Справа №333/9401/14-ц
Провадження №6/333/271/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

стягувачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі №333/9401/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та вселення,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду по цивільній справі №333/9401/14-ц до остаточного переобладнання технічних пристроїв згідно з технічним проектом, який буде нею замовлений до 30.03.2016 року, посилаючись на те, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.06.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають вселитися у приміщення, обладнанні газопостачанням, опаленням та електропостачанням. Здійснити будь-яку реструктуризацію вказаних технічних пристроїв без належного дозволу з боку відповідних структур не можливо, так як необхідно розробити відповідний проект, що потребує певного часу та коштів.

У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав з підстав, викладених у ній, та просив суд її задовольнити.

Стягувачі у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви та зазначили, що заявник та її представник не підтвердили наявності виняткових обставин, які б надавали право на відстрочення виконання судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, стягувачів, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.06.2015 року по цивільній справі №333/9401/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.07.2015 року, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та вселення задоволено повністю, усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 з приміщень житлового будинку №172 по вул.Чапаєва у м.Запоріжжя, а саме: літ. «А», приміщення 1-3, площею 11,9 кв.м, приміщення 1-4, площею 18,2 кв.м, усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 в приміщення житлового будинку №172 по вул.Чапаєва у м.Запоріжжя, а саме: літ. «А», приміщення 1-3, площею 11,9 кв.м, приміщення 1-4, площею 18,2 кв.м, зобовязано ОСОБА_4 звільнити сараї літ.О та літ.Н, розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чапаєва, буд.172.

На цей час рішення суду по цивільній справі №333/9401/14-цне виконано.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 373 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Статтею 13 ЦК України заборонено вчинення дій або зловживання правом, якщо цими діями завдається шкода іншій особі, у даному випадку стягувачам.

Однак, заявник та її представник не довели суду винятковий характер обставин, за яких ОСОБА_4 не може виконати рішення суду. Також суд приймає до уваги, що заявник зазначив лише про намір замовити технічний проект до 30 березня 2016 року, не надавши жодних доказів про намагання виконати рішення суду.

Отже, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 14, 60, 210, 373 ЦПК України, ст.13 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі №333/9401/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та вселення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков