Єдиний унікальний номер 725/4116/15-ц
Номер провадження 2/725/870/15
21.09.2015 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Галичанського О.І.,
при секретарі Симик І.М.,
за участю представника позивача ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловими приміщеннями, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилалася на те, що згідно з договором дарування від 12. 02. 2015р. він є власником квартири №1 ,що знаходиться в будинку №7 по вул. Криворізькій в м.Чернівці.
Стверджує, що крім нього, за даною адресою зареєстровані мати - ОСОБА_3 та племінник- Логін ОСОБА_4 . Проте, ОСОБА_2 вже тривалий час не проживає в даній квартирі без поважних причин та не користується своїм правом на проживання в ній.
На підставі наведеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку №7 по вул. Криворізькій в м. Чернівці.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив факт відсутності відповідача за згаданою адресою понад один рік.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки представник позивача не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 12.02.2015 року, позивач являється власником квартири АДРЕСА_1. (а/с 6-7).
Згідно довідки КЖРЕП №11 від 02.07.2015 року за вказаною адресою крім інших, зареєстрований відповідач.(а/с 4). Проте останній, більше року не проживає за згаданою адресою. (а.с.5).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку №7 по вул. Криворізькій в м. Чернівці у звязку з його відсутністю за вказаною адресою понад один рік.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Отже, на підставі зазначеної норми Закону визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обовязок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку та є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Тобто, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є автоматичною підставою для зняття її з реєстраційного обліку.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 64, 71,72 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково .
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою № 1 в будинку №7 по вул. Криворізькій в м. Чернівці.
В задоволенні решти позовних вимог -відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський