У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Рівне на заочне рішення Рівненського міського суду від 31 липня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Рівне до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 31 липня 2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, управління Пенсійного фонду України в м. Рівне оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі доводить, що суд при вирішенні спору повинен був врахувати, що 17.12.2013р. відповідачці було призначено пільгову пенсію за віком з моменту подачі документів для призначення пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012 рік, при чому розмір її пенсії становив 1 382,65 грн.. Стверджує, що у звязку з перерахуванням пенсії з 30.08.2008 року з урахуванням показника середньої за 2007 рік, розмір пенсії відповідачки фактично був виплачений більший, а тому безпідставно одержані нею кошти в сумі 1670,00 грн. підлягають поверненню. Вказує, що пенсіонер зобовязаний повідомити органи, що призначали пенсію, про зміну обставин, які можуть вплинути на її призначення, і такий обовязок відповідачка свідомо проігнорувала. Покликаючись на порушення інтересів держави, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію за віком.

Спірні відносини між сторонами виникли у звязку з відмовою відповідачки повернути переплачену їй позивачем пенсію за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2014 року, сума якої відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне № 6951/05 від 27 травня 2014 року склала 1670 грн. 85 коп. (а.с. 23).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що з боку відповідачки відсутня недобросовісна поведінка, спрямована на отримання коштів, яку закон визначає як підставу для їх повернення.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/10747/14-ц Головуючий у 1 інстанції Головчак М.М.

Провадження № 22-ц 787/871/2015 Доповідач Ковальчук Н.М.

На підтвердження даного висновку в рішенні наведені відповідні мотиви і докази, з якими погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Позивачем не надано достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що

переплата коштів відповідачці за вищевказаний період виникла внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності з боку відповідача, і судом їх також не встановлено.

Посилання апеляційної скарги на невиконання відповідачкою обовязку повідомляти орган, що здійснює нарахування пенсії про зміну обставин, які можуть вплинути на її призначення, колегія суддів оцінює критично. Так, згідно норм Постанови Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005р. № 22-1, пенсіонер зобовязаний повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію, про прийняття на роботу, реєстрацію як субєкта підприємницької діяльності, звільнення з роботи, зміни в складі сімї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення. З боку відповідачки не було здійснено будь-яких дій, які б вплинули на розмір пенсії, і які б вона свідомо приховала.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Рівне відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 31 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_3

підпис ОСОБА_4

Згідно:суддя-доповідач ОСОБА_1