Справа № 182/3265/15-ц
Провадження № 2/0182/2261/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.06.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

З 16.08.2008 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З початку листопада 2014 року шлюбні стосунки фактично припинені, дитина знаходиться на повному утриманні матері, ОСОБА_2 матеріальної допомоги не надає, через що вона вимушена звернутися до суду.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина.

Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

На підставі приписів ст.ст.181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, яка встановлюється судом.

Як встановлено судом, з 16.08.2008 року сторони перебувають у шлюбі, від якого є малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-4).

З початку листопада 2014 року шлюбні стосунки фактично припинені. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків (доходів).

Інших аліментних стягнень відповідач не має.

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 має обов'язок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється.

За таких обставин, суд вважає, що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку.

Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст. 10,11,14,15,213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 18.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три грн.) 60 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду у такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров