежу за розрахунковий період, вказаний у еквіваленті у доларах США, який при сплаті відповідного щомісячного платежу відповідатиме певній сумі у гривні.

Суд зробив аналіз тексту кредитного договору, Графіку погашення кредиту, Загальним умовам кредитування, зробив переконливий висновок про те, що усі положення цих документів викладені чітко, конкретно, зрозуміло і не викликав будь - яких інших тлумачень. Кредитний договір містить усі суттєві умови кредитування, визнані сторонами і ними підписані.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Дійсно, відповідно до частини 1 статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Проте, використання іноземної валюти в Україні не виключається. Відповідно до частини 2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Враховуючи положення Закону, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що під час укладання кредитного договору сторони по справі дотримались вимог Закону . Томі підстави для визнання його недійсним відсутні. А відтак, відсутні і підстави для визнання договору застави недійсним.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову , правильно вирішив спір.

Рішення суду відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не має.

Доводи апеляційної скарги були перевірені судом першої інстанції, ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 304, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді: