Справа № 342/23/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1941/2015
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р.М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Раковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, за апеляційною скаргою Раковецької сільської ради на рішення Городенківського районного суду від 14 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Раковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав колгоспному двору, без виділення часток, головою якого був останній член колгоспного двору ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона народилася і проживала в господарському дворі, який відносився до колгоспного двору, головою якого був її троюрідний брат ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і на момент смерті якого в будинку з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Зазначала, що вона є спадкоємцем п'ятої черги по закону та одночасно єдиним заінтересованим спадкоємець померлого і визнання право власності на зазначений будинок можливий лише в судовому порядку, оскільки житловий будинок з господарськими спорудами належав колгоспному двору.

Посилаючись на те, що Раковецька сільська рада не заперечує щодо оформлення житлового будинку за нею, інші спадкоємці подали заяви про відмову від часток у спадковому майні та не заперечують щодо оформлення права власності на вказаний будинок за нею, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, який належав колгоспному двору, без виділення часток, головою якого був останній член колгоспного двору ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Городенківського районного суду від 14 травня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі на дане рішення Раковецька сільська рада посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи і на порушення судом норм матеріального права.

Вказує, що свідоцтво про право на спадщину за законом видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців і лише після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємець має право звернутися до суду, однак позивач зазначених дій не вчинила, і тому рішення суду є передчасне.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не була зареєстрована в успадкованому житловому будинку, а її проживання не підтверджено відповідними доказами.

У зв'язку з наведеним, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Раковецької сільської ради - Стиранко М.Б. апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_16 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялися.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач хоче прийняти спадщину після смерті ОСОБА_14, який був її троюрідним братом, та являвся головою колгоспного двору, інші спадкоємці по закону позовні вимоги визнали і на частку у спадковому майні не претендують, із заявою про прийняття спадщини в органи нотаріату не зверталися, Раковецька сільська рада також не заперечує проти даного позову, підстав неправомірності набуття права власності не встановлено, а тому є підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння. При цьому суд керувався положенням ЦК України 2003 року.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року.

Так, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що вона народилася і проживала в господарському дворі, який відносився до колгоспного двору головою якого був ОСОБА_14 (її троюрідний брат, який являвся останнім членом колгоспного двору), на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, тому вона має право по закону на спадкове майно, як спадкоємець п'ятої черги спадкоємців по закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Городенківського районного суду від 23 квітня 2015 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як сестрою та братом третього ступеня споріднення.

Згідно виписки із по господарської книги №2 особовий рахунок НОМЕР_1 вбачається, що станом на 24 вересня 2014 року згідно по господарських книг за 2011-2015 роки в господарстві по АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає.

Згідно погосподарських книг за 1986-1990 рр. в даному господарстві були зареєстровані та проживали: - ОСОБА_17, 1933 р.н. (голова господарства) та ОСОБА_14 1963 р.н. (син).

Згідно погосподарських книг за 1991-1995 рр. в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_17 1933 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (голова господарства) та ОСОБА_14 1963 р.н. (син).

Згідно погосподарських книг за 1996-2000 рр. - ОСОБА_14 1963 р.н. - голова господарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За 2001-2005, 2006-2010 та 2011-2015 роки в даному господарстві ніхто не зареєстрований та не проживав.

Жодних доказів того, що позивач була зареєстрована в спірному будинку та була членом колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_14, суду не надано.

Встановлено, що ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року, так само як і ч. 2 ст. 1220 ЦК України 2003 року визначають часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК Української РСР 1963 року ОСОБА_2 не належить до кола спадкоємців внаслідок смерті троюрідного брата ОСОБА_14

Крім того, суд ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив із визнання відповідачами позову.

Проте, суд не врахував, що таке визнання позову відповідачами суперечить закону.

Пунктом 5 ч.1 ст.555 ЦК Української РСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК Української РСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у томі числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Таким чином, застосувавши до спірних правовідносин закон, який не підлягав застосуванню, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

У зв'язку з цим, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Раковецької сільської ради задовольнити.

Рішення Городенківського районного суду від 14 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Раковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук