У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області) звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 10 грудня 1993 року відділом соціального захисту населення Рогатинської районної держаної адміністрації Івано-Франківської області її було призначено пенсію за віком, до якої було додано довідку про заробітну плату, видану ТзОВ «Карпати» Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації за період роботи з 01 січня 1983 року по 31 грудня 1987 року із зазначенням заробітку за вказаний період роботи - 75 798, 64 рублів. На підставі вищезазначеної довідки обчислено розрахунок пенсії. Загальний стаж ОСОБА_2 становив 28 років 10 місяців, розмір пенсії ОСОБА_2 становив 4 500 000 куп. крб. (45 грн). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 15 липня 2005 року проведено дорахування стажу роботи. Після чого загальний стаж роботи ОСОБА_2 становив 30 років 10 місяців 06 днів. Розмір пенсії з 01 липня 2005 року становив 589 грн 54 коп. У процесі отримання пенсії в УПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області систематично проводилися перерахунки пенсії. Станом на 31 березня 2012 року розмір пенсії ОСОБА_2 становив 2 451 грн 14 коп. З метою контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій була проведена перевірка достовірності наданих документів про заробітну плату ОСОБА_2 Відповідно до архівної довідки, виданої архівним відділом м. Райдужний Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області відомості по заробітній платі за 1982-1983,1986 роки в архіві відсутні. Відповідно наданої архівної довідки про заробітну плату ОСОБА_2 за 1984,1985,1987-1991 роки вибраний оптимальний варіант (найбільш вигідний для пенсіонера) з 01 лютого 1985 року по 31 січня 1991 року. Пенсійну справу приведено до норм чинного законодавства з 01 липня 2002 року, з урахуванням заробітної плати, яка підтверджена зустрічною перевіркою. Розмір пенсії після проведеного перерахунку пенсії з 01 квітня 2012 року становить 974,52 грн. Переплата пенсії з 01 липня 2002 року постановить 85 423 грн 53 коп. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вказану суму переплати.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2015 року, у задоволенні позову УПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено недобросовісність набуття ОСОБА_2 отриманих коштів у сумі 85 423 грн 53 коп., як і не встановлено рахункової помилки, а тому у відповідності до положень ст. 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова