АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/2283/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2717/15Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.О.,

за участю: представника банку - Колеснікова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 21 598,49грн.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно договору від 12.05.2010 року відповідач отримав кредитну карту «Універсальна» , яку 07.08.2013 року переоформлено на карту «GOLD», відповідно до Тарифів якої ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою у користування кредитом 30 % річних. Відповідач не належно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим утворилася вказана заборгованість.

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначав, що основою правових відносин між банком та відповідачем є зобов'язання, які виникли на підставі укладеного кредитного договору, а тому суд мав дослідити умови кредитного договору та розрахунок заборгованості, які є належними та допустимими доказами, та які не спростовані відповідачем. Натомість місцевий суд без повного з'ясування всіх обставин справи звільнив відповідача від зобов'язань за кредитним договором на підставі лише формальних міркувань.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2010 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Підписуючи заяву, ОСОБА_3 погодився з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним і банком Договір надання банківських послуг. Згідно заяви, ОСОБА_3 ознайомився з Умовами і Правилами, а також Тарифами, виявив бажання на оформлення платіжної карти кредитка «Універсальна», яку в той же день одержав. /а.с. 6/

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що тарифи не є належним доказом узгодження сторонами типу картки, а також належним доказом видачі картки клієнту. В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази того, що 07.08.2013 року банком було змінено тариф по договору від 12.05.2010 року і видано картку «Gold» ОСОБА_3 або докази укладення нового договору, а наданий банком розрахунок не є достатнім доказом виникнення кредитних правовідносин між банком та ОСОБА_3 з 07.08.2013 року.

Однак такий висновок суду є помилковим, не відповідає фактичним обставинам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону..

Згідно п. 2.1.1.2.1 розділу 2.1.1 Умов, які визнані сторонами частиною договору, укладеного на підставі заяви від 12.05.2010 року - клієнту видається картка, яка визначена пам'яткою («Памятка Клиента/Справка») і заявою, підписавши яку, банк та клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, що вказана в заяві. /а.с. 25, зворотний бік/

Умовами також було передбачено можливість перевипуску картки. Дане питання врегульовано пунктами 2.1.1.2.11-2.1.1.2.13 Умов.

Згідно п. 2.1.1.2.12 Умов, перевипуск картки на новий строк здійснюється у разі закінчення строку дії попередньої, за умови звернення клієнту до банку, а також за умови виконання ним умов обслуговування картки. /а.с. 26/ У договорі не зазначено, що перевипуск картки потребує підписання додаткових угод.

Відповідно до п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право односторонньої зміни банком Тарифів та інших невід'ємних частин договору.

Таким чином, умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено право банку змінювати кредитний ліміт, перевипускати кредитну карту та змінювати відсоткову ставку.

07.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «GOLD», відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит 15000 грн., у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом - 30% на рік. /а.с. 7-8/

Правомірність переоформлення картки підтверджується положеннями пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, якими визначено право банку змінювати кредитний ліміт самостійно, а також на пункт 1.1.3.2.3 Умов, яким надано право банку змінювати Тарифи та інші умови обслуговування рахунків. Вказані умови визнані сторонами частиною договору, укладеного на підставі заяви від 12.05.2010 року. відповідач мав право не погодитись з запропонованими банком умовами та повідомити про це банк.

Оскільки ОСОБА_3 не висловив незгоди зі зміненими умовами, а як вбачається з наданого банком розрахунку від дня переоформлення кредитної картки використовував її шляхом зняття коштів в межах кредитного ліміту та погашення заборгованості наступними платежами : 27.08.2013 - 1150грн., 07.09.2013 - 1400 грн., 10.09.2013 -700 грн., 20.09.2013 - 1000 грн.,22.10.2013 - 1000 грн.. 30.100.2013 - 1600 грн., 15.11. 2013 - 1000 грн., 18.12.2013 - 1200, 25.12.2013 - 2000, 10.01.2014 - 1200 грн., колегія суддів приходить до висновку, що такі дії підтверджують кредитні зобов'язання відповідно до умов та тарифів кредитної картки «GOLD».

Станом на 31.10.2014 року заборгованість становить 21 598,49грн. та складається з: 12964,42 грн. заборгованості за кредитом; 6383,74 грн. - проценти за користування кредитом; 745,64 грн. - комісія; штрафи: 500грн. (фіксована частина) і 1004,69грн. (процентна складова). /а.с.5/

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами я будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст.57 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.2,3,4 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем докази наявності кредитної заборгованості позичальника ОСОБА_3 та розрахунок заборгованості в розмірі 21 598,49 грн. є належними та неспростовані іншими доказами. Тому, враховуючи наведені норми цивільного процесуального права та вищевикладені фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог банку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.3.4 ч.1 ст.309, ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанку».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 21 598,49 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Л.І. Пилипчук

Судді: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Т.О. Кривчун КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ Л.І. Пилипчук