Справа №666/5209/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Решетова В.В.,

за участю секретаря Кліментовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа: ВДВС Дніпровського РУЮ м.Херсона, ВДВС Комсомольського РУЮ м.Херсона, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зміну розміру аліментів визначеного рішенням суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зміну розміру аліментів визначеного рішенням суду, зазначаючи, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №2-2076/11 з нього стягнено аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2011 року і до повноліття дитини та судові витрати.

Виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів передано для примусового виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ м.Херсона. В січні 2015 року за заявою позивача виконавче провадження передано для подальшого виконання до ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, у звязку зі зміною місця проживання позивача. Разом з цим станом на 01.01.2015 року у позивача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивач вважає, що державним виконавцем при здійсненні нарахування заборгованості по сплаті аліментів допущено порушення Закону України «Про виконавче провадження». У звязку з чим позивач вважає, що заборгованість виникла не з його вини, а з вини посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ, які надавали позивачу недостовірну інформацію щодо щомісячних нарахувань зі сплати аліментів.

У звязку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд повністю звільнити його від сплати заборгованості з аліментів, яка утворилась не з його вини у період з 08.07.2011 року по теперішній час, також позивач просить змінити розмір аліментів визначений за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.07.2011 року №2-2076/11 з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 400,00 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодилась, заперечувала проти задоволення позову.

Державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без їх участі.

Вислухавши представник позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №2-2076/11 від 25.07.2011 року стягнено з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2011 року і до повноліття дитини, а також стягнено судовий збір.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №28261431 від 19.08.2011 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2076, виданого 01.08.2011 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №46170639 від 26.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2076, виданого 01.08.2011 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини. Боржник ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_2.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів старшого державного виконавця ІДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні станом на 01.01.2015 року ОСОБА_3 нараховані аліменти на загальну суму 21206,52 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №666/419/15-ц від 01.04.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовлено, та стягнено судовий збір.

Зазначеним рішенням судом встановлено, що матеріальний стан відповідача не покращився, він офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, іншого доходу відповідач не має.

Квитанціями, наданими відповідачем, судом встановлено, що протягом 2011-2015 років на імя ОСОБА_2 здійснювались грошові перекази у сумі 300,00-400,00 гривень.

Згідно посвідчення серії ААБ №314406 виданого на термін з 26.09.2013 року по 07.02.2021 року ОСОБА_4, 08.02.2003 року, є інвалідом з дитинства та дитиною-інвалідом до 11 років. Також згідно виписок за період з 2013-2014 років із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вона має діагноз ВР ЦНС Поренцефалітична кіста лівої гемісфери. Правобічний геміпарез зі стійкими вираженими руховими розладами і порушенням акта ходи. Симптоматична епілепсія з частими парціальними приступами.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них.

Однак, суд вважає, що позивачем надано недостатньо доказів, щодо погіршення його майнового стану, оскільки з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 до теперішнього часу жодних змін не відбулося, а саме: матеріальний стан позивача не покращився, він офіційно не працевлаштований, дитина має той самий діагноз, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Разом з цим суд враховує, що платник аліментів є здоровим, працездатним, та з урахуванням того, що з відповідача стягуються аліменти розмір яких не перевищує 50% його доходу заявлений позов задоволенню не підлягає.

Крім цього позовна вимога позивача про звільнення від сплати заборгованості за аліментами також задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів оскарження дій державного виконавця до суду.

З урахуванням викладеного заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягаю ть в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215 ЦПК, ст.180, 182, 183, 192 СК України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про повне звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась не з його вини за період з 08.07.2011 року по теперішній час та про зміну розміру аліментів визначеного за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.07.2011 року №2-2075/11 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача на тверду грошову суму в розмірі 400,00 гривень - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м.Херсона.

Суддя В.В.Решетов