У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Зазначала, що з 27 липня 1995 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами було придбане майно, поділ якого вирішити в позасудовому порядку виявилося неможливим.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, запропонувавши свій варіант поділу майна. Зазначив, що з лютого 2011 року вони проживали окремо й повністю припинили спільне сімейне життя, як подружжя відносин не підтримували, спільного господарства не вели. В цей час відповідачка зняла з депозитних рахунків кошти в сумі 650 тис. доларів США та відсотки на них у розмірі 159 219 доларів США, що також є їх спільною власністю, просив визнати за ним право на Ѕ частину цих коштів.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року, позов ОСОБА_5 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 60, частини 4 статті 65 та статті 70 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2012 року та від 25 липня 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що майно, придбане сторонами під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу відповідно до вимог частини 1 статті 70 СК України.

При цьому судом встановлено, що придбання автомобіля марки «Лексус LX 570», 2008 року випуску та розпорядження належними подружжю коштами, знятими ОСОБА_5 з депозитних рахунків, відбулось у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, за їх спільною згодою.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2012 року та від 25 липня 2012 року не можуть бути зразками неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки судами встановлено, що грошові кошти було знято з рахунків у банку одним з подружжя після припинення шлюбних відносин та не доведено їх використання для потреб сім'ї, отже у справах наявні різні фактичні обставини.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін