Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/905/13-ц
№ провадження 2-р/453/2/15
УХВАЛА

06.04.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.03.2015 року звернулася до суду із заявою, в якій просить розяснити заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухвалене 18.10.2013 року у цивільній справі № 453/905/13-ц. (провадження № 2/453/368/13 р.) за її позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики у частині зобовязання сплати процентів дійсним, стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Заяву мотивує тим, що у мотивувальній частині згаданого вище заочного рішення суду міститься правова оцінка статусу нерухомого майна у правовідносинах, які виникли щодо забезпечення виконання зобовязань згідно договору позики із забезпеченням заставою і їй, як стороні такого договору остаточно незрозуміло, чи можна вважати такий висновок суду як визнання обєктів нерухомого майна такими, що забезпечують виконання зобовязань у положеннях глави 49 ЦК України. З огляду на вказане, а також враховуючи ту обставину, що заочне рішення суду не виконане, а строк, протягом якого таке може бути предявлене до примусового виконання, не закінчився, вона була змушена звертатися до суду із даною заявою про розяснення рішення.

Заявник ОСОБА_1 та зацікавлена особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Таким чином, у судове засідання не зявилися всі учасники судового розгляду, неявка яких, в силу положень ст. 221 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання, яке відбулося 06.04.2015 року і на якому розглядалася заява про розяснення рішення суду, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Вивчивши подану заяву про розяснення рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно заочного рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухваленого 18.10.2013 року у справі № 453/905/13-ц. (провадження № 2/453/368/13 р.) були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, зокрема визнано договір позики, укладений 04.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у частині зобовязання щомісячної сплати процентів від суми позики дійсним, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 618212 грн. 67 коп.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх недоведеністю. Згідно рішення апеляційного суду Львівської області, ухваленого 13.05.2014 року у вказаній вище цивільній справі, заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики у частині зобовязання сплати процентів дійсним та стягнення заборгованості по сплаті процентів у розмірі 120645 грн. 00 коп. скасоване і ухвалене у цій частині нове рішення про відмову у позові. Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року у частині визначення розміру заборгованості за договором позики та судових витрат, які підлягають стягненню, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, змінене, зокрема стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 493897 грн. 27 коп. та судові витрати у розмірі 2936 грн. 80 коп.. У решті заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року залишено без змін. Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області та рішення апеляційного суду Львівської області набрали законної сили 13.05.2014 року і на підставі заяви ОСОБА_1 05.06.2014 року видано виконавчий лист, рішення судів звернуті до примусового виконання.

Станом на дату розгляду заяви про розяснення рішення суду таке не виконане у визначеному порядку і не закінчився строк, протягом якого таке може бути предявлене до примусового виконаня.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи те, що при постановленні Сколівським районним судом Львівської області 18.10.2013 року заочного рішення судом розглянуті заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України заочне рішення містить вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини, зокрема, у мотивувальній частині рішення зазначено встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, оцінка наданих сторонами доказів, посилання на нормативно-правові акти та мотиви, з яких суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а у резолютивній частині відмічено висновки суду про задоволення або відмову в позові повністю чи частково, висновки суду відповідають суті позовних вимог, тому заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18.10.2013 року у тій частині, що залишена без змін судом апеляційної інстанції, є зрозумілим та не потребує розяснення.

Крім того, у мотивувальній частині такого рішення (аркуш 4, абзац 5) чітко вказано, що положення договору позики від 04.04.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про забезпечення виконання зобовязання заставою не досліджувались на відповідність їх вимогами Закону, оскільки не стосувалися предмету спору. Відтак, робити висновок про те, чи вважаються обєкти нерухомого майна такими, що забезпечують виконання зобовязань за згаданим договором позики відповідно до положень глави 49 ЦК України, суд у межах даного спору не вправі.

Керуючись ст. ст. 197, 209-210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення заочного рішення суду Сколівського районного суду Львівської області, ухваленого 18.10.2013 року у цивільній справі № 453/905/13-ц. (провадження № 2/453/368/13 р.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики у частині зобовязання сплати процентів дійсним, стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення або пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення.

Суддя В.Я. Микитин