Справа № 1510/467/12
Провадження № 2/500/59/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарях Івановій Л.П., Вєлєвій А.Б., Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежиле приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.08.2005 року між ним та відповідачем у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу 1/10 частини будинку (магазину), розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, на розі вулиць 28 червня, 57 та Пушкіна, 50, за що продавець отримала 50 тис. грн. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач просив на підставі ст. ст. 220, 328 ЦК України визнати договір дійсним та визнати за ним право власності на це майно.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.07.2011 року позовні вимоги було задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/10 частини будинку (магазину), розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, на розі вулиць 28 червня, 57 та Пушкіна, 50, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на це майно.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 14.12.2011 р. рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2005 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 27.07.2011 року скасовані, справу передано на розгляд суду першої інстанції (а.с.35-36 т.3).

10.05.2012 р. до розпочатку розгляду справи по суті позивач змінив підстави позовних вимог та просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно, посилаючись на те, що з серпня 2005 р. на підставі договору купівлі-продажу 1/10 частини будинку (магазину) він безперешкодно володіє вказаним нерухомим майном і тому на власний розсуд здійснивши переобладнання магазину: змінивши систему опалення, покриття підлоги, проклавши нову схему електрики, виконавши ремонт фасаду, покрівлі тощо, на підставі ст. 328, ч.4 ст. 332 ЦК України має право на перероблену річ, оскільки вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу (а.с.а.с.88-93 т.3).

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримували, просили позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача позов не визнавали, суду пояснили, що 1/10 частини будинку (магазину) відповідач не продавала, позивач незаконно володіє вказаним нерухомим майном, переробки майна не було.

Заслухавши представників позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.08.2005 року, згідно копіїї розписки, у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу, за яким зазначено, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав 1/10 частини будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, на розі вулиць 28 червня, 57 та Пушкіна, 50 за 50 тис. грн.(а.с. 3 т.1).

Договір нотаріально не посвідчувався та відсутня його державна реєстрація.

09.08.2005 року позивач звернувся до суду і просив визнати дійсним вказаний договір, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення і визнати право власності на обєкт нерухомості за судовим рішенням.(т. 1 а.с. 2).

Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

В статті 11 ЦК України зазначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір купівлі-продажу від 04.08.2005 року станом на 23.06.2015 р. нотаріально не посвідчено та належним чином не зареєстровано.

Крім того, Статтею 332 ЦКУ регулюється питання набуття права власності на перероблену річ. Об'єкт, на який набувається право власності в результаті переробки, визнається новою річчю.

Виникнення права власності на нову річ - новостворене нерухоме майно, урегульовано ч. 2 ст. 331 ЦК, в якій зазначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будівлі, споруди) виникає у момент завершення будівництва даного об'єкта.

У разі якщо законом або договором передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його до експлуатації або державної реєстрації, то право власності на дане майно виникає з моменту прийняття до експлуатації або державної реєстрації

Правова позиція ВСУ (справа N 6-11500св09).

Проте, вивчення матеріалів справи не може дати можливості суду для висновку, що позивач саме на правових підставах вчиняв певні роботи, внаслідок яких можливо була створена нова річ - об'єкт нерухомості. Після здійснення ремонтних робіт прийняття до експлуатації або державна реєстрація нерухомого майна місце не мала, про що свідчать і копії технічних паспортів на вказане нерухоме майно за 2004 та 2010 (а.с.151-163, 255259 т.3).

Не спростовують дані факти і показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, яка була орендарем вказаного нерухомого майна, зокрема, і з 2003 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 332, 328, 398 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежиле приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5