УХВАЛА

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від

29 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх з відповідачем мати ОСОБА_5, після смерті якої вони успадкували разом із сестрою по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Після смерті матері ОСОБА_4, користується більшою частиною домоволодіння, ніж 1/2 та чинить їй, як співвласнику, перешкоди в користуванні її частиною спадкового майна. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості з приводу користування майном, а також не досягнуто згоди про користування земельною ділянкою, тому позивач просила здійснити поділ житлового будинку в натурі та усунути перешкоди у користуванні власністю.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до

ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 грудня

2014 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від

3 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності дозволу виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання та перепланування. Позовні вимоги про виділення у користування спірною земельною ділянкою є похідними від вимог про поділ будинку.

Однак погодитись з висновками судів попередніх інстанцій не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що після смерті матері ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 липня 2013 року сторони є співвласниками в рівних частках жилого будинку, який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Виходячи з результатів аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що знаходиться у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який знаходиться у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 просила виділити їй в натурі частину будинку з надвірними спорудами не відповідно до 1/2 частки у праві спільної часткової власності, а значно більшу (в розмірі 59/100 частки за висновками експертизи).

Як зазначено у висновку експертизи, такий варіант поділу можливий лише за відступом від ідеальних часток у власності.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 4 червня 2014 року № 29 запропоновано варіант поділу житлового будинку, надвірних будівель та споруд згідно з варіантом, який відображено в питанні № 1 ухвали суду з відхиленням від п. 2.23, п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки» та з відхиленням від рівних часток. Фактична частка в одиницях залишкової вартості заміщення (відтворення) житлового будинку (а.с. 140) (синім кольором площею 26,5 кв. м), надвірних будівель та споруд згідно з варіантом становить для співвласника ОСОБА_3 1-59/100; для співвласника ОСОБА_3 (житлового будинку червоним кольором площею 47,7 кв.м), надвірних будівель та споруд - 41/100.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам, у житловому будинку необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи: між приміщенням 1-2 (пл. 6.3 кв.м) та приміщенням 1-3 (пл. 7.4 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладенням дверного прорізу; між приміщенням 1-5 (пл. 21.5 кв.м) та приміщення 1-8 (пл. 15.8 кв. м) закласти дверний проріз; між приміщенням 1-6 (пл. 5.8 кв. м) та приміщенням 1-8 (пл. 15.8 кв. м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу; між приміщенням 1-7 (пл. 8.6. кв. м) та приміщенням 1-8 (пл. 15.8 кв. м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу; між приміщенням 1-3 (пл. 7.4 кв. м) та приміщенням 1-4 (пл. 4.4 кв. м) вмонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу; між приміщенням 1-6 (пл. 5.8 кв. м) та приміщенням 1-7 (пл. 8.6 кв. м) вмонтувати перегородку.

У новоутвореному приміщенні пл. 15.2 кв. м пропонуєтеся влаштувати приміщення загальної кімнати у відповідності до вимог нормативних документів; у приміщенні 1-5 (пл. 21.5 кв. м) віконний блок який розташовано у фасадній стіні зі сторони АДРЕСА_1 демонтувати з подальшим влаштуванням дверного прорізу та встановленням дверного блоку на зовні; в приміщенні 1-5 (пл. 21.5 кв. м) в лівій зовнішній стіні демонтувати віконний блок, який розташовано ближче до АДРЕСА_1 з подальшим закладанням віконного прорізу; в приміщенні 1-5 (пл. 21.5 кв. м) на відстані 1.54 м від внутрішньої поверхні фасадної стіни влаштувати перегородку з дверним прорізом.

У новоутвореному приміщенні пл. 5.7 кв м пропонується влаштувати приміщення коридора відповідно до вимог нормативних документів. У новоутвореному приміщенні, пл. 15.2 кв. м, пропонується влаштувати приміщення передпокою відповідно до вимог нормативних документів, між новоутвореними приміщенням передпокою пл. 15.2 кв. м, та приміщенням загальної кімнати пл. 15.2 кв. м, в стіні, яка їх розподіляє, пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням дверного блоку; між новоутвореним приміщенням передпокою пл. 15.2 кв. м та існуючим приміщенням 1-4 (пл. 4.4 кв. м) в стіні, яка їх розділяє, пробити дверний проріз з подальшим встановленням дверного блоку; між новоутвореним приміщенням передпокою пл. 15.2 кв. м та існуючим приміщенням 1-3 (пл. 7.4 кв.м) в стіні, яка їх розділяє, пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням дверного блоку; пропонується змінити функціональне призначення приміщення 1-2 (пл. 6.3 кв. м) з «коридора» на «передпокій» з подальшим влаштуванням в даному приміщенні кухні-ніши відповідно до вимог нормативних документів; функціональне призначення приміщень 1-1 (пл. 3.4 кв м), 1-3 (пл. 7.4 кв. м), 1-4 (пл. 4.4 кв. м), 1-8 (пл. 15.8 кв. м), 1-9 (пл. 1.0 кв. м) пропонується залишити без змін.

Крім того, приміщення будинку, які виділяються в ізольоване користування, повинні бути забезпечені таким інженерним устаткуванням: автономною системою електропостачання та слабких струмів; системою газопостачання; автономною системою опалення; автономною системою водопостачання та водовідведення.

Також у висновку експерта запропоновано варіант поділу майна виходячи з пропозиції позивачки виділити саме їй всі надвірні споруди (Б.б,б1), а саме: літню кухню та прибудови.

Встановлено, що експертом визначена лише залишкова вартість домоволодіння, а не його дійсна вартість, як це передбачено законодавчо.

У висновку експерта також зазначено, що до складу житлового будинку з надвірними спорудами, що входить до спадкового майна та є предметом спору, входить літня кухня Б з прибудовами: б, 61, які на даний час переобладнані та експлуатуються як житлове приміщення.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, не врахував, що відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК Української РСР).

При цьому відповідно до вимог ст. 152 ЖК Української РСР обов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Тобто суд зобов'язаний на забезпечення здійснення прав сторін запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про допустимість пов'язаних із цим поділом та проведення переобладнань і вчинення перепланувань, дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку, дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди на вказані вимоги закону уваги не звернули; не врахували, що при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування необхідний дозвіл виконкому місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК Української РСР.

Крім того, до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Проте, розглядаючи цей спір, суд першої інстанції на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, які склалися між сторонами у справі, не з'ясував та не перевірив усіх позовних вимог сторін, не встановив дійсних обставин у справі.

За таких обставин рішення судів не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 3 жовтня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від

29 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко