Номер провадження: 22-ц/785/3412/15
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2015р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

встановила:

16 серпня 2013р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що з 24 грудня 1971р. вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Вдруге шлюб було зареєстровано 12 грудня 2008р. та розірвано 11 листопада 2008р.

Під час шлюбу вони придбали домоволодіння по АДРЕСА_1, в якому мешкали разом з дітьми та онуками. Свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння було видано 25 червня 2008р. на ім'я ОСОБА_3 Позивачка вважає, що житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя, а в липні 2013р. відповідач ОСОБА_3 завдав шкоди спільному майну, у зв'язку із чим його частка повинна бути зменшена. Тому позивачка ОСОБА_2 просила суд виділити їй 3/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, та 3/5 частки земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, а ОСОБА_3 виділити 2/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, та 2/5 частки земельної ділянки, визнав право власності на вказані частини відповідно за нею та ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково та просив визнати право власності на будинок і земельну ділянку по 1/2 частині за кожним.

Рішенням Комінтернівського районного суду від10 лютого 2015р. позов ОСОБА_2 було задоволено частково (а.с.76-78).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про визнання за нею права власності на 3/5 частини будинку і земельної ділянки, посилаючись на те, що суд необґрунтовано не задовольнив її позовні вимоги, не врахував в повному обсязі усі обставини по справі (а.с.81-83).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, сторони, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1971р. до 11 листопада 2008р. та вдруге шлюб між сторонами було зареєстровано 12грудня 2008р. В період шлюбу сторони придбали будинок і земельну ділянку по АДРЕСА_1, та на ім'я відповідача ОСОБА_3 було видано 07 липня 2008р. свідоцтво про право власності.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частинами 1, 2 статті 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підстав для збільшення частки майна позивач немає, оскільки вона не надала відповідні докази на підтвердження своїх позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 просила збільшити її частку про поділу будинку, посилаючись на те, що вона мешкає з донькою, якій вже 39років, та онуками, та відповідач забрав у неї все інше майно. Вказані вимоги позивача ОСОБА_2 не можуть бути задоволені, оскільки вони не передбачені законом.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра