Справа № 583/3773/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарях судового засідання - Зубатовій І.В., Куцай В.Ф.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів - ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_16.,

представника ОГК «Чайка» - Пак Л.Д.,

представника управління держземагенства у Охтирському р-ні, Сумської обл. - Шевченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Охтирської міської ради, Сумської обл., обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка», про скасування рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу земельної ділянки у приватну власність, скасування права власності на земельну ділянку, визнання за позивачами права власності на частки у зазначеній земельній ділянці та будівельні матеріали й конструктивні елементи у гаражі, третя особа - Управління держземагенства у Охтирському районі, Сумської обл., Охтирська міська державна нотаріальна контора; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які складають гараж у обслуговуючому гаражному кооперативі, третя особа ОСОБА_8, Охтирська міська рада, Сумської обл.; за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про визнання права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які складають гараж у обслуговуючому гаражному кооперативі, третя особа ОСОБА_7, Охтирська міська рада, Сумської обл.; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» про встановлення факту членства у обслуговуючому кооперативі, треті особи - ОСОБА_8, Охтирська міська рада, Сумської обл. -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 23.10.2014 р. та збільшивши вимоги заявою від 05.02.2015 р. та заявою від 25.05.2015 р. звернувся до суду із зазначеним позовом прохаючи: скасувати пункт 14 рішення Охтирської міської ради від 29.07.2014 р. № 1157-МР, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гром. ОСОБА_7 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1); скасувати право власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1); визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1) по ? частині за кожною особою в порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_9; визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право власності на індивідуальний гараж в АДРЕСА_2, по ? частині за кожною особою в порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_9 (а.с. 26-27, т. 2., заява від 05.02.2015 р.); визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що є складовими індивідуального гаражу в АДРЕСА_2, по ? частині за кожною особою в порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_9 (а.с. 97-98, т. 3, заява від 25.05.2015 р.).

Ухвалою суду від 08.06.2015 р. позов позивачів у частині вимог про визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 права власності на індивідуальний гараж в АДРЕСА_2, по ? частині за кожною особою в порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_9 згідно заяви про збільшення позовних вимог від 05.02.2015 р., було залишено без розгляду.

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 р. помер їхній батько ОСОБА_9 що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 26.04.2014 р. Після його смерті вони, як спадкоємці першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до поданих заяв в Охтирській державні нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №39/2014.

За час життя померлий ОСОБА_9 був членом Обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» та за власні кошти збудував гараж НОМЕР_3, що розміщується на території даного кооперативу. Він повністю вніс свій пайовий внесок, заборгованості по членським внескам не мав. У 2012 році розпочав, проте не встиг, оформляти на нього документи, які б підтвердили право власності на даний гараж та на земельну ділянку. З метою з'ясування переліку документів, які маються на даний гараж, ОСОБА_1 звернувся до голови Обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка», та пояснив, що померлий член кооперативу ОСОБА_9 був його батьком.

Голова кооперативу повідомив, що 15 січня 2014 року через чотири дні після смерті ОСОБА_9, з'явився відповідач ОСОБА_7, якому він видав довідку про те що той є членом даного кооперативу та користується гаражем НОМЕР_3.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7, який ніяких спадкових прав на даний гараж не має, він все ж розпочав оформлювати право власності на будівлю гаражу та на земельну ділянку на якій розміщується гараж.

Так відповідно до рішення Охтирської міської ради (п'ятдесят сьома сесія шостого скликання) від 29.07.2014 р. №1157-МР (пункт №14) було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано гр. ОСОБА_7, у приватну власність земельну ділянку площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка», гараж НОМЕР_3 (землі житлової та громадської забудови) кадастровий номер - НОМЕР_4).

Вважають що ОСОБА_7 незаконно вступив до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка», незаконно виготовив технічний паспорт, незаконно подав заяву на приватизацію земельної ділянки, незаконно отримав право власності на гараж НОМЕР_3, що знаходиться по вулиці Київській, в місті Охтирка, Сумської області та на земельну ділянку площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка». Проте він не є спадкоємцем померлого ОСОБА_9, ані за законом, ані за заповітом.

23.01.2015 р. відповідач ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом прохаючи визнати за ним право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які є складовими гаражу АДРЕСА_2, за технічною характеристикою та зі складовими у вигляді фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон за технічним позначенням А, воротами, з проведеним електроосвітленням та погребом «пг» висотою 1.70 м., площею 7.6 м2., в розмірах ? частини як спільного сумісного майна співвласників ОСОБА_9, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_5 р., при його житті та ОСОБА_7.

Заявою від 02.04.2015 р. (т. 2, а.с. 203-205) ОСОБА_7 збільшив позовні вимоги прохаючи встановити факт, що має юридичне значення, членства ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» із часу його організації й створення загальними зборами членів кооперативу з 11.06.2005 р. за протоколом №1 та державної реєстрації кооперативу 30.08.2005 р. з наступним внесенням за рішенням суду відомостей про членство ОСОБА_7 у загальні списки членів обслуговуючого кооперативу «Чайка» за гаражем НОМЕР_3, розташованого по АДРЕСА_2 у м. Охтирці, Сумської обл..

Вимоги мотивує тим, що померлий ОСОБА_9 починаючи із 2001 р. почав проживати із його матір'ю ОСОБА_8 у належній йому на праві власності квартирі, за адресою АДРЕСА_1. 5.03.2003 р. вони одружились. Також ОСОБА_10 за життя належав гараж за НОМЕР_3 у обслуговуючому гаражному кооперативі «Чайка», по АДРЕСА_2 у м. Охтирці. Через власний стан здоров'я ОСОБА_9, (почав потребувати стороннього догляду і допомоги), він передав і передоручив всі обов'язки та права члена обслуговуючого гаражного кооперативу «Чайка» йому, у тому числі як члена кооперативу та співвласника гаражу НОМЕР_3. Тобто вони обидва були членами зазначеного кооперативу, що підтверджується відповідними довідками. Стверджує, що починаючи із 2001 р. вони разом провели добудову зазначеного гаражу. Його будівництво було розпочате у 1973 р., проте не завершене. Починаючи із 2001 р. по 2011 рік гараж НОМЕР_3 ОГК «Чайка» був повністю завершений будівництвом зі всіма конструктивними елементами, проведеними ремонтними роботами, із влаштуванням погребу, установкою стелажів, облаштуванням нових залізних воріт, проведенням електроосвітлення. Безпосередньо вони втрьох використовували зазначений гараж, несли витрати по його утриманню, сплачували за освітлення. 05.04.2011 р. він виготовив технічну документацію на гараж, що підтверджується технічним паспортом. Гараж становить забудову із фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон за технічним позначенням А, з проведеним електроосвітленням та погребом пг. висотою 1.70 м., площею 7.6 м2.. Він значиться як об'єкт нерухомості що не введений (не прийнятий) в експлуатацію. При житті ОСОБА_9 передав йому всі повноваження щодо володінням та користування зазначеним гаражем. Після смерті ОСОБА_9 гараж залишився у володінні та користуванні його матері ОСОБА_8, як співвласника майна подружжя та спадкоємця, а також його, як співвласника.

З огляду на викладене відповідно до ст. 328, 331, 355, 368 ЦК України прохає вимоги задовольнити.

Крім того, у 2005 р. виникла проблема забезпечення гаражів електроосвітленням. Саме із цією метою був створений гаражний обслуговуючий кооператив «Чайка». На зборах щодо утворення кооперативу був присутній він за погодженням із померлим ОСОБА_9, який передав йому всі повноваження та погодився на те, що він разом із ним буде основним забудовником гаражу та стане членом кооперативу. Саме він за рахунок власних коштів вносив пайовий внесок за гараж НОМЕР_3. Таким чином він був повноправним членом кооперативу, хоча тільки у лютому 2015 р. виявив той факт, що не включений до списків кооперативної організації. Оскільки ОСОБА_9 помер встановити його членство у зазначеному кооперативі можливо лише у судовому порядку керуючись нормами Закону України «Про кооперацію».

23.01.2015 р. третя особа по справі ОСОБА_8 також звернулася із зустрічним позовом прохаючи визнати за нею право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які є складовими гаражу АДРЕСА_2, за технічною характеристикою та зі складовими у вигляді фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон за технічним позначенням «А», воротами, з проведеним електроосвітленням та погребом пг висотою 1.70 м., площею 7.6 м2, в розмірах ? частини як спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_9, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_5 р., при його житті з дружиною ОСОБА_8; ? частини як співвласника спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_9, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_5 р., при його житті та дружини ОСОБА_8, 4/12 (або ?) частин спадкового майна як спадкоємця ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_9, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Вимоги мотивує тим, що вона починаючи із 05.03.2003 р. перебувала із померлим ОСОБА_9 у шлюбі і проживала із ним. За цей час померлий чоловік разом із її сином ОСОБА_7 у обслуговуючому гаражному кооперативі «Чайка», (син також був членом зазначеного кооперативу, остаточно добудували гараж за НОМЕР_3 із влаштуванням погребу, установкою стелажів, нових воріт. Даний гараж використовували вони втрьох та несли витрати на його утримання. При житті померлий ОСОБА_9 передав усі повноваження щодо володіння та користування гаражем її синові. Оскільки гараж померлим за життя не був введений у експлуатацію, прохає визнати за нею право власності на його будівельні матеріали та конструктивні елементи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним та братом позовні вимоги підтримав повністю. Зустрічні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що в дитинстві він проживав у м. Охтирці разом з батьками, аж до 1982 р. Оспорюваний гараж був побудований його батьком на початку 70-х років. Він особисто приймав посильну участь у його будівництві. Тобто гараж був повністю збудований ще до створення гаражного кооперативу. Зазначені у зустрічних позовних заявах обставини про те, що починаючи із 2001 р. проводилась добудова гаража не відповідають дійсності. У 2014 р. ОСОБА_8 на його питання щодо гаражу повідомила, що продала його. Проте він вирішив звернутись до голови ОГК із письмовою заявою, щоб той повідомив про статус гаражу. На що той повідомив, що 15.01.2014 р. видав довідку про членство у кооперативі ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник позивачів у судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі із підстав зазначених у позові. Зустрічні позовні вимоги не визнає вважаючи їх завищеними. Зазначила, що дружина померлого ОСОБА_8 має право на рівну частку разом із позивачами у матеріалах, які складають гараж. Пояснила, що гараж померлий ОСОБА_9 збудував за власні кошти. ОСОБА_7 не є членом кооперативу і на зазначений гараж будь-яких прав не має.

Відповідач ОСОБА_7 та третя особа, що заявила зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_8 у судове засідання н6е з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Їхній представник ОСОБА_16. позов не визнав, зустрічні вимоги підтримує повністю. Пояснив, що відповідач ОСОБА_7 фактично набув членство у кооперативі із 2003 р., коли почав обслуговувати даний гараж, ще до створення кооперативу (2005 рік). Гараж був добудований за допомогою ОСОБА_7 який також разом із померлим ОСОБА_9 постійно користувався ним. Отже ОСОБА_7 фактично набув своє членство у зазначеному кооперативі.

Представник управління держземагенства у Охтирському р-ні, Сумської обл. поклала вирішення спору на розсуд суду.

Голова ОГК «Чайка» висловив згоду із первісним позовом у частині наявності у синів померлого ОСОБА_9 права на гараж. Пояснив, що гаражі на території нинішнього кооперативу будувались людьми у 70-х роках самочинно, кооператив було створено у 2005 р. з метою узаконити підключення світла до гаражів та подальшого узаконення приміщень. Гараж за НОМЕР_3 як був збудований на початку 70-х років, так і стоїть. Будь-яких добудов чи ремонтів, як про це стверджує представник відповідача, не було. Люди самі займаються узаконенням гаражів та приватизацією земельних ділянок під ними. Відповідача ОСОБА_7 він вперше побачив, коли той 15.01.2014 р. прийшов до нього за довідкою. До цього він його там не бачив, членом кооперативу ОСОБА_7 ніколи не був. Стверджує, що довідку про членство у кооперативі ОСОБА_7 видав незаконно, оскільки той не є сином померлого власника, а він не звернув увагу на різницю прізвищах.

Від Охтирської міської ради, Сумської обл. надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їхнього представника.

Представники Охтирської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явились. Від зазначеної установи надійшла на адресу суду заява із проханням розглядати справу без участі їхнього представника.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 є синами ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 8, 9, т.1, а.с. 94, т. 3).

05.03.2003 р. ОСОБА_9 уклав повторний шлюб із відповідачкою ОСОБА_8 (а.с. 91, т.1).

Згідно засідання Виконкому Охтирської міської ради депутатів трудящих Охтирського р-ну, Сумської обл., Української РСР, від 12.04.1973 р. було вирішено ОСОБА_9 надати дозвіл на будівництво гаражу по вул. Київській в районі колективного розміщення. Як зазначив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1, голова кооперативу Пак Л.Д., а також допитані, кожен окремо, як свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, гараж за НОМЕР_3 був побудований у 70-х роках і з того часу ніяких істотних змін у ньому не було.

Згідно матеріалів інвентарної справи гараж за АДРЕСА_2 у м. Охтирці, Сумської області, складається із фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон за технічним позначенням «А», воротами, з проведеним електроосвітленням та погребом «пг» висотою 1.70 м., площею 7.6 м2. (див. матеріали інв. справи).

За життя померлий ОСОБА_9 звернувся до Охтирської міської ради із заявою про надання земельної ділянки під збудований гараж. Згідно рішення Охтирської міської ради від 30.07.2013 р. №859-МР ОСОБА_9 було надано дозвіл на розробку проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва гаражу по АДРЕСА_2 ОГК «Чайка». Будь-яких доказів щодо прийняття в попередньому рішень про виділення ОСОБА_9 земельної ділянки під збудований гараж суду не надано (а.с. 72, 73, т. 3).

Незважаючи на прийняття зазначеного рішення померлий ОСОБА_9 за життя за собою право власності на земельну ділянку під гаражем не зареєстрував.

Проте ОСОБА_7 отримавши 15.01.2014 р. у голови ОГК «Чайка» довідку про те, що він є членом кооперативу замовив та виготовив технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку під гаражем. Пунктом 14 рішення Охтирської міської ради від 29.07.2014 р. № 1157-МР, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гром. ОСОБА_7 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1) (а.с. 117-132, т.1)

30.08.2005 р. був зареєстрований обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка», членство у якому набув також і померлий ОСОБА_9 (а.с. 110-173, т. 2)

Згідно Статуту кооперативу він був організований з метою забезпечення членів кооперативу гаражами і подальшої їх експлуатації та керівництва кооперативом. На час створення кооперативу гаражі його членами були вже побудовані і основною метою його створення, як зазначив у судовому засіданні його голова, була необхідність упорядкування стосунків із обслуговуючими організаціями з метою упорядкування договірних стосунків із постачальниками електроенергії та подальшої можливості узаконення самочинних споруд. Самі приміщення гаражів, не є майном кооперативу, і земельні ділянки під зазначеними гаражами кооперативу не виділялись. Згідно рішення Охтирської міської ради від 29.05.2012 р. №473-МР «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду земельних ділянок» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати в оренду ОГК «Чайка» строком на 25 років земельну ділянку площею 1,6398 га. для розміщення та обслуговування гаражів (під проїздами, проходами та площадками) по вул. Київській (землі транспорту) (а.с. 4-33, т. 3)

Згідно довідки реєстраційної служби обслуговуючий гаражний кооператив «Чайка» був зареєстрований як новоутворена юридична особа (а.с. 186, т. 2)

Згідно довідки відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно від 09.02.2015 р. на гараж за НОМЕР_3 у обслуговуючому гаражному кооперативі «Чайка» право власності не зареєстроване, а 16.08.2014 р. була здійснена лише реєстрація права власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_9 26.02.2014 р. до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина ОСОБА_8. Із аналогічними заявами до нотаріусів звернулись також сини померлого позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Відомості про заповіти/спадкові договори після смерті ОСОБА_9 у відповідному державному реєстрі відсутні. (а.с. 189-194, ч.1).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч. 1 ст. 1261 ЦК України)

З огляду на викладене суд виходить із того, що як позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6, так і третя особа ОСОБА_8, які своєчасно звернулися до нотаріальних контор із заявами про прийняття спадщини, мають право на спадкування після смерті ОСОБА_9, як його діти та дружина відповідно.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. - якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно до ст. 331 ч. 3. до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Оскільки ОСОБА_9 за життя, незважаючи на наявність дозволу на проведення будівництва, на збудоване приміщення гаражу своє право власності не зареєстрував, на момент забудови земельна ділянка під будівництво гаражу не виділялась, право власності на цю земельну ділянку не оформив, суд погоджується із доводами сторін спору про наявність підстав у спадкоємців претендувати не на визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в цілому, а на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які складають гараж.

Суд виходить із рівності часток спадкоємців на майно (по ? частині за кожною особою) відповідно до положень (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Суд не погоджується із доводами викладених у зустрічних позовних заявах ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_7 по наявність її права на ? частину будівельних матеріалів, які складають гараж, як частки у спільній власності подружжя.

Так, із пояснень позивача ОСОБА_1, пояснень голови кооперативу, та показів допитаних як свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, встановлено, що гараж був побудований на початку 70-х років, із того часу будь-яких істотних поліпшень не проводилось. Останніми було спростовано будь-яку участь ОСОБА_7 у будівництві гаражу та взагалі проведення його добудови починаючи із 2001 року.

З огляду на викладене дані будівельні матеріали, які складають гараж, були особистою приватною власністю померлого ОСОБА_6 (п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України).

Право на спадкування за вищезазначеними особами будівельних матеріалів випливає також із того, що ані саме приміщення гаражу, ані земельна ділянка під ним, не є власністю і не перебувають у користуванні ОГК «Чайка», який має статус обслуговуючого. Зазначена обставина була підтверджена у судовому засіданні головою зазначеного кооперативу. Основною метою його створення було узаконення підключення світла до гаражів та подальшого оформлення права власності на них. Самі гаражі будувались не кооперативом, а окремо кожним власником за власні кошти.

ОСОБА_7 не є спадкоємцем позивача ані за законом, ані за заповітом. До зазначених у зустрічних позовних заявах його та його матері ОСОБА_8 доводів про те, що він фактично набув членство у кооперативі, оскільки приймав особисту участь у добудові гаражу та померлий йому фактично погодив та доручив обов'язки члена кооперативу суд відноситься критично. Участь у будівництві гаражу ОСОБА_15 спростована вищенаведеними доказами. Право, підстави та порядок вступу до кооперативу визначаються Законом України «Про кооперацію» та Статутом кооперативу. Зокрема, згідно ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить серед іншого прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об'єднань. Як зазначив у судовому засіданні голова кооперативу рішення про вступ до кооперативу ОСОБА_7 не приймалося, будь-яких заяв про вступ до кооперативу він не надавав. Твердження ОСОБА_7 про те, що померлий погодив його членство у кооперативі, є надуманими, об'єктивними доказами не підтверджені.

Таким чином у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про визнання за ним права на частку у гаражі як члена кооперативу та встановленню факту набуття зазначеного членства слід відмовити за безпідставністю.

Як зазначено вище із пояснень голови кооперативу Пака Л.Д., довідку про членство у кооперативі ОСОБА_7 той видав помилково, не звернувши уваги на те, що той не є близьким родичем померлого члена кооперативу ОСОБА_6 та його спадкоємцем.

З огляду на це вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про скасування рішення про передачу ОСОБА_7 земельної ділянки під гаражем та скасування права власності за ним на цю земельну ділянку, підлягають повному задоволенню.

Разом із тим, суд прийшов до висновку що позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про визнання за ними права власності на частки земельної ділянки під гаражем задоволенню не підлягають, оскільки померлий за життя права власності на неї у встановленому законом порядку не набув.

На підставі викладеного, ст. 181, 182, 331, 1216, 1218, 1225, 1267, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати пункт 14 рішення Охтирської міської ради від 29.07.2014 р. № 1157-МР, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гром. ОСОБА_7 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1).

Скасувати право власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0027 га. для будівництва індивідуального гаражу в АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер - НОМЕР_1).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що є складовими у вигляді фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон, за технічним позначенням А, воротами, з проведеним електроосвітленням та погребом «пг» висотою 1.70 м., площею 7.6 м2., індивідуального гаражу в АДРЕСА_2, по ? частині за кожною особою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

У іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що є складовими у вигляді фундаменту та стін з цегли, шириною 4.25 м., довжиною 5.80 м., висотою 2.00 м., загальною площею 24.6 м2, покрівля шифер, перекриття залізобетон за технічним позначенням А, воротами, з проведеним електроосвітленням та погребом «пг» висотою 1.70 м., площею 7.6 м2., індивідуального гаражу в АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

У іншій частині позову відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення - з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Сидоренко Р.В.