Справа № 473/3374/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"11" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 874 грн. 59 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем ОСОБА_1 14.04.2008 року був укладений кредитний договір № 001-14960-140408, за умовами якого останній отримав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. 00 коп. з можливістю зміни розміру ліміту в односторонньому порядку, а останній отримав право на неодноразове використання коштів в межах ліміту та зобов'язалася вчасно частинами (по 7 % щомісячно) повертати отримані в кредит кошти, а також щомісячно вносити передбачену банківськими тарифами плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 29,90 %, плату за обслуговування кредитного залишку (комісію) в розмірі 2,99 % на місяць, внести інші комісії за обслуговування її, як позичальника, що після їх нарахування включаються до суми кредиту, а в разі порушення умов договору - сплачувати неустойку (штраф) в розмірі 0,01 % від суми непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу, але не менше 50 грн. за кожен факт порушення та на вимогу банку достроково повернути отримані кошти.

Посилаючись на те, що Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, а відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні визнав наявність заборгованості по кредитному договору в розмірі, вказаному позивачем. Разом з тим просив зменшити її розмір, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 14.04.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 001-14960-140408, в якому сторони узгодили всі його умови.

З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що Банк зобов'язався видати, а в подальшому видав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. 00 коп. з можливістю зміни розміру ліміту в односторонньому порядку. В свою чергу позичальник отримав право на неодноразове використання коштів в межах ліміту та зобов'язалася вчасно частинами (по 7 % щомісячно) повертати отримані в кредит кошти, а також щомісячно вносити передбачену банківськими тарифами плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 29,90 %, плату за обслуговування кредитного залишку (комісію) в розмірі 2,99 % на місяць, внести інші комісії за обслуговування її, як позичальника, що після їх нарахування включаються до суми кредиту, а в разі порушення умов договору - сплачувати неустойку (штраф) в розмірі 0,01 % від суми непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу, але не менше 50 грн. за кожен факт порушення та на вимогу банку достроково повернути отримані кошти.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту.

В зв'язку з цим станом на 06.07.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 29 874 грн. 59 коп., яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 17 570 грн. 89 коп. (по строковому кредиту 13 517 грн. 09 коп., по простроченій частині кредиту 4 053 грн. 80 коп.,

- заборгованості за процентами в розмірі 12 303 грн. 70 коп.

Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано.

Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань.

В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача щодо необхідності врахування судом при вирішенні справи сімейного стану та матеріального становища споживача, оскільки ні закон, ні укладений між сторонами договір не встановлюють можливості зменшення розміру заборгованості за кредитом, що виникли з договірних зобов'язань, виходячи з цих обставин.

Таким чином, в силу положень ст.ст. 526, 530,1049, 1054 ЦК України позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 298 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-14960-140408 від 14.04.2008 року, а саме: заборгованість за строковим кредитом у розмірі 13 517 грн. 09 коп., заборгованість за простроченою частиною кредиту в розмірі 4 053 грн. 80 коп., заборгованість за процентами в розмірі 12 303 грн. 70 коп., а всього 29 874 грн. 59 коп., що утворились станом на 06.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан