У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2015 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним,

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним договір купівлі продажу 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Будексперт технології» від 01 квітня 2015 року, визнати недійсним запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Будексперт технології» щодо повноважень ОСОБА_3 як засновника підприємства, визнати недійсним запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Будексперт технології» щодо повноважень ОСОБА_3 бути обраним (призначеним) до органу управління юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи та повернути майно у вигляді 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Будексперт технології» у спільну власність.

Вивчивши позов та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити позов без руху.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

В позовній заяві поєднані вимоги майнового та немайнового характеру.

Позивач просить повернути майно у вигляді 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Будексперт технології» у спільну власність. Дана вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК України за загальною сумою всіх вимог.

В даному випадку судовий збір сплачено лише за вимоги не майнового характеру.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Проте дійсна вартість майна не зазначена.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

В даному випадку ціна позову взагалі не визначена.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

В силу п.4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

Позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору за вимогу майнового характеру. Крім того, не надано доказів або поважних причин від звільнення сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, перелік платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору з 01 листопада 2011 року визначаються на підставі Закону України Про судовий збір.

Відповідно до Закону України Про судовий збір - судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення звязку. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

В даному випадку позивач повинен сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 243,60 грн.

З урахуванням наведених норм позивачу необхідно сплатити судовий збір на наступні реквізити: отримувач коштів Токмацьке УДКСУ (м. Токмак, Токмацький район), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37942194, банк отримувача - ГУДКC України у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0014, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, в позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним залишити без руху і надати термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

згідно з оригіналом

Суддя: