Справа № 466/2302/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

18 червня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

при секретарі Пришляк З.В.

за участі

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ГутковськогоІгора Юрійовича, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є співвласником будинку № 34 (особняк) по вулиці Прилбицькій (Рясне) у м. Львові, за договором конкретного користування будинком. У вказаному будинку зареєстровано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_6, та ОСОБА_5, але ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживають, це підтверджується актом комісії майстрів по експлуатації ЛКП «Рясне 402». Вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом, оскільки понад один рік не проживають за вказаною адресою та не сплачують комунальні платежі. Просить визнати їх такими як осіб, які втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації.

Згідно заяви позивача ОСОБА_1 позовна заява в частині вимог до ОСОБА_3 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року залишена без розгляду (а.с.35).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково пояснив суду, що відповідач ОСОБА_7 є його рідним братом, ОСОБА_5 колишня дружина брата, ОСОБА_4 це племінник тобто син брата, багато років вони не проживають у будинку, не несуть витрат по утриманню будинку та комунальним платежам, не дбають про будинок. Він є інвалідом другої групи загального захворювання. Просить задовольнити позовні вимоги та усунути перешкоди шляхом визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що з ОСОБА_1 є рідні брати, дійсно у будинку не він, не його син ОСОБА_4, а ні колишня дружина ОСОБА_5 не проживають та не проживали ніколи.Добровільно не знялись з реєстрації через непорозуміння. Додав що не заперечує проти задоволення позовних вимог, про що надав відповідну заяву.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання кореспонденції. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові в судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання кореспонденції. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні у якості свідка допитаний ОСОБА_8, який є сусідом ОСОБА_1 та пояснив, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ніколи не проживали за вказаною адресою, він їх там ніколи не бачив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечував протии розгляду справи у заочному порядку, про що надав суду відповідну заяву.

Судом в межах заявлених позовних вимог встановлені обставини та відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_9 є співвласником будинку № 34 (особняк) по вулиці Прилбицькій (Рясне) у м. Львові, відповідно до реєстраційного посвідчення Львівського обласного управління Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 27 жовтня 1993 року № 1393, про що вписано в реєстраційну книгу № 58 за реєстровим № 9807 (а.с.10).

Згідно Довідки Львівської міської ради Шевченківська рай адміністрація відділ житлового господарства ЛКП «Рясне 402» № 1178 від 25.03.2015 року з місця проживання про склад сімї значаться зареєстрованими за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рясне) буд. 34 (особняк) з 25.06.1993 року співвласник ОСОБА_1, з 23.05.2005 року дружина ОСОБА_6, з 25.06.1993 року ОСОБА_3 (племінник), з 25.06.1993 ОСОБА_2 (брат), з 29.11.2005 року ОСОБА_5 (колишня дружина брата), з 24.03.2005 року ОСОБА_4 (племінник), з 25.06.1993 року ОСОБА_10 (мати). Також з довідки вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору конкретного користування будинком від 16.01.1997 року переходить в користування дві кімнати житловою площею 25,3 кв.м., загальною площею 41,1 кв.м., також літня кухня в спільному користуванні з співвласником ОСОБА_10 28,9 кв.м (а.с.3).

Згідно актів ЛКП «Рясне 402» від 14 березня 2014 року, 11.09.2014 року, 15 січня 2015 року, 17.03.2015 року, що в будинку 34 по вул.. Прилбицькій у місті Львові (Рясне) після виходу на вказану адресу встановлено що в будинку зареєстровані, але за свідченнями сусідів не проживають ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, (а.с. 4,5,6,7).

Згідно ст. ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, підтверджено відповідними документами та не ким не оспорюється ОСОБА_9 є співвласником будинку № 34 (особняк) по вулиці Прилбицькій (Рясне) у м. Львові.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7 є рідним братом ОСОБА_1 та в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги.

Відповідно ст. 174 ЦПК України судом встановлено, що визнання позовних вимог ОСОБА_2 є добровільним, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Тому судом прийнято визнання позовних вимог, та є всі підстави у задоволенні позовних вимог в частині до ОСОБА_2.

Статтею 405 ЦК України передбачено про право членів сімї власника, які проживають разом з ним, на користування житлом, і передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. ст. 15, 16, 386, ЦК України власник майна має право звернутись до суду з позовом про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів, осіб. Входячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Таким чином позовні вимоги до ОСОБА_4, ОСОБА_11 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Наказом Міністерство внутрішніх справ України за №571 від 26.05.2004 року «Про організацію реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні», проведення оформлення реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб відповідно до території обслуговування були покладенні на територіальні органи та підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 96 від 03.02.2006 року був затверджений Примірний регламент з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні. Враховуючи, що покладення реєстраційних функцій на відповідні територіальні органи та підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України носять характер внутрішнього розподілу функціональних обовязків.

В частині позовних вимог щодо зобовязання третьої особи Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові зняття з реєстраційного обліку, то покладання обов'язків щодо зобов'язання вчинити будь - які дії на третю особу у справі, законодавством не передбачено. Покладання такого обов'язку щодо зобов'язання вчинити певні дії можливо лише на відповідача у справі.

Таким чином позовні вимоги в частині зобовязання третьої особи Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові зняти з реєстраційного обліку є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с. 11), тому відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 11-1, 60, 88, 208, 212-215, 223,226, 233, 292, 294 ЦПК України, 405 ЦК України суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 34 по вулиці Прилбицькій (Рясне) у місті Львові, усунувши перешкоди шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. солідарно, на користь держави.

У задоволенні позовних вимог щодо зобовязання третьої особи Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові зняти з реєстраційного обліку відмовити.

Розяснити відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що він має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Розяснити відповідачу ОСОБА_2 та третій особі Шевченківський районний відділ ДМС України у м. Львові право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_12