АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4663/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24.03.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR17670027. Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 67963,75 грн. на термін до 23.03.2015 p., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Однак відповідачем було порушено зобов'язання, встановленні умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2011 p., передано в заклад банку шляхом вилучення у відповідачки належне їй на праві власності заставлене майно, а саме автомобіль марки CHERY, модель MR 7151 А, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, державний номер НОМЕР_1, та в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором звернуто стягнення на предмет застави зазначений автомобіль.

15.09.2011 р. між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. Однак умови зазначеної угоди відповідачем порушені та станом на 04.11.2014 р. існує заборгованість в розмірі 48294,48 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48294,48 грн. та судові витрати у розмірі 482,94 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору від 24.03.2008 р., у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 24.03.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR17670027, відповідно до умов якого, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 67963,75 грн. на термін до 23.03.2015 p., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором /а.с.8-12/.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконувала.

У зв'язку з чим, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2011 p., передано в заклад банку шляхом вилучення у відповідачки належне їй на праві власності заставлене майно, а саме автомобіль марки CHERY, модель MR 7151 А, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, державний номер НОМЕР_1, та в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № DN81AR17670027 від 24.03.2008 р. звернуто стягнення на предмет застави зазначений автомобіль CHERY /а.с.53-55/.

15.09.2011 р. між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № DN81AR17670027 від 24.03.2008 р. /а.с.52/.

Відповідно до зазначеної угоди, суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати 15.09.2011 р зменшено на 31402,39 грн., а саме: відсотки у розмірі 12582,77 грн., комісія у розмірі 2378,74 грн., пеня у розмірі 16440,88 грн. та дата остаточного погашення заборгованості за договором є 28 серпня 2016 р.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, судом не встановлено факт порушення та не виконання відповідачем договірних зобов'язань.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 526, 554, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та платити проценти; у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судовим розглядом та дослідженими доказами встановлено, що відповідач не виконала умови додаткової кредитної угоди від 15.09.2011 р. та не сплатила належним чином черговий платіж 25.04.2014 р. В цей день вона здійснила оплату, проте кошти були перераховані на інший рахунок і до позивача не надійшли /а.с 99/.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № DN81AR17670027 від 24.03.2008 р. у відповідача станом на 04.11.2014 р. існує заборгованість в розмірі 48294,48 грн., яка складається з 16519,30 грн. - заборгованість за кредитом; 2,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 29235,19 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання; штрафи - 250 грн. (фіксована частина), 2287,83 грн. (процентна складова) /а.с. 4-7/.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 19059 грн., яка складається: 16519,30 грн. - заборгованість за кредитом; 2,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи - 250 грн. (фіксована частина), 2287,83 грн. (процентна складова).

Стягненню підлягає відповідно з умовами договору пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання. Сума пені складає 29235,19 грн.

Проте, судова колегія враховує, що розмір пені необхідно зменшити згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України до 15000 грн., оскільки вона значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 34059 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 510,88 грн. (340,59+170,29).

Відповідно, судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»: заборгованість 34059 грн.; судові витрати (340,59+170,29=)510,88 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -