УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретар Бородіні А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2013 року,-

встановив:

В травні 2015 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.01.2013 року по справі № 07/13 про часткове задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 687224 грн. 81 коп. посилаючись на те, що рішення третейського суду повинно бути скасовано, оскільки третейський суд ухваливши своє рішення фактично вийшов за межі своєї компетенції, так як відповідно до статті 6 Закону України «Про третейські суди», він не отримував процесуальних документів та був позбавлений можливості надати свої заперечення.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись як на підставу скасування рішення третейського суду те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2013 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 687224 грн. 81 коп. було частково задоволено. Рішенням було солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 494 007 грн. 85 коп., 7046 грн. третейського збору, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за відсотками та штраф по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 170633 грн. 28 коп. (а.с.7-10).

Статтею 389-5 ЦПК України визначено підстави, за яких може бути скасовано рішення третейського суду. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 07.1/204-8 (а.с.11-17).

Для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ «Укрсоцбанк» таБогуславським ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 1 від 28 липня 2008 року, а також між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договір поруки № 2 від 28 липня 2008 року (а.с.18-26).

Представник заявника посилається на те, що третейським судом не було вжито жодного захисту щодо повідомлення сторін про порушення третейської справи та дати/часу судового розгляду, чим було порушенно право надати сторонам письмові докази та заперечення щодо позовних вимог з боку ПАТ «Укрсоцбанк».

Однак, третейським судом були направлені повідомлення про день та час розгляду справи, що підтверджується копією списку відправлень рекомендованих листів (а.с.29).

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні, а також вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб встановлені Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до ст.34 Закону України "Про третейські суди" учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Як передбачено у ст. 39 Закону України „Про третейські суди", третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов'язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону. Третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Статтею 41 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що ненадання витребуваних третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання третейського суду сторін або їхніх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

Рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею, що одноособово розглядав справу, або більшістю голосів третейських суддів, які входять до складу третейського суду. Рішення оголошується у засіданні третейського суду. (ч.1 ст. 45 Закону України "Про третейські суди")

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність підстав для скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких визначений у ст.51 Закону України "Про третейські суди" та ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки законом не передбачено такої підстави для скасування рішення третейського суду, як розгляд справи за відсутності будь-кого зі сторін, які не повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Таким чином підстав для скасування рішення постійно діючого третейського суду не має. На підставі викладеного, керуючись ст. 389-4 - 389-6 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2013 року відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні пари її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко