УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту, додаткового договору та договору іпотеки, стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту, додаткового договору та договору іпотеки, стягнення коштів, посилаючись на те, що 27 липня 2007 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, на підставі якого він отримав від відповідача 13 244,00 доларів США. Крім того, 30 липня 2007 року між ним та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту, на підставі якої сума отриманого кредиту збільшилася на 12 757,00 доларів США і досягла загальної суми 26 000,00 доларів США. Також, між сторонами 30 липня 2007 року укладено договір іпотеки з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань позивача за зазначеним вище кредитним договором.

Позивач зазначав, що у п. 1.1 додаткової угоди № 2 до зазначеного договору визначений еквівалент першої суми кредиту 26 000,00 доларів США у національній валюті - 131 300,00 грн. На даний час курс гривні до долару США складає 12,95 грн за 1 долар США, у зв'язку з чим існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Тобто, з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу, яку позичальнику необхідно сплачувати, значно зросла. Такі умови кредитного договору є несправедливими, оскільки в даному випадку порушений п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У зв'язку із значним збільшенням курсу долара США вартість кредиту значно збільшилася, чим порушена ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про переваги та недоліки пропонованих сум кредитування. Також позивач вважає незаконним встановлення комісії за видачу кредиту згідно п. 1.3.5 зазначеного договору.

Позивач просив визнати договір про надання споживчого кредиту № 0 від 27 липня 2007 року та додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27 липня 2007 року від 30 липня 2007 року недійсними; визнати договір іпотеки нерухомого майна від 30 липня 2007 року за реєстраційним № 1484 недійсним; стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на його користь надані речі - 20 570,63 доларів США, які становлять 479 075,30 грн; стягнути з нього на користь ПАТ «УкрСиббанк» 26 000,00 доларів США, які становлять 605 540,00 грн, але тільки після отримання ним сплачених коштів від Банку у розмірі 479 075,30 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Зобов'язано Головне управління Державного казначейства у м. Харкові повернути ОСОБА_3 2 777,00 грн витрат по сплаті судового збору згідно квитанції № 3 від 27 листопада 2014 року.

Заявник, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що укладаючи спірні кредитні договори в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладання договору не мали будь яких законних підстав уважати, що зміна встановленого курсу не настане. Позивачем не доведено, що сторони при укладанні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту, додаткового договору та договору іпотеки, стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова