Справа № 748/1951/14-ц Провадження № 22-ц/795/1436/2015 Головуючий у I інстанції Криворученко Д. П. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Євстафіїва О.К.

при секретарі Зіньковець О.О.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 подану через представника ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чернігівської міської молодіжної громадської організації «Освітній центр «Ініціатива» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, поданої через представника ОСОБА_1, згідно доповнень просить скасувати рішення Чернігівського районного суду від 31.07.2014 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чернігівської міської молодіжної громадської організації «Освітній центр «Ініціатива» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди відмовлено, та ухвалити нове рішення про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_3 та інтернет виданням газети «Події і коментарі: Чернігівщина» Чернігівської міської молодіжної громадської організації «Освітній центр «Ініціатива»:

«ОСОБА_4, не будучи власником майна, на протязі першого року керування, по завданню ОСОБА_2 продала усе майно ТОВ «Полісся», а гроші від реалізації поповнили кишені Лазаря (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт по самим скромним підрахункам на 3 000 000, 00 грн.), а також прикриваючись багатодітною ОСОБА_4, він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів ріллі в кількості 700 га., за що сплачує в сільську раду лише 3000,00 грн. на рік». Зобов»язати Чернігівську міську молодіжну громадську організацію «Освітній центр «Ініціатива» видавця газети «Події і коментарі: Чернігівщина» опублікувати спростування поширених відомостей під заголовком «Спростування» тим же шрифтом, в тому ж місці шпальти газети, де вони містились, стягнувши з ОСОБА_3 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доводи скарги зводяться до того, що рішенння суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позову, суд не повно з»ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції зроблені без врахування норм ЗУ «Про інформацію», змін внесених до ст. 277 ЦК України.

Також, апелянт зазначає про необґрунтованість висновків суду, що недоведено, що інформацію розповсюджено саме ОСОБА_3, а надані протоколи спільного засідання постійних комісій сільської ради від 09.07.2013 року не доводять, що розповсюджена недостовірна інформація відповідає дійсності.

В скарзі також йдеться, що поза увагою суду залишилось, листи в газету «Події і коментарі: Чернігіввщина» та відкритий лист лідеру партії «УДАР» ОСОБА_5, не оформлені належним чином, як офіційні документи Пакульської сільської ради, то інформацію, яка порушує немайнові права позивача, викладено та розповсюджено саме ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що Чернігівська міська молодіжна громадська організація «Освітній центр «Ініціатива» зареєстрована виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 24 грудня 2003 року, її юридична адреса: м. Чернігів, вул. Воровського,10 і вона є засновником Інтернет - видання «Чернігівщина: Події і коментарі» ().

У цьому виданні 25.07.2013 року опубліковано статтю «Лазар руки геть від Пакуля» та «Відкритий лист» Лідеру партії «Удар» ОСОБА_5» від Пакульської сільської ради та всієї територіальної громади, зміст яких викладено у описовій частині позовної заяви. /а.с.14-17/.

15.05.2014 року за вих. №213 до голови Чернігівської ОДА ОСОБА_6 звернулась голова Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_3 з проханням провести перевірки по фактам захоплення СТОВ «Полісся», використання його майна та стягнення збитків; проведення ціноутворення у договорі оренди 100 га земель запасу; проведення перевірки використання майнового комплексу СТОВ «Полісся» та не витребуваних паїв і земель запасу ФГ «Стелла»; проведення перевірки дотримання податкового законодавства та звернутися до обласної ради депутатів з клопотанням дати політичну оцінку ганебному втручанню депутата ОСОБА_2 в діяльність органу самоврядування. /а.с.40, 41/

Як вбачається з протоколу спільного засідання постійної комісії з питань бюджету, соціально-економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільради від 09.07.2013 року, депутат ОСОБА_7 звернувся з пропозицією про винесення питання на сесію сільської ради для обговорення та вирішення питання протокольно, щодо написання відкритого листа до ОСОБА_2 та відкритого листа до лідера партії «Удар», текст яких він зачитав і запропонував ознайомити до сесії сільської ради відсутніх депутатів з двома листами. За пропозицію одноголосно 8 (вісім) депутатів проголосувало «за». /а.с.50-55/

Дослідженням листів додатків до вказаного протоколу встановлено, що вони ідентичні листам, які опубліковані у названому вище Інтернет - виданні.

Згідно витягу з протоколу двадцять другої сесії шостого скликання Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 15.07.2013 року до якого мається поіменний список присутніх депутатів, під порядковим №16 розглядалось питання про звернення до засобів масової інформації стосовно статті в газеті «Сіверщина», за результатами розгляду якого депутати вирішили звернутись з відкритим листом до лідера партії «Удар» та особисто до ОСОБА_2 в засобах масової інформації, за що одноголосно «за» проголосувало 10 депутатів. /а.с.48, 49/

У матеріалах справи на сторінках 56, 57 маються клопотання від 20.01.2012 року голови постійної комісії з бюджетних питань сільської ради ОСОБА_7 та голови постійної комісії з земельних питань ОСОБА_8 до голови Пакульської сільської ради ОСОБА_3 щодо звернення до державних органів з приводу діяльності ФГ «Стелла».

