У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2009 року між ним та відповідачами укладено договір позики, який посвідчено у нотаріальному порядку. Відповідно до умов укладеного договору позики, відповідачі отримали від ОСОБА_4 кошти у розмірі 13 600 доларів США, зі строком повернення до 25 грудня 2010 року. Зобов'язання відповідачі належним чином не виконали. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 травня 2014 року з відповідачів на його користь стягнуто заборгованість у розмірі 10 600 доларів США, що еквівалентно 117 115 грн 10 коп. Однак відповідачі уникають виконання судового рішення, борг не повертають, тому з урахуванням норм ст. 625 ЦК України, просив стягнути на свою користь проценти за договором позики, три проценти річних і неустойки.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 проценти за користування неповернутою частиною позичених коштів за період з 24 квітня 2013 року по 12 вересня 2014 року у розмірі 15 807 грн 87 коп., три відсотки річних за період з 24 квітня 2013 року по 12 вересня 2014 року у розмірі 5 926 грн 79 коп., неустойку за прострочення виконання зобов'язань за період з 12 вересня 2013 року по 12 вересня 2014 року у розмірі 200 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_5 суми боргу за договором позики не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошового зобов'язання, оскільки останнє ними не виконане, що не позбавляє кредитора права на отримання сум. Позивач, з урахуванням норм ст. 625 ЦК України, має право на стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта