АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/7416/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1473/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Кошельнику В.М.,

з участю представниці позивачки ОСОБА_1,

представниці відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору застави майна недійсним за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання договору застави майна недійсним.

ОСОБА_3 зазначила, що з 1 червня 1999 року до теперішнього часу вона проживає з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання позивачка та ОСОБА_4 набули сідловий тягач DAF 95 XF380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - автомобіль) і напівпричіп KRONE SDP 27, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - причіп), які належать їм на праві спільної сумісної власності. 26 червня 2008 року відповідачі уклади договір кредиту № 962/47-РКМ 33, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 49500 доларів США на строк до 5 червня 2011 року під 15,5% річних. У забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 передав банку в заставу автомобіль і причіп. ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4 уклали договір застави спільного майна без згоди позивачки, тому цей правочин не відповідає положенням ст. 65 СК України і є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2010 року аналогічний договір застави майна від 6 червня 2008 року визнано недійсним. У тій справі позивачка заявляла вимоги й про визнання недійсним договору застави майна від 26 червня 2008 року, однак суд не ухвалив рішення стосовно цієї вимоги та на даний час позбавлений можливості ухвалити додаткове рішення.

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд визнати договір застави майна від 26 червня 2008 року, укладений відповідачами та посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Грибчиком А.М. (реєстраційний № 3425), недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року позов задоволено та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд керувався тим, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам ст. 65 СК України, ст. 6 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2654-ХІІ «Про заставу» (далі - Закон № 2654-ХІІ), ст. 578 ЦК України, тому його слід визнати недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представниця позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ОСОБА_4, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, неправильно витлумачив застосований закон (ст.ст. 203, 215 ЦК України) та не дотримався положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Встановлено, що з 1 червня 1999 року до теперішнього часу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

26 червня 2008 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінив свою назву на ПАТ «Укрсоцбанк», і ОСОБА_4 уклали договір кредиту № 962/47-РКМ 33, за умовами якого банк надав останньому кредит на поточні потреби в сумі 49500 доларів США на строк до 5 червня 2011 року під 15,5% річних.

У той же день відповідачі уклали договір застави майна, посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Грибчиком А.М. (реєстраційний № 3425), за умовами якого ОСОБА_4 у забезпечення виконання своїх обов'язків за кредитним договором передав банку в заставу автомобіль і причіп.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2010 року у справі № 2о-127/10 і підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Як передбачено ст. 572, ч. 1 ст. 574 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників (ч. 1 ст. 578 ЦК України, ч. 1 ст. 6 Закону № 2654-ХІІ).

Згідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Частиною 1 статті 203 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Укладаючи договір застави від 26 червня 2008 року, ОСОБА_4 зазначав що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі (а.с. 69) та не проживає однією сім'єю з ОСОБА_3, а автомобіль і причіп є його власністю (п. 1.5.2 договору застави майна; а.с. 63-64).

До того ж, ОСОБА_4 відповідно до п. 1.6 договору застави майна не надав заставодержателю нотаріально посвідчену довіреність від інших співвласників на право передачі майна в заставу та не забезпечив підписання даного договору усіма співвласниками. Цим самим ОСОБА_4 фактично підтвердив, що автомобіль і причіп належать йому на праві особистої приватної власності.

Факти проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та набуття ними транспортних засобів у власність встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2010 року, тобто більше ніж через два роки після укладення відповідачами договору застави майна (26 червня 2008 року).

Обставини, встановлені названим судовим рішенням, не можуть вплинути на правовідносини, що виникли між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_4 у зв'язку з укладенням ними оспорюваного правочину, оскільки на той момент ОСОБА_4 являвся єдиним власником автомобіля та причепа. Отже, згода ОСОБА_3 на укладення відповідачами цього договору не була потрібна.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 7 листопада 2011 року (справа № 6-44цс11) і 16 травня 2012 року (справа № 6-36цс12), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

ОСОБА_3 не довела, що договір застави майна від 26 червня 2008 року укладений відповідачами з порушенням вимог закону, внаслідок чого в її позові слід відмовити.

Позов ОСОБА_3 не може бути задоволений із-за безпідставності вимог, а тому при вирішенні спору у суду були відсутні підстави для застосування позовної давності (ст.ст. 257, 267 ЦК України).

Доводи ПАТ «Укрсоцбанк» щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України не ґрунтуються на законі, оскільки позовні вимоги ОСОБА_3, вирішені судом у справі № 2о-127/10 (рішення від 24 листопада 2010 року), та позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 у справі, що розглядається, не є тотожними.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_3 про визнання договору застави майна від 26 червня 2008 року, укладеного публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Грибчиком Анатолієм Мусійовичем (реєстраційний № 3425), недійсним.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О. І. Ярмолюк

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан Б.Г.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27