Справа № 713/1592/15-ц
Провадження №2/713/626/15
24.09.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.
Зазначала, що після закінчення терміну депозиту звернулася до відповідача з проханням повернути суму вкладу, оскільки термін дії закінчився. Однак відповідач відмовив у зв'язку з тим, що в них відсутні кошти для повернення суми вкладу. Подальші неодноразові звернення також виявилися марними та безрезультатними. Відправляла листи на начальника відділення банку в м. Чернівці, на голову правління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також на західний регіональний департамент ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», однак відповідач ігнорує всі її звернення і станом на 04.09.2015 року кошти не повернув, тобто не виконує прийняті на себе зобов'язання.
Вважає, що як вкладник за договором депозиту відповідно до ст.1060 ЦК України вправі вимагати повернення здійсненого вкладу від відповідача в будь-який момент, а відповідач, отримавши відповідну заяву, повинен видати вклад у повному обсязі.
Відповідач не виконуючи умови договору депозиту та порушуючи норми чинного законодавства порушує її законні права та інтереси як споживача, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав шляхом стягнення коштів з відповідача в примусовому порядку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві зменшила позовні вимоги, просила стягнути депозит в сумі 9696,00 (девять тисяч шістсот девяносто шість) Євро, справу розглядати у її відсутності у зв'язку із службовим відрядженням у м. Київ. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 18.12.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір-заява №336235/9324/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (банк), в особі начальника відділення №221 Філії «Прикарпатське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2, що діє на підставі Положення про відділення та довіреності №2758 від 12.12.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, з однієї сторони, і громадянин ОСОБА_1, (вкладник), з іншої сторони, а разом - іменовані Сторони, уклали цей договір-заяву про нижченаведене:
ОСОБА_1, підписанням цього договору-заяви запропонувала банку розмістити вклад, а банк підписанням цього договору-заяви погодився розмістити вклад на вказаних нижче умовах:
За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує проценти за ставкою 10,00% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок банку №2638.3.059475.001. (пункт 2).
Відповідно до п.3, 4 договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Поповнення вкладу не проводиться.
У п.5 заначено, що вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви (або протягом будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п.5.3 Основних умов. При цьому банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу за ставкою із розрахунку 1.00 % річних відповідно до положень п.5.3 Основних умов.
Згідно п.6, 7 після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.
Строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п.5.2 Основних умов.
У п.8, 9 договору зазначено, що підписанням цього договору-заяви вкладник підтверджує, що він ознайомлений та згідний з умовами банківського вкладу "Класік". Вкладник підписанням цього договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також вкладник підписанням цього договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання банком та вкладником цього договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати.
У пункті 10 договору зазначено, що цей договір-заява набуває чинності після його підписання вкладником та банком з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу.
Статтею 1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між: клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно з положенням ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Умовами депозитних договорів передбачено зобов'язання банку повернути вклад зі спливом встановленого договором строку та право вкладника вимагати повернення такого вкладу, що відповідає положенням ст.1060 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Згідно ч.3 ст.1061 ЦК України, встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч.3 ст.1058 ЦК України, до цих правовідносин застосовуються також: положення про договір банківського рахунка тобто ст.ст.1066-1076 ЦК України.
Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
У частині 1 ст.1075 ЦК України зазначено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачем у липні 2015 року було направлено письмові заяви у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Київ та у Західне РД АТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Чернівці про повернення вкладу по вказаному договору банківського вкладу.
Проте відповідач вклад не повернув.
Суд вважає, що позивач надала суду належні та допустимі докази відкриття депозитного рахунку у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та знаходження залишку спірної грошової суми на ньому на час розгляду справи, а також докази того, що вона у встановленому умовами договору порядку скористалася своїм правом на отримання вкладу та відсотків за договором вкладу, повідомивши письмово відповідача про такий намір, проте ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не виконує взяті на себе зобовязання за договором банківського вкладу щодо повернення суми вкладу і процентів.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо право на таку відмову встановлено договором, договір є розірваним.
Також Суд вважає, що неповернення вкладу відповідачем суперечить вимогам ст.41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до положень ст.321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно положень ст.ст.316 та 177 ЦК України, гроші також є об'єктами права власності.
Відмовляючись повернути кошти, що належать клієнтові, банк порушує також і положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу, ратифікованих Україною. В абз.1 ст.1 протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За таких обставин Суд прийшов до висновку, що позивачем виконано обов'язок з доведення обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому Суд вважає, що позов до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про захист прав споживача та стягнення грошових коштів обґрунтований і його необхідно задовольнити.
Оскільки позивач правомірно здійснила вклад в іноземній валюті, то виконання зобовязання банку має бути також у валюті вкладу.
Також підлягають стягненню з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави витрати по сплаті судового збору відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України.
Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не представлено.
На підставі ст.ст.2, 3, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 1058-1061, 1066-1076 ЦК України та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 64, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк