НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 вересня 2015 рокуСправа № 322/800/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2;

ОСОБА_3

про: визнання права власності на майно.

17 липня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на транспортний засіб FIAT PUNTO CABRIO 60 S, 1997 року випуску, шасі № ZFA5685, двигун V=1242 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

25.02.2013 позивач уклав з відповідачем ОСОБА_2, що діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля, що належить на праві власності ОСОБА_3

До підписання договору позивач передав відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 24 000,00 грн., а останній передав позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач ОСОБА_2 зобовязувався в строк до 12.05.2013 зняти з реєстрації автомобіль в органах ДАІ, але вчасно він не виконав цього обовязку і не має вже на даний час такої можливості, оскільки 13.05.2013 строк дії його довіреності припинився. Відповідач ОСОБА_3, за словами позивача, відмовляється його слухати, посилаючись на те, що вона продала автомобіль ще пять років потому і не має до нього ніякого відношення.

Виходячи з вищенаведеного та посилаючись на норми ст.ст. 204, 207, 209, 328, 334, 386, 392, 629, 655, 656 ЦК України позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2, який у судовому засіданні повідомив, що позивач є його двоюрідною сестрою, визнав позов.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, в судові засідання 27.08.2015 та 15.09.2015 не прибула, не повідомила суд про причини неприбуття, а також не надіслала до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_3, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦК України.

В судовому засідання 15.09.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_3 є власником автомобіля марки FIAT модель PUNTO CABRIO 60 S, 1997 року випуску, шасі № ZFA5685, двигун V=1242 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС № 096578, виданого Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ 30.12.2008.

30.05.2010 ОСОБА_3 видала довіреність на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен з яких має право діяти самостійно, на право представництва інтересів довірителя при продажі, обміні, передачі в оренду чи позичку, за ціну і на умовах на свій розсуд, а також з питань, повязаних з експлуатацією та утриманням належного її вищезазначеного автомобіля. Ця довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2044, була видана з правом передоручення повноважень третім особам терміном на три роки та дійсна до 30.05.2013.

02.09.2012 ОСОБА_5, діючи на підставі довіреності від 30.05.2010 № 2044, діючи в порядку передоручення від імені ОСОБА_3, видав довіреність на імя ОСОБА_2 на право представництва інтересів ОСОБА_3 при продажі, обміні, передачі в оренду чи позичку, за ціну і на умовах на свій розсуд, а також з питань, повязаних з експлуатацією та утриманням належного її вищезазначеного автомобіля. Ця довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 688, була видана без права передоручення повноважень третім особам терміном дії до 30.05.2013.

25.02.2013 між ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, предметом якого є вищезазначений автомобіль марки FIAT модель PUNTO CABRIO 60 S (п. 1).

Місцем виконання зазначеного договору вказано смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області (п. 3.8).

Розпискою ОСОБА_2 від 25.02.2013 підтверджується отримання ним суми в розмірі 3000,00 доларів США в рахунок купівлі-продажу вказаного автомобіля.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Частиною третьої статті 12 ЦК України передбачено, що відмова від права власності на транспортні засоби здійснюється в порядку, встановленому актами цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, в редакції, що була чинною станом на 25.02.2013 (далі Порядок), документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

- довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

- довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

- акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

- митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договір фінансового лізингу.

Таким чином, вказаним спеціальним нормативним актом передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, в якому не міститься розписки власника автомобіля або його представника про продаж автомобіля іншій особі, а також договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі.

Так само, цивільне законодавство не передбачає відчуження транспортного засобу на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Отже, ОСОБА_2 не набув права власності на спірний автомобіль на підставі довіреності від 02.09.2012, а тому під час укладення договору купівлі-продажу з позивачем він міг діяти лише як представник ОСОБА_3

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем за позовом про визнання права власності на вказаний автомобіль.

Посилання позивача на правомірність набуття ним права власності на автомобіль, відповідно до ст. 328 ЦК України, на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2013 суд визнає безпідставним у звязку з тим, що цей договір не є документом, що підтверджує правомірність придбання ним цього транспортного засобу, в розумінні Порядку.

Виходячи з наведеного, суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачами, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков