Справа № 2/593/353/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Надрічнянської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння, що знаходиться в селі Надрічне Бережанського району, на вулиці Горішня,4, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, просить їх задоволити.

Представник Надрічнянської сільської ради Бережанського району у судове засідання не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивачки та взявши до уваги письмову заяву відповідача і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивачки ОСОБА_3 помер 21 серпня 2011 року, а його дружина ОСОБА_4 - 20 травня 2007 року, то питання про спадкування належного їм майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в селі Надрічне, на вул. Горішня, 4, і були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм обом на праві спільної сумісної власності належало по 1/2 його частині.

Цей факт підтверджується показами представника позивачки, свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, що було видане виконкомом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області 19 лютого 1987 року, довідкою за № 71, виданою 6 квітня 2015 року Надрічнянською сільською радою, інформаційною довідкою за № 87 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 26 червня 2015 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 98.

Із свідоцтв про смерть видно, що матір позивачки ОСОБА_4 померла 20 травня 2007 року, а батько позивачки ОСОБА_3 - 21 серпня 2011року. Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в селі Надрічне Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Горішня, 4.

Із заповіту, складеного 24 січня 2008 року ОСОБА_3 та посвідченого секретарем Надрічнянської сельської ради Бережанського району Тернопільської області, видно, що він на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном та все належне йому майно, у тому числі житловий будинок, що знаходиться в с. Надрічне Бережанського району на вул. Горішня, 4, заповів своїй дочці ОСОБА_2.

Пояснення представника позивачки також свідчать про те, що батько позивачки ОСОБА_3 після смерті своєї дружини ОСОБА_4, як спадкоємець за законом, вступив в управління спадковим майном, так як залишився проживати у будинковолодінні, у якому проживав разом із спадкодавицею до її смерті, тобто прийняв спадщину, хоч офіційно не переоформив її на себе. Крім цього, батько позивачки на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та, склавши заповіт, все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в селі Надрічне Бережанського району, на вул. Горішня, 4, заповів своїй дочці ОСОБА_2. Позивачка як єдиний спадкоємець після смерті свого батька своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк, звернулася в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини та вже переоформила на себе належну спадкодавцю земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність її батькові зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе.

Вищевказаний факт підтверджується довідкою Надрічнянської сільської ради, заповітом, складеним спадкодавцем на користь позивачки 24 січня 2008 року, заявою, поданою позивачкою 22 листопада 2011 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті її батька та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 1010/02-14 та № 1009/02-14 від 8 вересня 2015 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що батько позивачки ОСОБА_3 після смерті своєї дружини, як єдиний спадкоємець останньої, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв належну його дружині спадщину 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться в селі Надрічне Бережанського району, на вул. Горішня, 4 та, являючись вже власником цілого будинковолодіння, склав заповіт на користь позивачки, а остання не мала можливості переоформити цю спадщину на себе через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння, а так як остання фактично прийняла спадщину, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 Михайлівни задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 21 серпня 2011 року, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в селі Надрічне Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Горішня, № 4.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня проголошення рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1