Справа № 442/3307/15-ц
У Х В А Л А

02.06.2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючої - судді Нагірної О.Б.

при секретарі Кондратів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезгаданою заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики, накладених згідно ухвали Дрогобицького міськрайоного суду від 14.05.2015 року у вигляді арешту на нежитлове приміщення по вул..Лепкого, 27а у м.Дрогобичі загальною площею 222,8 кв.м., що належить ОСОБА_3

Свою заяву мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3М не являється власником вищезгаданого нежитлового приміщення, оскільки згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.04.2015 року було задоволеного вимоги ОСОБА_4 та витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 нежитлове приміщення площею 222,8 кв.м. по вул..Лепкого 27а у м.Дрогобичі. Заявник вказав, що відповідач придбав спірне майно з прилюдних торгів, які були проведені в порядку примусового стягнення боргу з боржника примусового продажу майна з прилюдних торгів, а позивачка ОСОБА_4 як власник спірного приміщення, витребувала це майно з володіння ОСОБА_3, який володіє та користується ним без належних на то підстав. ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою суду накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4, а тому просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 14.05.2015 року.

Сторони по справі в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином, в силу положень ч.5 ст.154 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходу забезпечення позову.

Дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики, разом із заявою про забезпечення позову. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 14.05.2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нежитлове приміщення площею 222,8 кв.м. по вул..Лепкого 27а у м.Дрогобичі, що належить відповідачу ОСОБА_3

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову.

Враховуючи положення постанови Пленуму суд на момент винесення ухвали про забезпечення позову керувався доказами, наявними у матеріалах справи, а саме відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.05.2015 року, де зазначаються дані про наявність у власності ОСОБА_3 нежитлового приміщення за адресою вул..Богдана Лепкого 27а у м.Дрогобичі, які виникли у останнього на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2009 року, розписками про наявність заборгованості у останнього. Такі ж дані підтверджуються витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 14.05.2015 року.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Системний аналіз зазначеної норми закону передбачає, що суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Скасування заходів забезпечення позову відрізняється від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом не перевіряється

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходів забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Дана заява про скасування заходів забезпечення позову була подана ОСОБА_1, який не являється стороною у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення боргу за договором позики та не є особою щодо якої вжито заходів забезпечення позову. Посилання заявника про наявність права власності у ОСОБА_4 на нежитлове приміщення по вул..Лепкого 27а у м.Дрогобичі судом до уваги не приймаються, оскільки законом чітко передбачено випадки скасування застосованих заходів забезпечення позову, а саме коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. В даному випадку судом не знайдено підстав для скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 12.06.2009 N 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи із закріпленого статтею 159 ЦПК принципу безпосередності судового розгляду, докази повинні бути досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, незалежно від того, чи досліджувалися ці докази тим же складом суду в іншому судовому засіданні. Дана справа не розглядалась по-суті у звязку із неявкою сторін у судове засідання та була відкладена, обставини, що зумовили накладення арешту на нерухоме майно по вул.. Лепкого 27а у м.Дрогобичі не відпали та не змінились, а тому заява ОСОБА_1 не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, а мотиви зазначені у заяві про скасування заходів забезпечення позову є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку. За таких обставин, підстави, передбачені законом для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Враховуючи все вищенаведене та те, що відповідно до вище вказаних норм та чинної ухвали від 14.05.2015 року, така підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області, оскільки заявник ОСОБА_1 не є строною у справі, а заходи забезпечення позову були застосовані до відповідача ОСОБА_5, який не звертався із заявою про їх скасування, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити та розяснити йому право на оскарження ухвали від 14.05.2015 року до Апеляційного суду Львівської області.

Керуючись ст.154, 159 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

суддя Нагірна О.Б.