Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 0808/2473/2012 Головуючий у 1-й інстанції Скользнєва Н.Г.
№22-ц/778/4278/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

за участі секретаря Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2012 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Петрушенко Тетяни Іванівни про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями або недбалістю приватного нотаріуса

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просила переглянути та скасувати за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2012 року у цій справі, прийняти нове рішення, яким стягнути з Петрушенко Т.І., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, на користь ОСОБА_2 220000,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок незаконного посвідчення договору купівлі -продажу квартири від 12.06.2010року, реєстровий №2658, а також судові витрати.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначала, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2012 року, у задоволені її, ОСОБА_2, позову до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями або недбалістю приватного нотаріуса, відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2, суд виходив із того, що приватний нотаріус Петрушенко Т.І. не повинна відповідати за відшкодування матеріальної шкоди, у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України та ст.27 Закону України „Про нотаріат", оскільки не мається вини нотаріуса у посвідчені угоди внаслідок надання підробленого паспорту продавцем та його шахрайських дій, про що свідчить порушена кримінальна справа, де потерпілою від злочину визнано ОСОБА_2

23 грудня 2014 року апеляційним судом Запорізької області було прийнято рішення у цивільній справі №22ц/778/5287/14 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Петрушенко Т.І., яким було визнано незаконними дії приватного нотаріуса Петрушенко Т.І. щодо прийняття паспорта громадянина України ОСОБА_5 при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року зареєстрованого в реєстрі за №2628.

Таким чином, на думку заявниці, рішенням апеляційного суду Запорізької області було встановлено істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі заявниці на час розгляду справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року заяву позивача ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2012 року у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. подала апеляційному суду письмові заперечення на зазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с.172-173).

У судове засідання 17.09.2015 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.166-167) апелянт - позивач ОСОБА_2 та відповідач - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання апелянта - позивача ОСОБА_2 і відповідача - приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю їх представників за довіреностями (а.с.123, 174-175) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2012 року у цій справі за нововиявленими обставинами, керувався ст.ст. 361, 363, 365 ЦПК України та виходив із того, що обставини, на які посилається у своїй заяві заявник не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України, підстави для перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі за нововиявленими обставинами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Законодавець визначає підстави, які можуть бути покладені в основу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, і які за своєю особливістю поділяються на три групи: перша група - це істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ст. 361 ЦПК України); друга група - це рішення судів, при цьому ці рішення відповідають визначеним у пунктах 2, 2-1, 3 ст. 361 ЦПК України критеріям; третя група - це неконституційність закону, іншого правового акта чи окремого положення, яка встановлена Конституційним Судом України (п.4 ст. 361 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тобто ці обставини мають бути істотними для вирішення справи по суті, існувати на день розгляду справи, але які не були відомі та не могли бути відомі заявникам на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що, на думку заявника ОСОБА_2, такими істотними обставинами, що не були та не могли бути їй відомі (ОСОБА_2.) на час розгляду справи є обставини, які стали відомі заявнику з рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року (а.с.126-128, 176-179), є: при посвідчені договору купівлі - продажу квартири від 12.06.2010 року приватним нотаріусом Петрушенко Т.І. був прийнятий паспорт продавця квартири ОСОБА_4, який не відповідає п.8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992р., оскільки у паспорті не вклеєна фотокартка при досягненні ОСОБА_4 25-річного віку, що є недотриманням нею вимог ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Проте, як вбачається із матеріалів цієї справи, позовна заява ОСОБА_2 (а.с.2-4), доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції у цій справі (а.с.56-57), письмові пояснення позивача щодо наданих відповідачем заперечень на позовну заяву (а.с.40-45), в тому числі базувалися на неправомірності дій приватного нотаріуса під час посвідчення правочину, зокрема на неналежній перевірці нотаріусом особи продавця та його документів під час посвідчення правочину, що свідчить про те, що заявниці від початку були відомі обставини, на які вона посилається у своїй заяві, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

До того ж рішення апеляційного суду Запорізької області, на яке посилається заявниця, як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, не підпадає під жодну з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки дане рішення:

- не є вироком суду, що набрав законної сили, яким встановлені завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- не є вироком суду, що набрав законної сили, яким встановлена вина судді у вчинені злочину, внаслідок чого було ухвалене незаконне або необґрунтоване рішення;

- не є скасованим судовим рішенням, яке стало підставою для ухвалення рішення та поставлення ухвали, що підлягають перегляду.

Таким чином, обставини, що були встановлені у рішенні апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року щодо неправомірності дій приватного нотаріуса під час посвідчення правочину, зокрема на неналежній перевірці нотаріусом особи продавця та його документів під час посвідчення правочину у сенсі ст. 361 ЦПК України: по-перше - не є нововиявленими, оскільки, ті обставини, які вказані в даному рішенні вже були об'єктивно встановлені при всебічному та повному з'ясуванні судом обставин даної справи, а по-друге - законодавством не передбачено можливість перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами на підставі судових рішень, які були ухвалені вже після прийняття рішення по справі, за винятком рішень, про які йдеться у пунктах 2, 2-1, 3 ст. 361 ЦПК України, до яких рішення, на яке посилається ОСОБА_2, не відноситься.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію заявника, висловлену нею у заяві про перегляд рішення суду першої інстанції у цій справі за нововиявленими обставинами та представником останньої у судовому засіданні і яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомими особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Обставини, на які посилається заявник ОСОБА_2 у своїй заяві у цій справі, а саме: незаконність дій приватного нотаріуса Петрушенко Т.І. при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2628, щодо прийняття паспорта громадянина України ОСОБА_4, який не відповідає п.8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992р., оскільки у паспорті не вклеєна фотокартка при досягненні ОСОБА_4 25-річного віку, не є нововиявленими обставинами у цій справі, передбаченими ст. 361 ч. 2 п.1 ЦПК України.

Оскільки, про них було відоме заявникові ОСОБА_2 на час розгляду цієї справи, саме на ці обставини, як підстави, вона посилалась у своєму позові у цій справі, а також у поясненнях на заперечення відповідача та апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції у цій справі та які не були доведені ОСОБА_2 у суді у цій справі.

Недоведеність підстав позовних вимог ОСОБА_2 у цій справі, відносно доведеності яких на сьогодні остання посилається у своїй заяві (а.с.87-89) у цій справі на рішення апеляційного суду від 23.12.2014 року в іншій цивільній справі, не можуть бути нововиявленими обставинами для перегляду рішення суду, що набрало законної сили, у цій справі.

Оскільки, доказами в силу вимог ст. 57 ч. 1 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ст. 61 ч. 3 ЦПК України).

Обставини, які були вже встановлені після ухвалення рішення судом у цій справі (05.06.2012 року), рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23.12.2014 року в іншій цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Петрушенко Т.І. стосовно визнання незаконними дій приватного нотаріуса Петрушенко Т.І. при посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2628, щодо прийняття паспорта громадянина України ОСОБА_4, який не відповідає п.8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992р., оскільки у паспорті не вклеєна фотокартка при досягненні ОСОБА_4 25-річного віку, є новим доказом.

За змістом п. 4 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» , вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами за вищезазначеною заявою ОСОБА_2 у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

Крім того, у разі відмови апелянту - позивачу ОСОБА_2 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 121,80 грн. (а.с.159), понесених нею при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.