Справа № 128/1386/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31 січня 2015 року близько 19 години 00 хвилин в с. Лука-Мелешківська по вул. Тиврівське шосе, 21, Вінницького району Вінницької області відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою сторонніх осіб та скоїв наїзд на автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, який стояв, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаний автомобіль належить позивачу на праві власності. В результаті дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі виявлено наступні пошкодження: двері передні ліві - деформовано; порушено геометрію прайми встановлення передніх лівих дверей; крило переднє ліве-деформовано в нижній частині. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на момент проведення дослідження складає 5 721,60 гривень, вартість проведеної експертизи складає 400,00 гривень.

В зв'язку з викладеними вище обставинами ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду в сумі 6121,60 грн., що складає 5721,60 - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 400,00 грн. - витрати, понесені позивачем для встановлення розміру завданої шкоди, а саме: за виготовлення висновку автотоварознавчого дослідження, а також витрати, понесені на сплату судового збору.

В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй письмовій заяві зазначив, що позов підтримує, а відповідач в своїй письмовій заяві зазначив, що позов визнає.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 31.01.2015 року близько 19:00 год. в с. Лука-Мелешківська по вул. Тиврівське шосе, 21, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4, рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та скоїв наїзд на автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_3, який стояв, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що встановлено постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2015 року, яка набула законної сили (а.с. 4).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Пункт 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також вказує, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки, виданої старшим інспектором ВДАІ ДПС Вінницького району (м. Вінниця) старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, вбачається, що внаслідок дорожньо- транспортної пригоди транспортний засіб марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено переднє ліве крило, передня ліва дверка автомобіля (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6) власником автомобіля НОМЕР_5 є позивач ОСОБА_1

Згідно висновку експерта з автотоварознавчого дослідження № 88Е-02/15 від 16.02.2015 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_5 внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, в цінах на момент проведення дослідження складає 5721,60 грн. (а.с. 7-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, та згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

За таких обставин, врахувавши те, що пошкодження автомобіля позивача відбулися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача, позовні вимоги пред'явлені позивачем правомірно та до належного відповідача, тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є винною особою, який повинен відшкодувати завдані позивачу внаслідок ДТП збитки.

Так, на відновлення своїх порушених прав позивач поніс 6121,60 грн., які складаються з: 5721,60 грн. - матеріальний збиток як власнику пошкодженого автомобіля, 400,00 грн. - витрати, понесені позивачем для встановлення розміру завданої шкоди, а саме: за виготовлення висновку експерта з автотоварознавчого дослідження. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 135 від 11.02.2015 року, вартість експертного висновку складає 400 грн., які були сплачені позивачем (а.с.17). Тому з відповідача підлягає стягненню 6121,60 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до квитанції № 1419 від 29.04.2015 року сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 22), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 15, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, 6121 (шість тисяч сто двадцять одну) грн. 60 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська