Ухвала

іменем україни

03 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що заборгованість відповідача за кредитним договором складає 120 574,54 грн, з яких 4 070,00 грн - заборгованість за кредитом, 30 792,09 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 715,17 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 84 997,28 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Позивач зазначав, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2003 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за зазначеним вище кредитним договором у розмірі 92 103,43 грн.

З урахуванням наведеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 471,11 грн, з якої: 4 452,58 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 24 018,53 грн - пеня за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань, за період з 22 травня 2013 року по 19 листопада 2014 року.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 5 452,58 грн заборгованості за кредитним договором від 01 березня 2004 року № TEAWRK00012160. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги частково, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому відповідно до вимог ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України заборгованість за кредитним договором має бути стягнута з боржника. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку щодо зменшення розміру пені.

Посилання заявника на те, що банк пропустив строк звернення до суду є помилковим, оскільки строк позовної давності переривався шляхом звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості, який розглянуто судом і заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2013 року набрало законної сили, а в даному випадку позивач просив стягнути проценти за користування кредитом та пеню за період з 22 травня 2013 року по 19 листопада 2014 року.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова