У Х В А Л А

Іменем України 21.09.2015 смт Піщанка

ПІЩАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі

Головуючого судді Щерби Н.Л.

при секретарі Косован О. В.

представника заявника ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області

заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

До Піщанського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В заяві ОСОБА_3 вказала, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року задоволений її позов в інтересах ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, а саме автомобіля ВАЗ 21093, випуску 2004 року, сірого кольору, шасі (кузов) № Y6D0615, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Вінницьким ВРЕВ УДАІ УМВС України. Рішення суду знаходиться виконанні Відділу ДВС Піщанського РУЮ. Вказане рішення до сьогоднішнього дня не виконано, так як ОСОБА_5 переховує автомобіль, а оголошений розшук автомобіля результатів не дав. Як вказує боржник автомобіль ним знищений, що підтверджується висновком Піщанського РВ УМВС. ОСОБА_3 вважає, що твердження ОСОБА_5 про те, що автомобіль знищений шляхом продажу на запчастини його дочкою, суті справи не змінює і на обовязковість виконання рішення суду не впливає. Враховуючи, що автомобіль відсутній і боржник шляхом його переховування перешкоджає виконанню рішення суду, нею була замовлена довідка про середню ринкову вартість транспортного засобу, відповідно до якої середня вартість легкового автомобіля ВАЗ 21093, випуску 2004 року, складає 2 800 доларів США, що еквівалентно на дату проведення дослідження за курсом НБУ 59 990 гривень. А тому, на підставі викладеного, враховуючи, наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а саме відсутність присудженого майна в натурі, ОСОБА_3 просить Піщанський районний суд, як суд який видав виконавчий лист, змінити спосіб виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року, та стягнути з ОСОБА_5 на її користь 59 990 гривень.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 вимоги викладені в заяві про зміну способу виконання рішення підтримали, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки виконавчого листа на даний час на виконанні не має і виконавчого провадження не існує.

Представник Відділу ДВС Піщанського РУЮ ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2014 року відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 142/220/14-ц виданого 10 липня 2014 року Піщанським районним судом про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ-21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зобовязавши ОСОБА_5 передати вказаний автомобіль його власнику ОСОБА_7 П за дорученням ОСОБА_3, закінчено та дана постанова ніким не оскаржувалася.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, вважає, що в задоволені заяви ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково; витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 легковий автомобіль марки ВАЗ 21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № Y6D0615, зобовязавши ОСОБА_5 передати вказаний автомобіль його власнику ОСОБА_7; в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Відділу ДВС Піщанського РУЮ від 16 липня 2014 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 142/220/14-ц виданого 10 липня 2014 року Піщанським районним судом про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ-21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зобовязавши ОСОБА_5 передати вказаний автомобіль його власнику ОСОБА_7 П за дорученням ОСОБА_3 та надано боржнику ОСОБА_5 строк для самостійного виконання до 23 липня 2014 року.

Згідно постанови головного державного виконавця Відділу ДВС Піщанського РУЮ від 22 серпня 2014 року за невиконання самостійно рішення суду зобовязуючого характеру щодо передачі автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_3, накладено на боржника ОСОБА_5 штраф в розмірі 170 гривень.

Згідно постанови головного державного виконавця Відділу ДВС Піщанського РУЮ від 29 серпня 2014 року за невиконання самостійно рішення суду зобовязуючого характеру щодо передачі автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_3, накладено на боржника ОСОБА_5 штраф в розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Відділу ДВС Піщанського РУЮ від 12 листопада 2014 року з боржника ОСОБА_5 у звязку з невиконанням у наданий строк виконавчого листа, стягнуто виконавчий збір у розмірі 680 гривень.

12 листопада 2014 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Піщанського РУЮ у звязку з тим, що транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № Y6D0615, відсутній у боржника ОСОБА_5 та місцезнаходження його невідомо, було винесено постанову про розшук майна боржника та зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 142/220/14-ц, виданого 10 липня 2014 року Піщанським районним судом Вінницької області.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2014 року відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 142/220/14-ц виданого 10 липня 2014 року Піщанським районним судом про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ-21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зобовязавши ОСОБА_5 передати вказаний автомобіль його власнику ОСОБА_7 за дорученням ОСОБА_3 закінчено.

12 лютого 2015 року ОСОБА_3 подала до чергової частини Піщанського РВ УМВС України письмову заяву про те, що громадянин ОСОБА_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує рішення суду про повернення їй автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 згідно доручення, а також те, що ОСОБА_5 знищив даний автомобіль шляхом розукомплектування. Відповідно до висновку по заяві громадянки ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року, затвердженого начальником Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області, факти викладені в поданій заяві ОСОБА_3 вваються такими, що не знайшли свого підтвердження. Крім того, за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України невиконання судового рішення, кримінальне провадження відносно нього було закрито, рішення у встановленому порядку не скасовано.

На підставі договору № 27-05/2015/ВН-1 від 27 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ПП «Аргумент», було виконано аналіз вторинного ринку колісних транспортних засобів та по результатах встановлено, що середня ринкова вартість легкового автомобіля ВАЗ 21093 (тип кузову легковий комбі В, рік випуску 2004, обєм двигуна 1 500 куб.м., тип пального бензин, тип КПП механічна 5-ти ступенева, з фактичним пробігом, що відповідає середньорічному нормативному пробігу 182 600 км станом на 27 травня 2015 року становить 2 800 доларів США, що еквівалентно на дату проведення дослідження за курсом НБУ - 59 990 грн.)

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені в ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з постанови про закриття виконавчого провадження від 30 грудня 2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 142/220/14-ц виданого 10 липня 2014 року Піщанським районним судом про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ-21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зобовязавши ОСОБА_5 передати вказаний автомобіль його власнику ОСОБА_7 П за дорученням ОСОБА_3, було закрито відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частина 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання

(повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно ч.1ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин,що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду,який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за№14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», розяснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи, що постановою державного виконавця Відділу ДВС Піщанського РУЮ від 30 грудня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено, і виконавчі дії по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року не проводяться, заява ОСОБА_3 про зміну способу виконанні рішення суду задоволенню не підлягає, так як це буде суперечити приписам ст. 373 ЦПК України та положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення, поданої в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3 просить суд змінити спосіб виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, а саме автомобіля марки ВАЗ 21093, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі № Y6D0615, шляхом стягнення з ОСОБА_5 на її користь 59 990 гривень.

Згідно вимог статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що приписи ст. 373 ЦПК України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а не зміну резолютивної частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Виходячи зі змісту статті 373 ЦПК та статті 36 Закону «Про виконавче провадження» підставою для зміни способу виконання судового рішення є наявність обставин, що перешкоджають або утруднюють виконання рішення у той спосіб, який зазначено в судовому рішенні. Зміна способу і порядку виконання допускається у виняткових випадках та полягає в заміні одного заходу примусового виконання, встановленого законом або судом, на інший, більш доцільний або єдино можливий за наявних обставин.

Така ж правова позиція викладена і у пункті 10 постанови №10 Пленуму ВСУ від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів та посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Отже, для вирішення питання про можливість застосування правил статті 373 ЦПК для зміни способу необхідно встановити наявність обставин, передбачених цією нормою, а також визначити, чи є вимога заявника іншим способом виконання рішення в межах заявлених вимог або це є інший спосіб захисту порушеного права, який виходить за межі вирішеного судом спору.

Способи захисту цивільних прав передбачені статтею 16 ЦК, серед яких як окремий спосіб зазначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення даної заяви ОСОБА_3 та стягнення коштів на її користь буде зовсім іншим способом захисту порушеного права, який виходить за межі вирішеного судом спору та судом фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини рішення суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, слід відмовити оскільки суд не вбачає виняткових підстав для зміни способу виконання рішення суду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується ,положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат повязаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, в тому числі, і витрати на правову допомогу.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_3 про зміну способу виконання рішення суду, на користь ОСОБА_5 із заявника ОСОБА_3 слід стягнути понесені ним у звязку з розглядом вказаної справи судові витрати.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1 218 гривень. Таким чином розмір оплати за надання правової допомоги не повинен перевищувати 487 гривень 20 копійок за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Таким чином, судом підраховано, що представник відповідача ОСОБА_5. ОСОБА_2, на користь яких прийнято рішення по справі був присутній в судових засіданнях 23 липня 2015 року та 21 вересня 2015 року, які фіксувалися за допомогою звукозаписувального технічного засобу та був зайнятий в судовому процесі загальним часом близько двох годин. Судом враховано, що представником відповідача було підготовлено клопотання про зупинення провадження, та зібрано докази документи, які долучені до матеріалів справи. З матеріалами даної цивільної справи представник відповідача в суді не ознайомлювався. А тому враховуючи, вказані обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення з заявник ОСОБА_3 користь відповідача ОСОБА_5 витрат за надання правової допомоги підлягають задоволенню на суму 1 500 гривень, відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 79, 88, 373 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, 1 тисячу 500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції, а особами, без участі яких було постановлено ухвалу, апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали через суд першої інстанції.

Суддя :