УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зобов'язання знятися з реєстраційного обліку,

та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання нечинним договору купівлі-продажу частини житлового будинку, переведення прав та обов'язків покупця,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила:

- усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності майном шляхом виселення ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_6 з житлового будинку АДРЕСА_1.

- зобов'язати ОСОБА_5 знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 березня 2014 року їй на праві власності належить 65/100 ідеальних частин спірного житлового будинку.

Вказувала, що попередній власник ОСОБА_8 звільнив житло, однак його дружина ОСОБА_5 та її недієздатний син ОСОБА_6 продовжують періодично проживати у будинку, відмовляються виселятися та створюють перешкоди у користуванні майном.

На підставі вищевикладеного, просила позовні вимоги задовольнити.

У липні 2014 року ОСОБА_5 також звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати недійсним укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 26 березня 2014 року 65/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1;

- перевести на неї права та обов'язки покупця відповідно до вказаного договору.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з листопада 1990 року по 27 травня 2008 року вона перебувала з ОСОБА_8 у шлюбі, від якого народила дітей: ОСОБА_9, 1991 року народження, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 загинула, та ОСОБА_6, 1993 року народження, який є інвалідом.

Вказувала, що мати ОСОБА_8 17 жовтня 2007 року подарувала йому 65/100 частин спірного будинку, в якому вони сім'єю почали проживати, переобладнали його та зробили ремонт.

Після розірвання шлюбу колишній чоловік вже намагався виселити її з житла, внаслідок чого вона зверталася до суду з позовом про визнання за нею права власності на будівельні матеріали, вкладені у будівництво, однак ОСОБА_8, під час розгляду справи здійснив відчуження спірної частини будинку, не повідомивши її про укладення договору купівлі-продажу.

За вищевикладених обставин просила позов задовольнити.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2014 року вказані позови об'єднанні в одне провадження.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

В порядку усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належним ОСОБА_4 майном виселено з житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, а її позов - задовольнити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та відмову у задоволенні позову ОСОБА_5, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), керувались ст. ст. 362, 383, 391 ЦК України та виходили з того, що зміст укладеного договору купівлі-продажу від 26 березня 2014 року, на підставі якого припинилось право власності ОСОБА_8 на спірну частину будинку та право користування цим приміщенням членів його сім'ї, не суперечить вимогам ЦК України та СК України, а ОСОБА_5 не є співвласником та не має переважного права на його придбання, дійшовши обґрунтованого висновку про порушення прав ОСОБА_4 щодо вільного користування та розпорядження власністю.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

Т.О. Писана