АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7711/14-ц Номер провадження 22-ц/786/895/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Рибак О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2015 року

в справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з центрального опалення відповідачу в квартиру АДРЕСА_1. За період з 01.04.2004 року по 01.11.2014 року існує заборгованість в розмірі 13402,09 грн. Прохали стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 20067,41 грн. та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2015 року позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суму заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2004 року по 01.11.2014 року в розмірі 13402 грн. 09 коп., суму індексу інфляції в розмірі 4922 грн. 58 коп., суму трьох відсотків річних в розмірі 1742 грн. 74 коп., а всього 20067 грн. 41 коп. солідарно.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 прохали рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», судом першої інстанції вірно встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 належить до комунальної власності міста Полтави та знаходиться на балансі комунального підприємства Полтавської міської ради, як маневрений фонд.

Позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.04.2004 року по 01.11.2014 року надавалися послуги з теплопостачання у вигляді опалення за зазначеною адресою, але плата за послуги не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 13402,09 грн.

Також встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є користувачами жилого приміщення по АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, та в силу норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг з теплопостачання за вказаною адресою.

Встановивши дані обставини, місцевий суд вірно визначив, що спірні правовідносини регулюються Законом «України «Про житлово-комунальні послуги», вірно застосувавши норми ст. 20, 21, 32, 67, 64, 68, 132-1, 132-2 ЖК України ст.3, 6, 203, 626, 627 543, 625 ЦК України та прийшов до правомірних висновків, що позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є обґрунтованим та такий, що підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачка ОСОБА_2 в період з 01.04.2004 року по 01.04.2012 року не отримували послуг теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1, оскільки вона там у спірний період взагалі не проживала, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2007 року, по справі № 2-1762/07, яке вступило в законну силу, встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інші, постійно проживають в АДРЕСА_4,АДРЕСА_1,АДРЕСА_1 з 1981 року.

За таких обставин місцевий суд прийшов до правомірних висновків, що є доведеною обставина користування відповідачами житловими приміщеннями по АДРЕСА_1 в період з 01.04.2004 року по 01.11.2014 року.

Місцевим судом вірно не взято до уваги доводи відповідачів про їх тимчасове в період з 2004 року по квітень 2012 року не проживання в даному житловому приміщення.

Згідно з положенням Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N 422 з наступними змінами та доповненнями та згідно з нормами ст. 132-1, ст. 132-2 ЖК України, жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам виключно за умови, що для них таке житло є єдиним місцем проживання.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що за відповідачами зберігається право на користування цими жилими приміщеннями. Жодних заяв про своє тимчасове не проживання в них, чи фактів ,які б свідчили про те, що вони втратили право на проживання в цьому житлі суду не надано.

Також місцевий суд вірно врахував ту обставину, що в ході судового розгляду справи відповідачами не було спростовано того факту, що послуги щодо теплопостачання позивачем надавалися своєчасно, а відповідачі фактично ними користувалися, (проводилося опалення житлової площі в приміщенні).

Плата за надані послуги обраховувалася виходячи з площі житлового приміщення, а не по кількості мешканців.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності будь-якого договору про надання послуг з теплопостачання у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, не заслуговують на увагу.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що між сторонами по справі фактично склалися правовідносини з надання послуг з теплопостачання, хоча письмовий договір між сторонами за весь період з квітня 2004 року по листопад 2014 року укладено не було, але фактично послуги позивачем надавалися, а відповідачами отримувалися та частково оплачувалися, при цьому надання позивачем неналежних послуг жодними доказами в справі не підтверджено,

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи та дав правильний аналіз ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України, ст.ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначивши, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком відповідачів, як користувачів жилого приміщення та споживачів послуг з теплопостачання, за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що місцевий суд безпідставно не взяв до уваги того, квартира АДРЕСА_1 надавалася в користування іншим особам - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 також є необґрунтованими.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що один з наймачів помер, а інший з 2003 року в даному приміщенні не проживає та послугами не користується.

Норми ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України передбачають обов'язок солідарної оплати таких послуг всіма членами сім'ї.

В силу норм ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином позивач правомірно звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3

Разом з тим є обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо непроживання та неотримання відповідачем ОСОБА_3 послуг з теплопостачання з боку позивача в вищезазначеній квартирі у період його перебування в місцях позбавлення волі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме довідок Полтавського слідчого ізолятора № 1704 від 06.02.2015 року та № 277 від 06.02.2015 року, ОСОБА_3 знаходився в Полтавському слідчому ізоляторі УДПгСУ в Полтавській області в періоди з 29.09.2004 року по 14.12.2005 року; з 27.02.2006 року по 20.06.2006 року (а.с. 79).

Відповідно до довідки про звільнення виправної колонії № 69 від 28.02.2012 року, ОСОБА_3 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 20.03.2009 року по 28.02.2012 року (а.с. 80)

З врахуванням даної обставини колегія суддів приходить до висновку, що оскільки в даний час Ревенок не користувався фактично даними послугами, то при вирішення питання щодо стягнення боргу , обов'язок по оплаті боргу за цей період необхідно покласти на іншого відповідача - ОСОБА_2

У відповідності до розрахунків заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням перебування ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з ОСОБА_2 необхідно стягнути за послуги теплопостачання в сумі 5 946, 45 грн., 863 грн. - 3 % річних, 2105,32 - індекс інфляції, а всього - 8 914,77 грн.

З відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання сумі 7 455,64 грн., 879,73 грн. - 3 % річних, 2817,26 грн. - індекс інфляції, а всього 11 152,63 грн.;

В зазначеній частині рішення місцевого суду підлягає зміні.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ч.1 п.3 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2015 року змінити.

Вважати , що стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» підлягає заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 7 455,64 грн., сума індексу інфляції в розмірі 2 817,26 грн., сума трьох процентів річних в розмірі 879,73 грн., а всього 11 152,63 (одинадцять тисяч сто п»ятдесят дві гривні шістдесят три копійки) грн.

Стягненню з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 5 946,45 грн., сума індексу інфляції в розмірі 2105,32 грн., сума трьох відсотків річних в розмірі 863 грн., а всього 8 914,77 (вісім тисяч дев»ятсот чотирнадцять тисяч гривень сімдесят сім копійок) грн.

В частині судових витрат рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: