АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/2349/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2461/2015 Головуючий в І інстанції: Рябова О.Д.
Категорія: 20 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 15 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки №83 від 16.01.2007 року, посвідчений нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Куниця Т.В.

Позов обґрунтований тим, що їй (ОСОБА_4.) належить 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2014 року. При оформлені свідоцтва їй стало відомо, що квартира знаходиться в іпотеці та під арештом. Однак судовим рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2007 року, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_5, які оформляли іпотеку. Вважає, що спірний договір іпотеки є недійсним.

Ухвалою суду від 04.06.2015 року до участі у справі були залучені відповідачі ОСОБА_5 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "РБ Аваль").

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 липня 2015 року позов задоволено, суд вирішив визнати недійсним договір іпотеки від 16.01.2007 року, укладений між ВАТ ?РБ Аваль? та ОСОБА_5, посвідчений нотаріально. Скасовано заборону відчуження однокімнатної квартири АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом 16.01.2007 року і зареєстровану в реєстрі за №1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд не врахував, що з незрозумілих причин ухвала апеляційного суду Херсонської області про забезпечення позову від 22.11.2006 року щодо заборони відчуження спірної квартири не була передана до ХДБТІ, а запис про накладення арештів не було здійснено до державних реєстрів. Також вказав, що суд не звернув уваги на те, що судові рішення першої та другої інстанції про визнання недійсним договору купівлі-продажу були ухвалені 08.08.2007 року та 14.11.2007 року відповідно, тобто після дати вчинення правочину - договору іпотеки 16.01.2007 року, тому вважає, що підстав для визнання його недійсним немає. Крім того, зазначив, що суд не врахував, що за ОСОБА_8 судовим рішенням від 23.10.2008 року визнано право власності на спірну квартиру, тому вважає, що відбувся перехід права власності від ОСОБА_5 до ОСОБА_8, після смерті якої квартиру успадкувала ОСОБА_4 У зв'язку з цим вважає іпотеку чинною до позивачки ОСОБА_4, оскільки до неї перейшло право власності на предмет іпотеки і вона набула статусу іпотекодавця і відповідно несе всі обов'язки перед банком. При цьому вказав, що суд не врахував правову позицію пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року, викладену в п.36.

У своїх запереченні та запереченні-доповнення ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16 січня 2007 року, ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1 вартістю 117520грн (а.с.41).

Того ж дня ОСОБА_5 уклала з ВАТ ?РБ Аваль? договір іпотеки, за яким передала банку під іпотеку вказану вище однокімнатну квартиру з метою забезпечення своїх же зобов'язань за кредитним договором, який вона уклала того ж дня з банком на загальну суму 18600 доларів США строком до 16.01.2027 року під 14,00% річних з метою придбання квартири (а.с.32-37, 38-40).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 жовтня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, третя особа ВАТ ?РБ Аваль? про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на житлове приміщення - позов ОСОБА_8 було задоволено. Зокрема, визнано недійсним вказаний вище договір купівлі-продажу від 16.01.2007 року, повернуто сторони у первісне положення, стягнувши з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 117520грн. в рахунок вартості квартири; визнано за ОСОБА_8 право власності на зазначену однокімнатну квартиру №5 згідно приватизації за наказом ?Херсонського консервного комбінату? від 04.01.1994 року №4; зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_8 вказану квартиру (а.с.21-23).

З вказаного судового рішення вбачається, що первісно власником зазначеної квартири на підставі приватизації житла від 04.01.1994 року була ОСОБА_8 Потім рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.08.2006 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 07.07.2006р між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і за останнім було визнано право власності на квартиру. ОСОБА_7 продав вказану квартиру ОСОБА_11 за нотаріально посвідченим договором від 06.09.2006р, остання продала її ОСОБА_9 за нотаріально посвідченим договором від 29.12.2006р., а той продав її ОСОБА_5

Також із вказаного рішення, а також рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.08.2007р та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 14.11.2007р (у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ВАТ ?РБ Аваль? про визнання договору купівлі продажу спірної квартири дійсним) (а.с.11-13; 15-16) вбачається, що зазначене вище рішення суду від 10.08.2006р було скасовано і справу направлено на новий розгляд, при повторному розгляді рішенням суду від 08.08.2007р, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.11.2007р, в задоволенні позову ОСОБА_7 було відмовлено. При цьому судом було встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу вказаної квартири від 06.09.2006 року ОСОБА_7 не набув права власності на спірну квартиру, правочин укладено внаслідок обману покупця ОСОБА_10 щодо відсутності прав третіх осіб на квартиру. У зв'язку з цим зазначеним рішенням також визнано недійсними і договори купівлі-продажу від 29.12.2006 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та від 16.01.2007 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2014 року спадкоємцем 3/4 часток зазначеного в заповіті майна ОСОБА_8, 1925р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її дочка ОСОБА_4 Спадщина складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Спадкове майно належало спадкодавцю згідно вказаного вище судового рішення від 23.10.2008 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом на обов'язкову частку на 1/4 частку ще не видано (а.с.5).

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_4 зазначила, що спадкоємець на решту 1/4 частку спадкового майна є, але він ще не отримав відповідне свідоцтво.

В силу ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Задовольняючи позов на підставі ст.ст.203, 215, 391 ЦК України, суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_5 права власності за договором купівлі-продажу від 16.01.2007 року на спірну квартиру не набула, внаслідок чого не набула права розпорядження цієї квартирою, а саме на передачу її в іпотеку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, враховуючи, що укладений договір є недійсним з моменту його укладення і внаслідок ухвалення рішення суду від 23.10.2008 року про його недійсність не відбулося переходу права власності на нерухоме майно, а відбулося лише поновлення права власності на спірну квартиру.

Крім того, колегія суддів враховує і положення ч.3 ст.5 Закону України "Про іпотеку" (предметом іпотеки частина нерухомого майна може бути лише після її виділення в натурі). При цьому звертає увагу на те, що позивачці належить на праві власності 3/4 частин спірної квартири, її частка в натурі не виділялась. Також слід зазначити, що мати позивачки була власником цілої квартири. Отже, належним способом захисту прав позивачки є визнання договору іпотеки недійсним в цілому на всю квартиру.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на те, що з незрозумілих причин ухвала апеляційного суду Херсонської області про забезпечення позову щодо заборони відчуження спірної квартири не була передана до ХДБТІ, а запис про накладення арештів не було здійснено до державних реєстрів, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не впливають на правильність прийнятого рішення. Посилання на те, що судові рішення першої та другої інстанції про визнання недійсним договору купівлі-продажу були ухвалені 08.08.2007 року та 14.11.2007 року відповідно, тобто після дати вчинення правочину - договору іпотеки, також не приймаються до уваги, оскільки в силу ст.236 ЦК договір купівлі-продажу є недійсним з моменту його вчинення, а тому ОСОБА_5 не набула права розпорядження вказаною квартирою. Посилання на те, що до позивачки ОСОБА_4, яка успадкувала майно після смерті матері ОСОБА_8, до якої від ОСОБА_5 перейшло право власності за рішенням суду, перейшли і обов'язки іпотекодавця - також не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки внаслідок ухвалення рішення суду про недійсність договору купівлі-продажу вважається таким, що не відбувся перехід права власності на нерухоме майно, натомість відбулося поновлення права власності колишнього власника ОСОБА_8 на спірну квартиру, внаслідок чого ОСОБА_5 не набула права розпорядження цієї квартирою, а саме на передачу її в іпотеку. З цих же підстав не можуть бути прийнятими до уваги посилання заявника на п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року щодо дійсності іпотеки для набувача відповідного нерухомого майнапри переході права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: