Справа № 128/2818/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б. ,при секретарі- Ільченко Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 « про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої дорожньо - транспортною пригодою» ,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство « Українська страхова компанія « Княжна Вієна ОСОБА_4», Приватне підприємство ЕНДЦ « Експертиза»,-

ВСТАНОВИВ :

31 липня 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача . Поданий позов позивач мотивував тим, що 26 вересня 2014 року на автодорозі « Стрій- Знам*янка 382 км+100м» водій відповідач ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом « ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 , під його керуванням, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року водій ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до полісу №АС/ 8169928 обов*язкового страхування ТОВ « ТД « Вілар» 22 квітня 2014 року уклало договір страхування з приватним акціонерним товариством « УСК « КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_4»( далі - ПрАТ« УСК « КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_4») із встановленим лімітом страхового відшкодування в 50000 гривень.

Вказує , що внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди належний йому автомобіль отримав механічні ушкодження, вартість яких на теперішній час йому не відшкодовано. Зазначає , що відповідно до висновку експертизи № від 17.06.2015 року вартість матеріального збитку під час ДТП становить 129484 грн.99 коп. В даний час автомобіль не відремонтований, шкода не відшкодована, в звязку з чим позивач звернувся до суду. Страхова компаній виплатила йому 50000 грн. страхового відшкодування. Просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 79484 грн. 99 коп., як різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою; 10000 грн.- моральної шкоди;1200 грн.- послуги евакуатора; 200 грн.- зберігання автомобілю ; 1150 грн.- послуги експерта та 794 грн.- судовій збір, а разом 94728 грн.99 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяви, суду пояснив, що на даний час він не відремонтував свій автомобіль, так як вважає його фізично знищеним . Позовні вимоги він пред*явив до відповідача так як саме відповідач винен у ДТП . Не зважаючи на встановлену у судовому засіданні обставину роботу відповідача водієм ТОВ « ТД « Вілар», позивач вважає саме його належним відповідачем у справі. Заперечує проти визнання автомобіля фізично знищеним.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав , подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, суду зазначив , що вважає відповідача неналежним відповідачем, так як ОСОБА_3 в день ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ « ТД « Вілар», який згідно до ст.1172 ЦК України, повинен відшкодувати шкоду , завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових обов*язків.

Представники третіх осіб надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд з урахуванням думки позивача та представника відповідача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, вважає позов безпідставним та таким , що підлягає відмові у задоволені виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2014 року на автодорозі « Стрій- Знам*янка 382 км+100м» водій відповідач ОСОБА_3 , під час виконання ним своїх трудових обов*язків в ТОВ « ТД « Вілар», керуючи транспортним засобом « ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1, який на праві вланості належить даному товариству, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 , під його керуванням, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року водій ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до полісу №АС/ 8169928 обов*язкового страхування ТОВ « ТД « Вілар» 22 квітня 2014 року уклало договір страхування з приватним акціонерним товариством « УСК « КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_4»( далі - ПрАТ« УСК « КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_4») із встановленим лімітом страхового відшкодування в 50000 гривень.

З довідки ТОВ « ТД « Вілар» від 25.08.15 р. вбачається , що відповідач з 01.07.2013 р. по даний час перебуває у трудових відносинах з даним товариством на посаді водія, та згідно до дорожнього листа- 26 вересня 2014 року перевозив вантаж.

З висновку автотоварознавчого дослідження № 409Е-06/15 від 17 червня 2015 року, вартість матеріального збитку , внаслідок пошкодження автомобілю позивача під час ДТП в цінах станом на час виконання дослідження складає 129484, 99 грн.

Застосовуючи норми процесуального та матеріального права суд виходить з наступного:

Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Таким чином, з урахуванням того, що відповідач у справі на час ДТП- 26.09.2014 р. перебував у трудових відносинах з ТОВ « ТД « Вілар» та виконував свої трудові обов*язки, тому саме дане товариство повинне відшкодувати шкоду , завдану її працівником, а не відповідач до якого позивач пред*явив позовні вимоги.

Тому, суд, в межах заявлених вимог позивачем і на підставі доказів наданих сторонами, вважає позов безпідставний та таким, що підлягає відмові у задоволені.

Керуючись ч. 1 ст.1172 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої дорожньо - транспортною пригодою» ,треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство « Українська страхова компанія « Княжна Вієна ОСОБА_4», Приватне підприємство ЕНДЦ « Експертиза»,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Повне рішення суду виготовлено 20 листопада 2015 року.

Суддя: