Провадження № 2/760/8327/15
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

14 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна, про визнання договору недійсним та витребування майна,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна, про визнання договору недійсним та витребування майна.

Представник позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, а також заборони вчиняти дії з ремонту, реконструкції, перепланування зазначеної квартири.

Вимоги заяви про забезпечення позову представник позивача обґрунтувала тим, що спірна квартира вибула з власності позивача незаконно, поза його волею та вірогідно на підставі підроблених документів, зберігається висока вірогідність і подальшого відчуження квартири. Отже, існують обставини, які значно утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Частина третя статті 152 ЦПК передбачає, що «види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами».

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 49348855 на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 18.08.2015 у справі № 760/15157/15-к. Особою, майно якої обтяжується, значиться ОСОБА_4, тобто відповідач у справі.

Враховуючи те, що на спірну квартиру вже накладений арешт, що позбавляє відповідача можливості відчужити її, суд не знаходить підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на цю ж квартиру.

Щодо заборони вчиняти дії з ремонту, реконструкції, перепланування зазначеної квартири, то суд вважає, що обраний вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам та не призведе до ускладнення процесу відновлення правового становища позивача та виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рябикіна Алла Анатоліївна, про визнання договору недійсним та витребування майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко