Справа № 442/3202/15-ц
У Х В А Л А

"08" травня 2015 р. місто Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 Антуховської (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (м.Дрогобич, вул..Св.Юра, 49), Дрогобицької міської ради (м.Дрогобич, пл..Ринок, 1), третя особа: Реєстраційна служба Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області (м.Дрогобич, вул..Л.Українки, 26) про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію права власності на ? житлового будинку та скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності на 45/100 ід.ч. житлового будинку по спадкуванню за заповітом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 Антуховської звернувся в суд з вищезгаданим позовом.

З метою забезпечення позовних вимог, позивачем одночасно з позовною заявою подано, заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилається на те, що ОСОБА_3, придбала спірне нерухоме майно - 45/100 ід. ч. житлового будинку № 49 по вул.. Святого Юра в м.Дрогобичі на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17 липня 2013 року по справі № 442/4711/13-ц про визнання права власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю.

На даний час на розгляді в Апеляційному суді Львівської області знаходиться апеляційна скарга про оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 17 липня 2013 року по вищевказаній справі.

Проте, нещодавно зі слів їхніх спільних знайомих позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 намагається відчужити нерухоме майно, а саме 45/100 ід.ч. житлового будинку № 49 по вул.. Св.Юра в м.Дрогобичі.

На даний час у позивача є підстави побоюватись, що дана особа може розпорядитися даною частиною житлового будинку та відчужити її на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Саме ця обставина свідчить про необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту, заборони відчуження та обтяження спірне нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України «Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі».

Враховуючи мету та призначення інституту забезпечення позову, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних розяснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами, окрім цього п.6 вказаної Постанови гласить: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене приходжу до переконання, що є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. Накладення арешту на дане нерухоме майно унеможливить подальше відчуження нерухомості особами, які не мають права власності на дане майно, і усуне ймовірні підстави унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у даній справі.

Мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві та матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р.

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 Антуховської про забезпечення позову - задоволити.

1)
Накласти арешт на 45/100 ідеальних частин житлового будинку № 49 по вул.. Стятого Юра в м.Дрогобичі Львівської області.

2) Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчужувати, обтяжувати) щодо 45/100 ідеальних частин житлового будинку № 49 по вул. Стятого Юра в м.Дрогобичі Львівської області

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень Відділом Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Крамар О.В