У х в а л а

іменем україни

1 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Міністерство внутрішніх справ України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення.

Посилалося на те, що між ним та ОСОБА_4 11 червня 2009 року укладений договір НОМЕР_1 про користування житловим приміщенням у гуртожитку центрального апарату МВС, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір укладений строком з 11 червня 2009 року по 11 червня 2010 року. 5 жовтня 2011 року комісія з розподілу житлової площі в гуртожитках МВС України ухвалила поселити в приміщення дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_5 Наказом МВС України від 3 жовтня 2012 року ОСОБА_4 було звільнено з органів внутрішніх справ України. Однак відповідачі не звільняють кімнату у гуртожитку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 був звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, а тому відповідачі підлягають виселенню з приміщення, яке було надано ОСОБА_4 на час проходження служби, оскільки п. 10.6 договору передбачає припинення його дії внаслідок звільнення з органів внутрішніх справ.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 жовтня 2014 року в справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко