Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/784/15-ц
Номер провадження 2/540/218/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

у липні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.02.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без номера, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Оскільки зобовязання за договором позичальник належним чином не виконує, а тому станом на 26.06.2015 року має заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 056,94 грн та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що вказаний договір з банком він не укладав, в той час доводити зазначений факт не бажає, а з огляду на несвоєчасне звернення позивача до суду, просить застосувати до його вимог строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 16.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «А-Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Акцент-Банк) та ОСОБА_1 укладений кредитний договір без номера, що складається з Заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, за умовами якого банк видав Клієнту картку, з кредитним лімітом 5000,00 грн, базовою процентною ставкою 2 % на місяць на залишок заборгованості та щомісячною комісією 3,5 %. Сторони передбачили, що погашення заборгованості за кредитом може проводитися шляхом внесення коштів клієнтом або шляхом списання коштів з дебетової картки клієнта, про що відповідач підписався у заяві (а.с.9).

Пунктами 3.2, 3.3 Умов передбачено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.10).

За пунктом 8.6. Умов, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань більше ніж на 120 днів, він зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми позову (а.с.11).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.06.2015 заборгованість за даним кредитним договором перед банком становить 31 056,94 грн, з яких: 2 834,97 грн заборгованість за кредитом (тілом); 12 816,88 грн - заборгованість за відсотками; 13 450,00 грн пеня та комісія; 1955,09 грн - заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-8 ).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на те, що відповідач відмовився від доведення обставин щодо не укладення ним вказаного договору, суд виходить з правомірності його існування.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором внаслідок чого станом на 26.06.2015утворилася заборгованість у розмірі 31056, 94 грн.

Даючи оцінку доводам відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 9.12 Умов і Правил передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про його припинення він автоматично лонгується на такий же строк.

Натомість, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, але позивач не надав доказів вчинення цих дій як і доказів того, що після закінчення строку дії договору банк видавав боржнику грошові кошти і нову платіжну картку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено 02.03.2009, в той час позивач звернувся до суду з позовом лише у липні 2015 року, тобто до цього часу пройшло більше 6 років, а відтак суд вважає, що до вимог позивача за вказаним кредитним договором слід застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову з цих підстав відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 267, 526, 530, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: