НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5638/14
№ 2/183/1707/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

01 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 557,27 грн.

31 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 171,21 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 04 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») і відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н. (у вигляді заяви позичальника), у відповідності до якого Банк надав ОСОБА_2 кредитну картку із строком дії до 05/11 (травня 2011 року), з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 250 грн.

Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отриманні кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами, складає між Банком та відповідачам кредитний договір.

Таким чином, при укладенні договору сторони керувалися положеннями частини 1 статті 634 ЦК України, відповідно до яких, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 не сплачує суми для погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, в звязку з чим, загальна сума заборгованості, а саме, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 30 серпня 2011 року по 30 серпня 2014 року становить 3 171,21 грн.

В звязку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором б/н. від 04 травня 2007 року, а саме, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 30 серпня 2011 року по 30 серпня 2014 року в сумі 3 171,21 грн.; судові витрати 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те. що в з 30.12.2008 року перебуває м місцях позбавлення фолі за скоєння злочину, Банку було відомо про це від його дружини, але, Банк не звертався до нього з будь якими вимогами, крім того, він просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, відмовити в задоволенні вимог

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не підлягають задоволенню, з наступного.

Згідно до статті 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори.

На підставі статті 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

У відповідності до частини 1 статті 634 ЦК України, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 04 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») і відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н. (у вигляді заяви позичальника), у відповідності до якого Банк надав ОСОБА_2 кредитну картку із строком дії до 05/11 (травня 2011 року), з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 250 грн.

Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отриманні кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами, складає між Банком та відповідачам кредитний договір.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в звязку з чим, заборгованість за договором, а саме - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за період з 30 серпня 2011 року по 30 серпня 2014 року в сумі 3 171,21 грн.;, що підтверджується довідкою-розрахунком Банку.

В той же час, у відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком по 05/11 (травня 2011 року), тобто, до зазначеного часу ОСОБА_2 повинен був погасити заборгованість за кредитним договором в зазначений строк.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

У відповідності до ст. 256 ЦК України, визначено, що позовна давність це строк, у межа якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

В звязку з наведеним, вбачається, що Банк мав право вимоги за зобовязанням в термін до травня 2014 року.

У відповідності до позовної заяви, ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 01.09.2014 року., тобто, з пропуском терміну позовної давності.

На підставі ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку для звернення про захист цивільного права або інтересу, відповідач заявив про застосування наслідків спливу позовної давності, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький