Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лабі", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (далі - ПАТ "ПроКредит Банк") звернулось до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 03 червня 2013 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю "Лабі" (далі - ТОВ "ЛАБІ") було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав товариству кредит в сумі 300 тис. грн, а останнє зобов'язалось повернути вказані кошти протягом встановленого строку та сплатити відсотки за користування кредитом.

В забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором 03 червня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кожним окремо були укладені договори поруки.

За умовами договорів поруки останні поручились перед ПАТ "ПроКредит Банк" за виконання ТОВ "ЛАБІ" взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки ТОВ "ЛАБІ" зобов'язань за кредитним договором не виконувало, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 187 347 грн 56 коп. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року, позовні вимоги ПАТ "ПроКредит Банк" задоволено.

Стягнуто з солідарно ТОВ "ЛАБІ", ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ "ПроКредит Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 187 347 грн 56 коп., з яких: борг за кредитом - 159 005 грн 87 коп.; заборгованість зі сплати відсотків - 1 058 грн 06 коп.; заборгованість зі сплати відсотків за неправомірне користування кредитом - 11 841 грн 10 коп.; пеня - 5 992 грн 53 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "ПроКредит Банк", суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що внаслідок невиконання ТОВ "ЛАБІ" узятих на себе зобов'язань за кредитним договором у товариства виникла заборгованість, яка станом на день звернення банку до суду становить 187 347 грн 56 коп. Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поручились перед позивачем за виконання ТОВ "Лабі" кредитних зобов'язань, то вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. ст. 543 ЦК України).

Встановивши, що боржник зобов'язань за кредитним договором не виконує, та що зобов'язання боржника забезпечені порукою, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про недопустимість одночасного солідарного стягнення з поручителів заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки кредитне зобов'язання забезпечувалося договорами поруки на визначених сторонами умовах, а тому стягнення солідарно з відповідачів суми кредитної заборгованості, за умови пред'явлення відповідних позовних вимог до боржника і поручителів за окремими договорами поруки, узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України,

Керуючись ч.3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта