АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7087/15 Справа № 199/1859/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Калиновського А.Б.

Суддів : Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі : Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засiданнi в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "Пілот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Пілот» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27 723 гривні 36 копійок, 500,00 гривень моральної шкоди та 1100 гривень витрат на правову допомогу, а всього 29 323 гривні 36 копійок.

Стягнуто з ТОВ «Пілот» 520 гривень 83 копійки судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 08.05.2013 року по 30.07.2014 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Пілот», працюючи на посаді заступника головного бухгалтера по роботі з філіями та на посаді головного бухгалтера ТОВ «Пілот».

Згідно з наказом №060-ОС від 30.07.2014 року позивачка була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням(а.с. 42).

Фактичний розрахунок з позивачкою був проведений 09.01.2015 року, тобто через 111 робочих днів після звільнення, доказів своєчасного розрахунку по заробітній платі з ОСОБА_2 відповідач не надав, та поважність затримки також суду не довів.

Згідно з довідкою про середню заробітну плату від 10.06.2015 року середньоденна зарплата позивачки складає 249,76 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що в судовому засіданні підтвердився факт несвоєчасного розрахунку по заробітній платі з позивачкою та порушення її трудових прав, що в силу ст. 237-1 КЗпП України є підставою для відшкодування позивачу спричиненої моральної шкоди.

Твердження апеляційної скарги про те, що вина ТОВ «Пілот» у несвоєчасному проведенні виплати розрахунку при звільненні позивача відсутня є безпідставним, так як доказів на підтвердження відсутності вини підприємства суду не надано.

Доводи ТОВ "Пілот" про те, що позивачка не виходила на роботу у день звільнення, а тому вони не могли розрахуватись з нею в цей день не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього, крім того, розраховуючись із позивачкою у січні 2015 року, відповідачем було проведено розрахунок з урахуванням дня звільнення - 30.07.2014 року, таким чином ТОВ «Пілот» не спростовує факт перебування позивачки в останній робочий день на робочому місці.

Інші доводи відповідача, зокрема, щодо недостатності реквізитів позивачки для перерахування грошових коштів є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна копія договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку від 15.05.2013 року, який був відкритий на ім'я ОСОБА_2 для зарахування заробітної плати(а.с. 13), на який у 2014 році регулярно перераховувалась заробітна плата позивачки, відповідно до виписки по рахунку(а.с. 28).

Крім того, у вересні 2014 року, ТОВ "Пілот" направило на адресу позивачки лист, в якому зазначено про те, що розрахунок з нею при звільненні було проведено повністю у відповідності до норм чинного законодавства, що не відповідає дійсності, оскільки у січні 2015 року у дійсності було проведено розрахунок(а.с.18).

Згідно виписки по рахунку, 19.11.2014 року картка позивачки була виключена з зарплатного проекту компанії "Пілот" і переведена в статус Стандарт, згідно листа компанії, що також свідчить про обізнаність відповідача щодо реквізитів картки ОСОБА_2В.(а.с. 24).

Посилання апелянта на безпідставне стягнення судом з нього на користь позивачки витрат на правову допомогу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_2 до суду надано копії квитанції про оплату правової допомоги та договір про надання такої допомоги(а.с. 29-30, 65-67).

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Суддi: