У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу судді апеляційного суду Рівненської області від 9 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність державного виконавця визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 9 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі заявник просить про скасування ухвали апеляційного суду з підстав порушення судом норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року неподаною та повертаючи її, суддя апеляційного суду виходив із того, що заявник у встановлений строк не усунув зазначені в ухвалі суду від 27 січня 2015 року недоліки, а саме не надав доказів оплати судового збору у розмірі 121 грн 80 коп.

Проте з таким висновком судді апеляційного суду погодитися не можна.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору чи неоплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справа», ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України «Про судовий збір» (ч. 1 ст. 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

В абзаці 2 пункту 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що наведений у п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено, наприклад, за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 зазначеної вище постанови пленуму, оскільки передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (п.п. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом України «Про судовий збір» вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пп. 8, 9, 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Наведеного апеляційний суд не врахував та дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність сплати судового збору за оскарження ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

У зв'язку з наведеним ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді апеляційного суду Рівненської області від 9 лютого 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська