АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2288/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріРибасюк О. С.

з участю: представника апелянта Попельнюх Т.І.,

відповідачки ОСОБА_7, її представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

31.03.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № CSIPG106670187 від 29 серпня 2007 року ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 25 680 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 29 серпня 2037 року включно.

Однак відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 14.03.2014 року має заборгованість 57 226,65 доларів США, яка за курсом 9,47 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.03.2014 року складає 541 936 грн. 38 коп., з яких: 26 021, 88 доларів США - заборгованість за кредитом, 12 946,15 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 063,60 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 13 444,80 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 26,40 доларів США - фіксована частина штрафу, 2 723,82 доларів США - процентна складова штрафу.

Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором № CSIPG106670187 від 29 серпня 2007 року та судові витрати.

30 січня 2015 року представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19 860,96 доларів США, штраф в сумі 993 долари США, всього 20 853,96 доларів США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення (1 долар США дорівнює 22 грн. 02 коп.) складає 459 204 грн. 20 коп., штраф в сумі 250 грн., а також судовий збір в сумі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі, представник ПАТ КБ «Приватбанк», вважаючи, рішення суду, необґрунтованим та винесеним із грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства, просить його змінити, скасувавши в частині відмови в задоволенні позовних вимог у розмірі 36 372,69 доларів США та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін та стягнути з відповідача судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції, з посиланням на відповідні норми матеріального права, прийшов до висновку, що рішенням Соснівського районного суду від 09.02.2012 року, залишеним в силі апеляційним судом Черкаської області, вже визначено суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15.08.2011 року становить 29 811, 77 доларів США, що еквівалентно 237 629 грн. 62 коп. та в межах якої вже звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи із наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що 29 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № CSIPG106670187, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 34 347 доларів США у вигляді не поновлювальної лінії на наступні цілі: 25 680 доларів США на придбання нерухомості, 8 667 доларів США на сплату страхових внесків, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком погашення до 29.08.2037 року включно, щомісячної комісії в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту в період сплати (т.1 а.с.92-97).

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_7 зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконувала, а тому, як вважає позивач, станом на 14.03.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 57 226,65 доларів США, яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 26 021,88 доларів США;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 12 946,15 доларів США;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 063,60 доларів США;

- пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 13 444,80 доларів США;

- штраф - фіксована частина - 26,40 доларів США;

- штраф (процентна складова) - 2 723,82 доларів США.

Між тим, згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2012 року, залишеним в силі рішенням апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2012 року в частині звернення стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 29 811, 77 доларів США, що еквівалентно 237 629 грн. 62 коп. на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_7, шляхом реалізації предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» із застосуванням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», початкову ціну реалізації квартири визначено 162 105 грн. (т.2 а.с.70-79).

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 1549/14-23 від 29.12.2014 року, розрахунок заборгованості відповідачки перед банком, наданий позивачем, не відповідає умовам кредитного договору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що рішення районного суду від 09 лютого 2012 року не виконано, а тому й не припинило зобов'язальних правовідносин між сторонами договору. Тому вибір шляху задоволення вимог кредитора - є його правом, який може стягнути всю суму заборгованості із позичальника або шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів вважає, що така позиція апелянта не ґрунтується на вимогах закону з наступних підстав.

Позовні вимоги, які просить задовольнити представник ПАТ КБ «ПриватБанк» включають в себе заборгованість відповідача станом на 14.03.2014 року в сумі 57 226,65 доларів США. До даних вимог входить заборгованість ОСОБА_7 в сумі 29 811,77 доларів США, на яку вже звернуто стягнення за вище зазначеним судовим рішенням. Тому задоволення вимог, які містяться в позовній заяві від 31.03.2014 року, призведе до подвійного стягнення заборгованості з відповідача.

При цьому необхідно також вказати, що якщо іпотекодержателем було обрано такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутись до боржника, який є іпотекодавцем, з вимогою про стягнення заборгованості за основним зобов'язанням лише за наявності доказів недостатності суми, отриманої від реалізації предмета іпотеки.

Тому, відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 1549/14-23 від 29.12.2014 року та розрахунку заборгованості, проведеного за період з 15.08.2011 року по 14.03.2014 року та у межах терміну позовної давності за період з 15.03.2011 року по 14.03.2014 року від 21 липня 2015 року, районним судом правомірно стягнуто з відповідача заборгованість, що виникла в період з 15.08.2011року (після постановлення судового рішення про звернення стягнення) по 14.03.2014 року (дата, заявлена позивачем при зверненні з позовними вимогами) (т.2 а.с.2-19, 139-159).

Зокрема, до стягнення підлягає сума заборгованості, яка складається з заборгованості: - по страхових платежах за три роки, що становить 528,75 дол.США (177,71-2011р, 175,63дол.- 2012р., 175,41дол.-2013р.), яку суд правомірно відніс до тіла кредиту; - по процентах за користування кредитом -9474,83 дол.США; - по комісії за управління кредитом - 16450,88 дол.США; - по процентах за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту - 113,21 дол.США; - по пені за несвоєчасне погашення позичальником процентів за користування кредитом - 6894,44 дол.США; - по пені за несвоєчасне погашення позичальником комісії за управління кредитом - 1198,85 дол.США, а також штраф - 993 дол.США. Всього до стягнення з боржниці на користь банку підлягає сума 20 853,96 дол.США, що по курсу НБУ на день ухвалення рішення судом першої інстанції становить 459 204 грн.20коп (1дол.США=22,02 грн.) та 250 грн. - фіксований штраф, згідно умов договору.

Щодо застосування строку позовної давності в даному випадку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В ст. 257 ЦК України визначено загальну тривалість позовної давності у три роки.

Ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що за захистом порушеного права ПАТ КБ «Приватбанк» звертався 09.02.2011 року до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № СSІРG106670187 від 29.08.2007 року, в межах строків позовної давності, а отже відповідно до ч.2ст. 264 ЦК України позовна давність переривалась.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку мав позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В зв'язку з цим суд першої інстанції вірно вказав, що перебіг позовної давності переривається на підставі даної норми права і настає у тому випадку, коли за наслідками пред'явлення позову судом було відкрите провадження у справі.

Слід зауважити, що відповідачкою рішення суду не оскаржується.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :