Справа № 159/4146/15-ц
Провадження № 2/159/1151/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

м. Ковель 24 вересня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Ковельський районний відділ управління Державної міграційної служби України у Волинській області, ремонтне житлово - комунальне підприємство № 1 (м. Ковель), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що має на меті зняття з реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1, як особи, яка фактично за вказаною вище адресою не проживає. Зазначає, що за вказаною вище адресою зареєстровані 4 осіб, фактично проживає 3: вона, її чоловік та дочка. Згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1, вона є квартиронаймачем вказаної вище квартири, що належить державному житловому фонду. У квартирі вона була зареєстрована із відповідачем у 1984 р., у 1985 р. було там же зареєстровано і її чоловіка, а у 1998 р. - її дочку. У зв»язку з тим, що відповідача Ковельським міськрайсудом було засуджено до 14 р. позбавлення волі за ст. 115 КК України, він з 2 000 р. у квартирі не проживав, відбував покарання у Дрогобицькій ВК у Львівській області. Після звільнення відповідач проживав у АДРЕСА_2, де проживає на даний час у Львівській області - їй не відомо. За адресою розташування вищезазначеної квартири відповідач не проживає більше 6 міс., спільного господарства не веде, квартплати не сплачує. Просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеною вище квартирою; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в судове засідання не з»явились, хоча треті особи належно оповіщені. Про причини неявки своїх представників суду не повідомили. Письмових заперечень проти позову до суду не подали.

Зі згоди позивача суд розглядає справу відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії довідки (виписки з домової книги про склад сім»ї та прописку) № 171 від 28.07.15 р., сторони зареєстровані у вищевказаній квартирі, наймачем якої є позивач.

Згідно з копією особового рахунку № НОМЕР_1 на вищевказану квартиру за станом на 28.08.15 р., він відкритий у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, на ім»я позивача.

З копії листа № 9/12 135 від 24.07.15 р. Ковельського МВ У МВС України у Волинській області, відповідач у 2 000 р. був засуджений до 15 р. позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі проживав у АДРЕСА_2 з дружиною.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона з 2004 р. є сусідкою позивача. Сина позивача вона не знає та ніколи його не бачила в обличчя і про існування сина у позивача їй відомо лише зі слів позивача. З 2003 р. вона фактично проживає по сусідству з позивачем. на протязі цього часу вона жодного разу не бачила, щоб до позивача приходив мужчина, який би був її сином. Зі слів позивача їй відомо, що її дорослий син відбував покарання.

Відповідно до копії листа № 10/40/9/3 440 від 23.09.15 р. Дрогобицької ВК (№ 40) Львівської обл., відповідач відбував покарання у ВК і знаходився там до 23.06.12 р., у зв»язку із засудженням Дрогобицьким міськрайсудом 01.06.12 р. за ч. 1 ст. 309 із застосуванням ст. 71 КК України до 1 р. 09 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна, був етапований у СІЗО Львівської області.

Відповідно до ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена сім»ї наймача, за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач як член сім»ї позивача - квартиронаймача вказаної вище квартири - понад встановлений законом шестимісячний строк без поважних причин відсутній по місцю реєстрації свого місяця проживання, вказаного позивачем, так як, за наявними у розпорядженні суду даними, термін відбування вищезазначеного покарання минув у червні 2014 р. і він більше 6 міс. не користувався житловою площею у спірній квартирі як член сім»ї квартиронаймача.

А тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловою площею у АДРЕСА_1

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, ч. 4 ст. 130, 213 - 218, 224 - 228 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 163, 127 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею у АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:І. М. Логвинюк