У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Хмельницької області від 03 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») звернулося до суду із позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6), ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 680 294,64 грн. Позивач просив стягнути із відповідачів заборгованість яка складається з суми строкової заборгованості за кредитом в розмірі 3 176,69 доларів США, що еквівалентно 28 393,26 грн; суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14 943,94 доларів США, що еквівалентно 133 568,94 грн; суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 8 169,10 доларів США, що еквівалентно 73 015,42 грн; простроченої заборгованості за нарахованою комісією за кредитне обслуговування в розмірі 6 192,15 грн; пені за несвоєчасну плату простроченої заборгованості за кредитом в сумі 26 631,21 доларів США, що еквівалентно 238 029,75 грн; суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 20 190,78 доларів США, що еквівалентно 180 465,21 грн; пені за несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування за кредитом в сумі 20 629,92 грн, посилаючись на порушення умов кредитного договору з боку відповідачів.

Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 03 вересня 2014 року, позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором №237/АК-2007 від 05 грудня 2007 року в сумі 680 294,64 грн та 4 494 грн судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Експобанк» просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачами були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційним банком «Експобанк» (далі - ВАТ «КБ «Експобанк») та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 укладено договір кредиту і забезпечення №237/АК-2007, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді 19 тис. доларів США на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності зі сплатою за його користування 12% річних від суми кредиту, з поверненням грошових коштів не пізніше 04 грудня 2014 року (а.с. 14-16). Зі змісту цього договору вбачається, що предметом застави є автомобіль Dacia Logan, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до п. 3.7 договору, позичальник повертає кредит банку шляхом внесення готівки через касу банку/переказу коштів позичковий рахунок зі спливом строку, що встановлений п. 1.3 цього договору та графіком повернення кредиту.

З метою забезпечення умов кредитного договору, 05 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у повному обсязі, як і позичальник, зокрема, за повернення кредиту в розмірі 19 тис. доларів США, у встановлений договором кредиту термін (строк), сплату процентів за користування кредитом у розмірі визначеному договором кредиту, комісійних, згідно з умовами договору кредиту, неустойки у випадках та розмірі, що передбачені договором кредиту (а.с. 24).

Проте взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідачі належним чином не виконали, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту.

У зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором ВАТ КБ «Експобанк» надіслав повідомлення-вимогу №926 від 14 вересня 2011 року про дострокове виконання зобов'язання за кредитом - повернення у 30-денний строк усієї суми заборгованості в розмірі 197 763,49 грн (а.с. 30).

Аналогічне повідомлення-вимогу № 925 від 14 вересня 2011 року було направлено позивачем на адресу відповідача ОСОБА_7 (а.с. 32) та одночасно зазначено, що банк вимагає протягом одного робочого дня від дня отримання цього повідомлення, повернути банку в повному обсязі кредит, нараховані за його користування проценти, нараховану комісію та інші штрафні санкції.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.7 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 14 вересня 2011 року повідомлення-вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені (14 вересня 2011 року), кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати (постанова Верховного Суду України №6-190цс14).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактичних обставин, які мають суттєве значення для його вирішення, зокрема, вирішуючи питання про стягнення з відповідача ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що позовні вимоги пред'явлені до нього як до фізичної особи - підприємця, оскільки кредитні кошти на придбання автомобіля відповідач отримував саме як ФОП, зміни або уточнення позовних вимог, матеріали справи не містять, проте суд на вказану обставину уваги не звернув та стягнув грошові кошти з відповідача, як з фізичної особи.

Крім того, беручи до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, суд першої інстанції не надав належної оцінки повідомленням-вимогам, направленим на адресу відповідачів, якими фактично змінив строк дії кредитного договору та договору поруки, не врахував, що позивачем нараховано штрафні санкції за порушення умов кредитного договору за період з 10 січня 2008 року до 24 лютого 2014 року, залишивши поза увагою положення ст. ст. 256, 258, 259 ЦК України, а також те, що розмір пені значно перевищує загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами за його користування.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції не врахував положень ст. 559 ЦК України щодо пред'явлення вимог до поручителя, не перевірив чи дотриманий позивачем строк звернення з відповідною позовною вимогою, зокрема, відповідно до повідомлення-вимоги №925 від 14 вересня 2011 року (а.с. 32) відповідач ОСОБА_7 повинна була повернути банку кредит в повному обсязі протягом одного робочого дня від дня отримання цього повідомлення, проте данні щодо такого отримання повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦК України, не перевірив належним чином доводів апеляційної скарги, не звернув належної уваги на надані відповідачами докази, з урахування того, що по справі було ухвалено заочне рішення та участі у судовому засіданні відповідачі не приймали, а отже не мали можливості скористатись своїм правом на надання належних доказів. Звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, відповідачами було надано акт прийому-передачі автомобіля від 05 листопада 2010 року, відповідно до якого предмет застави по даній справі був переданий позивачу на реалізацію (а.с. 78), проте даних щодо його реалізації матеріали справи не містять. Крім того, відповідачами було заявлено в ході апеляційного розгляду клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, яке апеляційним судом залишено без уваги.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Хмельницької області від 03 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук