ухвала

30 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Парінової І.К., Іваненко Ю.Г., Савченко В.О.,

розглянувши заяву Державної іпотечної установи про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_6, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Арма», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року Державна іпотечна установа звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Арма» (далі - ТОВ КБ «Арма»), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалась на те, що 27 липня 2007 року ТОВ КБ «Арма» уклало з ОСОБА_6 договір про іпотечний кредит у розмірі 757 500 грн на строк до 27 липня 2027 року зі сплатою 12 % річних. На забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання ОСОБА_6 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

28 вересня 2007 року між ТОВ КБ «Арма» та Державною іпотечною установою укладений договір відступлення права вимоги, за яким банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за вказаними договорами. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 27 травня 2011 року склала 909 346 грн 65 коп.

Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь зазначену заборгованість за договором про іпотечний кредит.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2013 року в задоволенні позовних вимог Державної іпотечної установи до ОСОБА_6, третя особа - ТОВ КБ «Арма», про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит від 27 липня 2007 року в розмірі 909 346 грн 65 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_7, задоволено частково. Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Після повторного перегляду справи, апеляційний суд Харківської області ухвалою від 15 липня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2013 року залишив без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року касаційну скаргу Державної іпотечної установи, подану представником ОСОБА_8, відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 15 липня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява Державної іпотечної установи про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_6, третя особа - ТОВ КБ «Арма», про стягнення заборгованості за кредитним договором, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року (справа № 6-14492св13), від 14 травня 2014 року (справа № 6-5054св14), від 29 травня 2013 року (справа 6-16296св13), ухвалених за результатом розгляду, на його думку, аналогічних справ, де по-іншому застосовані норми матеріального права, а саме: ст. ст. 517, 526, 527 ЦК України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України», під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Наведені заявником доводи не містять ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, яке полягає у різному тлумаченні судом змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин, які згідно вимог вищенаведеної норми не є підставами для перегляду судового рішення.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що справа не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до п.1 ч.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, заяви про перегляд Верховним Судом України рішень судів, що надійшли до судів касаційних інстанцій для вирішення питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України та рішення за якими не було прийнято на день набрання чинності цим Законом, розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Керуючись Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_6, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Арма», про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Державної іпотечної установи про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: П.О. Гвоздик І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко І.К. Парінова В.О. Савченко