З колективного звернення територіальної громади: с. Пакуль, с. Лінея, с. Семенягівка, с. Пильня, с. Папірня, с. Завод, с. Рудня до голови Чернігівської облдержадміністрації, прокурора Чернігівської області, голови Пакульської сільської ради вбачається, що територіальна громада просить на рівні обласної адміністрації провести перевірку господарської діяльності ФГ «Стелла» та за що ФГ «Стелла» було нагороджено 07.03.2012 року на урочистому святі; провести прокурорську перевірку господарської діяльності ФГ «Стелла»; голові Пакульської сільської ради провести комплекс заходів по усуненню можливості безкоштовно користуватися СГ «Стелла» їхньою землею. Дане звернення було обговорене на засідання постійної комісії з питань соціально-економічного та культурного розвитку Пакульської сільради від 11.05.2012 року, за результатами розгляду якого вирішили підняти питання про діяльність фермерського господарства «Стелла» на загальних зборах громадян./а.с.58-63/

Згідно протоколу №1 зборів територіальної громади від 16.05.2012 року вбачається, що на порядок денний було поставлене єдине питання про проведення комплексу заходів по усуненню порушень законодавства ФГ «Стелла» по якому виступали: ОСОБА_7 депутат сільської ради, ОСОБА_9 - жителька с. Семенягівка, ОСОБА_10 - депутат районної ради, ОСОБА_2 - депутат обласної ради, ОСОБА_11 - заступник голови ФГ «Стелла», ОСОБА_12 - депутат районної ради (юрисконсульт), ОСОБА_13 - депутат районної ради, начальник управління аграрної політики розвитку РДА. До відома територіальної громади була доведена інформація про порушення земельного законодавства з боку райдержадміністрації та ФГ «Стелла» щодо оренди 100 га землі, несвоєчасна виплата заробітної плати працівникам та про ненадання офіційних робочих місць у ФГ «Стелла». Крім того, у протоколі зафіксовано факт образливих висловлювань в бік громади та зухвалої поведінки з боку ОСОБА_2 на зборах. /а.с.64-69/

У наслідок чого, 05.07.2012 року головою Пакульської сільської ради ОСОБА_3 було направлено звернення до голови Чернігівської обласної ради та голови Чернігівської обласної державної адміністрації на дії депутата обласної ради ОСОБА_2 /а.с.70-72/

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведенння позивачем та не підтвердження належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, факту поширення щодо нього саме відповідачем ОСОБА_3 інформації в розумінні ст.1 ЗУ «Про інформацію», а також факту порушення особистих немайнових прав позивача, зокрема завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача або перешкоджання позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право внаслідок висловлювань вказаний у зверненнях, врахувуючи викладене відмовлено було в задоволенні вимг щодо моральної шкоди.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ „ Про інформацію, оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не місять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, які не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, зогляду на характер використання мовних засобів, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які , будучи вираженнями субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет відповідності їх дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Відповідно до ст. 30 ЗУ „ Про інформацію ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Судом враховано, що у відповідності з розясненнями, які містяться у п.п.15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до п.15 якої, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ст.1 ЗУ «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Згідно з нормами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками, що зазначені позивачем відомості, на підставі ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про інформацію» є оціночними судженнями.

Відповідно до ст. 277 ЦК оціночні судження не є предметом судового захисту, що також відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України 7 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція).

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги, що саме ОСОБА_3 надіслала листа в газету «Події і коментарі: Чернігіввщина» та відкритого листа лідеру партії «УДАР» ОСОБА_5, які не оформлені належним чином, як офіційні документи Пакульскої сільської ради, та інформацію, яка порушує немайнові права позивача, є необґрунтованими і не доведеними належними і допустимими доказами.

Посилання, що надані протоколи спільного засідання постійних комісій сільської ради від 09.07.2013 року не доводять, що розповсюджена недостовірна інформація відповідає дійсності, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Суд першої істанції обґрунтовано послався, що якщо ОСОБА_3, як представник за законом органу місцевого самоврядування, зверталася до Інтернет видання з проханням опублікувати відкриті листи відносно позивача і саме вона є їх авторкою, оскільки відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, відповідачем є юридична особа, в якій вона працює, як вбачається позов пред»явлено до фізичної особи.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Послання в апеляційній скарзі, що висновки судом зроблені без врахування норм ЗУ «Про інформацію», без врахування змін внесених до ст. 277 ЦК України, не відповідають дійсності.

Крім того, згідно додатку до апеляційної скарги від 11.07.2015 року (а.с. 182) представник апелянта посилається, що крім оціночних суджень лит містить і фактичні дані, а саме : «ОСОБА_4, не будучи власником майна, на протязі першого року керування, по завданню ОСОБА_2 продала усе майно ТОВ «Полісся», а гроші від реалізації поповнили кишені Лазаря (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт по самим скромним підрахункам на 3 000 000, 00 грн.), а також прикриваючись багатодітною ОСОБА_4, він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів ріллі в кількості 700 га., за що сплачує в сільську раду лише 3000,00 грн. на рік», вказані доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскілки суд послався, як на підставу відмови в задоволенні позову і на не доведеність розповсюдження вказаної інформації саме відповідачем.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану через представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: