Справа № 4-с/489/11/15 р.
У Х В А Л А

28 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю представника боржника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанови державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

В обґрунтування скарги заявник вказував на те, що Ленінським районним судом м.Миколаєва було прийнято рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 139386 грн. 93 коп. та 1513 грн. 86 коп. судового збору і витрат.

03.02.2015 року йому зателефонували з ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомили про надходження до установи банку постанови про арешт коштів боржника, винесеної 09.12.2014 року Ленінським відділом ДВС ММУЮ. 03 лютого 2015 року він звернувся до Ленінського відділу ДВС та дізнався про наявність у відділі відкритого виконавчого провадження №41373227 про стягнення з нього вказаного вище боргу. Крім того, під час проведення примусових виконавчих дій 09.12.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт його коштів. Посилався на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, у звязку з чим не зміг своєчасно скористатись правом на оскарження дій та/або бездіяльності державного виконавця, а також був позбавлений права на добровільне виконання постанови, без несення витрат виконавчого провадження. Вказував також на те, що постанову про арешт коштів боржника від 09.12.2014 року державний виконавець виніс, попередньо не пересвідчившись, чи отримав він - боржник постанову про відкриття виконавчого провадження та чи добровільно її не виконав.

Посилаючись на те, що такі постанови державних виконавців є неправомірними, та обмежують його майнові права, заявник просив суд визнати неправомірними та скасувати: постанову державного виконавця Баштової Я.А. про відкриття виконавчого провадження від 26.12.2013 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову державного виконавця Сидорової Н.В. про арешт коштів боржника від 09.12.2014 року та поновити строк на їх оскарження, як такий, що пропущено з поважних причин.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за змістом п. 7 частини другої ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За такого, провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 в частині оскарження ним постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.14, 15, п.1 ч.1 ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанови державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції в частині оскарження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Спінчевська