УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/3850/15-ц

Пров. №4-с/668/19/15

06.04.2015

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Гаврилова Д.В.,

при секретарі Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі ВДВС), в якій заявлено наступні вимоги:

- визнати незаконною бездіяльність посадових осіб ВДВС, що полягає в тому, що заявники не отримували копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника; при закінченні виконавчого провадження та після письмового звернення з цих питань не було вирішено питання про зняття арешту, накладеного на майно боржника;

- зобов'язати ВДВС винести постанову про зняття арешту з майна квартири № 50 по вул. Карбишева, 12, корп. 2.

- зняти арешт з майна квартири № 50 вул. Карбишева, 12, корп. 2.

Скаргу мотивовано тим, що посадові особи ВДВС при накладені арешту на майно заявників та при проведенні виконавчих дій діяли у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та допустили неправомірну бездіяльність в подальшому після звернення заявників.

У судовому засіданні представник заявників вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Представник ВДВС вимоги скарги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, просила відмовити у задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.01.2015 року, сформованого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, 21.06.2002 року Державною виконавчою службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні на майно, належне заявникам, квартиру № 50 вул. Карбишева, 12, корп. 2, накладено арешт.

Згідно відповіді начальника ВДВС від 26.02.2015 року (вих. 2974) надати постанову від 21.06.2002 року, інформацію про стан виконавчого провадження, про причини накладення арешту не надається можливим за відсутності такого виконавчого провадження та будь-якої інформації щодо нього.

Згідно вимог ч. 1 ст. 60 та ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вони не містять доказів протиправної бездіяльності посадових осіб ВДВС при накладені арешту на майно заявників та при вчиненні інших виконавчих дій. Отже, вони не довели суду порушення свого права в цій частині.

Щодо вимог про зняття арешту з вказаної квартири слід зазначити наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 16 постанови Пленуму «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень о учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Аналогічні розяснення викладені в п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року.

Відповідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Отже, вимоги про зняття арешту з майна мають вирішуватись в позовному провадженні за правилами виключної підсудності.

Таким чином, звернувшись до суду зі скаргою на дії посадових осіб державної виконавчої служби з вимогами про зняття арешту з квартири № 50 вул. Карбишева, 12, корп. 2, заявники обрали не вірний процесуальний спосіб захисту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 209, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії

СуддяОСОБА_4