У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, посилаючись на те, що в провадженні зазначеного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист від 29 вересня 2010 року на виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 вересня 2010 року, яким стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 76 500 грн та 8 400 грн на відшкодування шкоди. 15 лютого 2011 року він отримав лист про відкриття виконавчого провадження 20 жовтня 2010 року. Державним виконавцем встановлено належний боржнику транспортний засіб, однак ніяких дій щодо звернення стягнення на транспортний засіб та його примусової реалізації вчинено не було, численні звернення до державної виконавчої служби залишились без відповіді, чим порушуються його права. Крім того, його повідомлено, що боржник буде виконувати рішення суду частково, на що він не надавав своєї згоди. При цьому рішення не було виконано ні в добровільному, ні в примусовому порядку.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 березня 2012 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області в процесі виконання виконавчого листа від 29 вересня 2010 року, зобов'язано усунути виявлені порушення.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою судді апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 з підстав, передбачених ст. 292 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу судді апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що скарга подана особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, оскільки він не був стороною у справі, питання про його права та обов'язки судом не вирішувались.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2008_10_24/pravo1/VS080447.html?pravo=1>» судам роз'яснено, що рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо.

Отже, рішення суду може бути оскаржено і в мотивувальній частині.

Подаючи апеляційну скаргу, заявник посилався на те, що в період з 1 квітня 2010 року до 16 січня 2012 року він працював на посаді державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області. 20 жовтня 2010 року йому на виконання надійшла заява ОСОБА_3 про примусове стягнення з ОСОБА_5 на його користь грошових коштів у розмірі 76 500 грн та 8 400 грн відповідно до виконавчого листа, виданого 29 вересня 2010 року Коростишівським районним судом Житомирської області на підставі рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 вересня 2010 року.

Так, ОСОБА_4, перебуваючи на посаді державного виконавця, починав та здійснював процедуру примусового виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, накладав арешт на автомобіль, приймав участь на першому судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_3

Отже, висновки суду першої інстанції щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області щодо ненакладення арешту на майно боржника стосуються ОСОБА_4 та порушують його права та свободи, оскільки йому оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України, та на підтвердження його вини, що вже встановлена судом, до кримінального провадження приєднано ухвалу суду першої інстанції від 22 березня 2012 року.

Зазначені обставини залишились без належної правової оцінки судом апеляційної інстанції.

При цьому не звернуто уваги на те, що зазначена постанова для ОСОБА_4 є преюдиційною щодо його вини у кримінальному провадженні і йому має бути надана передбачена законом можливість оскарження та оспорення встановлених у ній фактів.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик