Справа № 2-4/11 Провадження № 22-ц/772/2221/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, про усунення від права на спадкування, про визнання права власності на майно та стягнення моральної шкоди, -

встановила:

Ухвалою Тульчинського районного суду від 09 червня 2015 року закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, про усунення від права на спадкування, про визнання права власності на майно та стягнення моральної шкоди, в частині вимог про визнання права власності.

Не погодившись із даною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подав суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу, і постановити з цього питання нову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, повідомлені в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявилися, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також заперечення на дану апеляційну скарги зі змісту яких вбачається, що остання просить відхилити апеляційну скаргу, залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності, суд першої інстанції з посиланням на п. 23 Постанови Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року виходив з того, що за наявності умов для одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину, його вимоги про визнання права власності в порядку цивільного судочинства розглядові не підлягають.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблений поспішно, без урахування всіх обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із статтею 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 Верховного Суду України№7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не з'ясував чи наявні умови для одержання сторонами свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а також не звернув увагу на те, що вимога позивача про визнання права власності залежала від розгляду і вирішення інших позовних вимог, а відтак між сторонами існує спір про право, що виключає його вирішення в позасудовому порядку.

Висновок суду першої інстанції про те, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковим, а ухвала незаконною.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю в частині вимог про визнання права власності, тоді як в резолютивній частині цієї ж ухвали суд закрив провадження у справі за всіма вимогами позивача.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 311, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 09 червня 2015 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду/підпис/ ОСОБА_7 /підпис/ ОСОБА_8 ОСОБА_6