24 вересня 2015 року м. Мукачево Справа №303/5294/15-ц
номер рядка стат.звіту 49
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого судді Кость В.В.
при секретарі Прокоп Г.М.
розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево матеріали цивільної справи
до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі у матеріально фінансовому забезпеченні дітей, які знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріально сімї не допомагає та вихованням дітей не займається. В свою чергу, вона (позивач) не має можливості матеріально забезпечити дітей на належному рівні.
В судове засідання позивач не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 18). Позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно на кожну дитину.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення справи не надав, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.
Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с. 5).
Від даного шлюбу у сторін народилися діти, а саме син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-ФМ №079690 від 09.10.2007 та серії 1-ФМ №137311 від 02.06.2009 року (а.с. 6, 7).
Згідно з даними довідки ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» від 21.08.2015 року №3-013044 діти проживають разом з матірю (а.с. 8).
При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобовязання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у відповідності до ст.184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 700 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 10, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
1. Змінений позов ОСОБА_1 задоволити.
3. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
4. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, м.Мукачево Закарпатської області, вул. Г.Петрова, 36/72) в дохід держави суму 243,60 грн. (двісті сорок три гривень 60 коп.) судового збору.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Кость