22-ц/775/962/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Войновська О.Є.
Категорія 50 Суддя-доповідач Супрун М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Супрун М.Ю

суддів Баркова В.М., Мироненко І.П.,

при секретарі Собецькій О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року в задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що попереднім судовим рішенням від 31 березня 2015 року були стягнуті з відповідача аліменти, розмір яких є значно меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, місцевий суд не дав оцінки тому, що відповідач не довів те, що він не працює та не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка та її представник адвокат Коваленко К.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін та представника позивачки, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення між сторонами шлюбних відносин залишився проживати із матір'ю (а.с. 2-5).

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 31 березня 2015 року зі ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 350 грн. щомісячно з 23 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивачка фактично висловила свою незгоду з раніш визначеним судом розміром стягнутих на її користь аліментів, при цьому на обставини, що дають підстави для зміни розміру аліментів, а саме на зміну матеріального або сімейного стану її та відповідача, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них не посилалась, належних доказів не надала.

Крім того, в суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що працює неофіційно без оформлення трудових відносин, має нерегулярний дохід, і з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів його матеріальний стан не змінився.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін, правильно застосував норми матеріального права, додержався норм процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про те, підстави для збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину сторін відсутні з огляду на недоведеність позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 серпня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: