Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук Ольга Борисівна про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним,

в с т а н о в и в:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_2, приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б. про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 11 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 235 ЦК України, вірно дійшов висновку про те, що фактично між сторонами був вчинений договір купівлі-продажу, а не дарування, оскільки сплативши відповідачці кошти за квартиру, позивач набув право власності на неї уклавши договір купівлі-продажу.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук Ольга Борисівна про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