Провадження № 22-ц/783/4258/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Берези В.І., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі прокурора Лящука Т.І., відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника відповідача Львівської міської ради - Кузика Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області на рішення Галицького районного суду м.Львова від 6 квітня 2015 року у справі за позовом першого заступника прокурора м. Львова до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Львівської міської ради, з участю третіх осіб на стороні позивача: Львівської обласної ради, ЛКП «Зелений Львів» про визнання нечинною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Дане рішення оскаржив заступник прокурора Львівської області.

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов першого заступника прокурора м. Львова в інтересах держави задоволити в повному обсязі. Вважає, що рішення винесено без з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Зазначає, що ухвалою Львівської міської ради №1315 від 01.03.2012 року по суті було змінено цільове призначення частини земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду на землі житлової та громадської забудови, без врахування обов'язкових до застосування положень чинного законодавства. Судом не взято до уваги ст. 79-1 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» згідно яких несформована земельна ділянка може надаватись у власність чи користування лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а не на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Зазначає, що всупереч вказаним нормам закону, 01.03.2012 року на сесії Львівської міської ради прийнято ухвалу №1315 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок», п. 22 якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,026 га більше аніж та, яка раніше перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_7 Крім цього, зазначає, що земельна ділянка площею 0,10 га на АДРЕСА_1 у м. Львові, яка вказана в оскаржуваній ухвалі, ніколи не перебувала у власності, або користуванні відповідачів, відтак є несформована та відповідно може надаватись в користування лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, причин неявки не повідомили, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представників суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та представника відповідача Львівської міської ради на підтримання апеляційної скарги, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи перший заступник прокурора м. Львова звернувся в Галицький районний суд м.Львова з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Львівської міської ради, з участю третіх осіб на стороні позивача: Львівської обласної ради, ЛКП «Зелений Львів» у якому просив про: визнання протиправною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради №1315 від 1.03.2012 року «Про затвердження» громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» в частині прийняття п. 22 додатку до неї, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,10 га на АДРЕСА_1 в м.Львові.; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 27.01.2014 року, видане ОСОБА_2 та ОСОБА_3; зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути земельну ділянку на АДРЕСА_1 в м.Львові площею 0,10 га вартістю 1549140 грн. у розпорядження Львівської міської ради.

Своє особисте звернення з даним позовом у статусі позивача в інтересах держави без зазначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах прокурор мотивував тим, що чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування. Таким чином у даних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції, а неправомірне рішення Львівської міської ради щодо розпорядження землями порушує норми діючого законодавства.

Судом першої інстанції справа за даним позовом розглянута по суті та у задоволенні позову прокурора - відмовлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вправі був відкривати провадження у даній справі за таким позовом, а заява повинна була бути повернутою прокурору (п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України), або у випадку з'ясування неможливості розгляду справи після відкриття провадження у справі заяву слід було залишити без розгляду (п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Крім цього згідно п. 2 ст. 121 Конституції України Прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Окрім наведеного, згідно змісту ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Також, як вбачається із ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурор звернувся в суд з такою із згаданими вимогами вважаючи, що при передачі у власність відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 спірної земельної ділянки порушено інтереси держави в частині передачі їм без законних на те підстав, з порушенням відповідних процедур земель природоохоронного фонду, що входять в територію парку «Снопківський».

Як вбачається із самої позовної заяви та інших матеріалів справи, зокрема, статуту ЛКП «Зелений Львів» Т.1 а.с. 255-260, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №204 від 4.05.2001 року «Про реорганізацію КП «Львівський міський трест зеленого господарства» Т.1 а.с. 260, рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №495 від 9.10.1984 року «Про мережу територій і об'єктів природно-заповідного фонду області» із додатком №3 до такого Т.1 а.с. 15-16, охоронного зобов'язання від 6.12.1999 року Т.1 а.с. 19, - на парк-пам'ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення "Парк Снопківський» (кол. назва «Дружба») видано охоронне зобов'язання та передано під охорону Львівському міському виробничому тресту зеленого господарства - на даний час правонаступником такого є ЛКП «Зелений Львів».

Крім цього, згідно ст. 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об'єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку.

Тобто вирішення вказаних питань належать до компетенції центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовищата відповідно його структурних підрозділів на місцях.

Зважаючи на вказане у спірних правовідносинах органами, що уповноважені державою здійснювати відповідні функції є ЛКП «Зелений Львів» та центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовищата його відповідні структурні підрозділи на місцях.

Тому подаючи даний позов в інтересах держави прокурору слід було зазначити вказаних осіб як позивачів, оскільки такі уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Подаючи такий позов фактично замість вказаних органів та від їх імені, фактично діючи в межах їх компетенції як позивачів без зазначення їх такими, помилково вважаючи, що законодавством не визначено органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - прокурор фактично діяв від імені вказаних заінтересованих осіб без належних повноважень на ведення справи.

Зважаючи на вказане його позов у згаданому вигляді не підлягав розгляду, а підлягав поверненню, відповідно до п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України до відкриття провадження у справі, а після відкриття провадження у справі суду першої інстанції слід було залишити такий без розгляду з підстав п. 2 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Зважаючи на те, що підстава для залишення позовної заяви прокурора без розгляду виникла у суді першої інстанції під час розгляду справи, натомість судом першої інстанції було вирішено спір по суті та ухвалено оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції в межах своєї компетенції та відповідно вимог ч.1 ст. 310 ЦПК України змушений оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати із залишенням позовної заяви прокурора без розгляду. Вказаним слід частково задовольнити апеляційну скаргу.

Вказане не позбавляє прокурора права у встановленому законом, наведеному вище порядку звернутись до суду повторно з аналогічними вимогами для вирішення даного спору, що виник.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.4, 309 ч.1 п.4, 310 ч.1, 314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 6 квітня 2015 року - скасувати, позовну заяву першого заступника прокурора м. Львова до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Львівської міської ради, з участю третіх осіб на стороні позивача: Львівської обласної ради, ЛКП «Зелений Львів» про визнання не чинною та скасування ухвали сесії Львівської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.І.Береза

Т.А. Гірник