Провадження № 2/522/3734/15
23 вересня 2015 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусі Л.В.
при секретарі Шевчик В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Позивач в грудні 2014р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6108,08 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що в рамках кримінального провадження була проведена позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2012 року по 01.01.2014 року в ході якої було встановлено ряд порушень чинного законодавства України, чим Філії було завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму в розмірі 18 324,24 грн.
Відповідальними особами відповідно до покладених на них обовязків та законодавства за фінансово-господарські операції є начальник філії ОСОБА_2, яка має контролювати надходження коштів згідно укладених договорів з ФОП «ОСОБА_3О.» відшкодування за спожиту воду та електроенергію, на базі відпочинку «Приморськ»; директор бази відпочинку «Приморськ» філії ОСОБА_1, який надав розпорядження завгоспу ОСОБА_4 контролювати показання лічильників і згідно знятих показань отримувати з підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту воду та електроенергію та вносити їх до каси філії; завідуючий господарством бази відпочинку «Приморськ» ОСОБА_4 згідно показань лічильників виписував прибуткові касові ордери та отримував з підприємця ОСОБА_3 кошти у відшкодування за спожиту воду та електроенергію.
У звязку з тим, що відповідач від дачі пояснень та добровільного відшкодування завданої шкоди відмовився, представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положень ст.ст. ч.4 ст.169, 224-226 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.06.2012 р. працює на посаді директора бази відпочинку «Приморськ» філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», розташованої за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район, с. Курортне, вул. Набережна, 5.
02.10.2012 року між філією «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» та ОСОБА_1 був укладений Договір про повну матеріальну відповідальність.
Відповідальними особами відповідно до покладених на них обов'язків та законодавства за фінансово-господарські операції є:
- начальник філії «Одеське управління військової торгівлі «Концерну Військторгсервіс» ОСОБА_2 з 07.06.2012 року по 05.04.2013 року, яка має контролювати надходження коштів згідно укладених договорів з ФОП «ОСОБА_3О.» відшкодування за спожиту воду та електроенергію, на базі відпочинку «Приморськ»;
- директор бази відпочинку «Приморськ» філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_1, займає посаду з 13.06.2012 року по теперішній час, який надав розпорядження завгоспу ОСОБА_4, контролювати показання лічильників і згідно знятих показань отримувати з підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту воду та електроенергію та вносити їх до каси філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну « Військторгсервіс»;
- завідуючий господарством бази відпочинку «Приморськ» ОСОБА_4 період знаходження на посаді з 26.04.2012 року по 25.11.2013 року, який згідно показань лічильників виписував прибуткові касові ордери та отримував з підприємця ОСОБА_3 кошти у відшкодування за спожиту воду та електроенергію.
За результатами проведеної ревізії було складено Акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2012 року по 01.01.2014 року від 21.02.2014 року №840- 16/004.
На виконання зазначеного акту Білгород-Дністровською об'єднаною державною фінансовою інспекцією Державної фінансової інспекції в Одеській області Державною фінансовою інспекцію в Одеській області видано обов'язкову для виконання Вимогу про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни від 26.02.2014 року № 840- 16/610.
- колишнього начальника філії «Одеське управління військової торгівлі «Концерну Військторгсервіс» ОСОБА_2 (з 07.06.2012 р. по 05.04.2013 р.), на яку покладений контроль за надходження коштів згідно укладених договорів з ФОП «ОСОБА_3О.» про відшкодування за спожиту воду та електроенергію, на базі відпочинку «Приморськ»;
- директора бази відпочинку «Приморськ» філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_1, (займає посаду з 13.06.2012 р. по теперішній час), який надав розпорядження завгоспу ОСОБА_4, контролювати показання лічильників і згідно знятих показань отримувати з підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту воду та електроенергію та вносити їх до каси філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»;
- колишнього завідуючого господарством бази відпочинку «Приморськ» ОСОБА_4 період знаходження на посаді з 26.04.2012 р. по 25.11.2013 р., який згідно показань лічильників виписував прибуткові касові ордери та отримував з підприємця ОСОБА_3 кошти у відшкодування за спожиту воду та електроенергію.
Від дачі письмових пояснень та добровільно відшкодування завданої шкоди відповідач відмовився.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України: у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.134 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, якщо між ним і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 Кодексу законів про працю України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України, відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 р. №14, судовому розгляду підлягають: заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди, якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати.
Крім того, згідно з п. 20 зазначеної вище постанови: судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноважений ним органом встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.
З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, необхідно задовольнити, стягнувши з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 6108,08 грн.
Керуючись ст. 543 ЦК України, ст.ст. 130, 134, 135-1 КЗпП України, ст.ст. 10,11, 60, 61, ч.4 ст.169, 197, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» матеріальну шкоду в розмірі 6108 (шість тисяч сто вісім) гривень 08 (вісім) копійок, завдану під час виконання трудових обовязків.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» суму судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк - з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_5

23.09.2015