н/п 2/490/2778/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Мамаєва О.В., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ "Марфін Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ТОВ "Вольга-Україна" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ "Марфін Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ТОВ "Вольга-Україна" про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні 27.07.2015р. представник позивача заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу ТОВ "Вольга-Україна" та знаходяться на рахунках у ПАТ КБ "ПриватБанк" у тому числі на рахунку № 7171, накласти арешт на грошові кошти належні відповідачу ОСОБА_2Ж.А.М., що знаходяться на рахунках у банківських установах м.Миколаєва, та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2Ж.А.М., та знаходиться у м.Миколаєві.

В обґрунтування заяви, позивачем зазначено, що причиною звернення є значний розмір боргу та дії боржників щодо приховування грошових коштів з метою уникнення виконання зобов'язань за договором, незважаючи на реальну фактичну фінансову можливість погашення боргу, боржники уникають контактів із співробітниками банку щодо виконання зобов'язань за договором, відмовляються від отримання кореспонденції, ухиляються від сплати штрафних санкцій.

У порушення п.3.3.5.2 кредитного договору, про зобов'язання щомісячно відраховувати не менше 70% загального обсягу надходжень від господарської діяльності, відповідач ТОВ "Вольга-Україна", коштів на рахунок позивача не відраховує, хоча здійснює свою господарську діяльність, дані про погіршення фінансового стану чи зменшення обсягу виробництва, відсутні, вказане підтверджується і обстеженням працівниками банку виробничих потужностей позивача.

В забезпечення виконання кредитного договору укладались договори іпотеки та застави, однак, жоден із договорів не надає реального забезпечення погашення заборгованості. Так, у провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться позов ТОВ "Вольга-Україна" про визнання договору припиненим, та банк володіє інформацією про передачу іпотечного майна до статутного фонду іншої юридичної особи. З даного приводу позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів 17.11.2014р.

Крім того, відповідач має рахунки у ПАТ "ПриватБанк". На думку позивача існує імовірність того, що боржники вживатимуть заходи із продажу майна , що їм належить та переховування грошових коштів, з метою перешкоджання стягненню грошових коштів у примусовому порядку.

Ухвалою суду від 21.07.2015р. клопотання задоволено частково. Накладено арешт в межах заявлених позовних вимог на грошові кошти, що належать ТОВ "Вольга-Україна", які знаходяться на рахунках у ПАТ "Приватбанк", у тому числі на рахунку № 7171, заяву в частині забезпечення позову щодо ОСОБА_5 повернуто позивачу.

На вказану ухвалу відповідачем ТОВ "Вольга-Україна" було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 26.08.2015р. ухвалу від 21.07.2015р. скасовано, справу передано на новий розгляд до того ж суду. В ухвалі зазначено, що суд не пересвідчився який цільовий напрямок використання коштів на рахунках ТОВ "Вольга-Україна" у ПАТ КБ "Приватбанку" і чи є необхідність накладати арешт на грошові кошти на всіх рахунках, та чи не будуть вжиті заходи забезпечення позову перешкоджати господарській діяльності ТОВ "Вольга-Україна".

Суд, вислухавши сторони, вважає заявлене клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, заходи забезпечення позову, що передбачені ЦПК України. Так п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов може бути забезпечено шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями, даними в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до

незворотних наслідків.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи із наступного: виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту забезпечено порукою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також, як слідує із заяви представника позивача, забезпечено заставою та іпотекою, проте не зазначено на які суми було забезпечено виконання зобов'язань іпотекою та заставою. Крім того, позивачем не зазначено цільовий напрямок використання коштів на рахунках ТОВ "Вольга-Україна" у ПАТ КБ "Приватбанку", що унеможливлює встановлення тієї обставини, чи будуть вжиті заходи забезпечення позову перешкоджати господарській діяльності відповідача ТОВ "Вольга-Україна", а також порушувати права інших осіб.

Тому відповідно до вимог ч.2 ст. 151 ЦПК України, клопотання підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена через Центральний районний суд м.Миколаєва до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мамаєва О.В.