АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6852/15 Головуючий 1 інст. - Колодяжна І.М.
Справа № 641/7698/14-ц
Категорія : сімейні Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та грошової компенсації та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду зпозовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та грошової компенсації.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що з 03 грудня 2011 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. ОСОБА_2 проживає окремо, матеріальної допомоги ні до пологів, ні після народження дитини не надає, хоча має постійне місце роботи.

Тому, ОСОБА_1, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі 2 000 грн. на місяць на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, від дня народження ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 000 грн. на місяць на її утримання, як дружини і матері новонародженої дитини, яка доглядає її і не може працювати з моменту настання вагітності, з жовтня 2013 року, і до досягнення дитиною трьох років; стягнути грошову компенсацію по затратах на пологи у розмірі 1 903,34 грн.

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні зустрічного позову ОСОБА_2 вказував, що з 03 грудня 2011 року він з ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі. З жовтня місяця 2013 року вони мешкають окремо через непорозуміння та часті сварки, тобто фактичні шлюбні відносини припинені, збереження сім'ї не є можливим.

Тому, ОСОБА_2 просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1, зареєстрований 03 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис №2351.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 грн. щомісяця, починаючи з 25 липня 2014 року і до повноліття дитини або зміни матеріального становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 352,80 грн. щомісяця, починаючи з 25 липня 2014 року до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між сторонами, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1». Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, який приймав участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково первісні позовні вимоги ОСОБА_1 та повністю зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з неможливості збереження шлюбу між сторонами; обов'язків батьків утримувати неповнолітніх дітей та права ОСОБА_1 на утримання від чоловіка до досягненню дитиною трьох років; стягнення грошової компенсації за пологи не доведеною позивачкою за первісним позовом.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 03 грудня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

Добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 не надає.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 працює на підприємстві ЧП «Комплюс», сума його доходу з листопада по грудень 2014 року склала 1 856,79 грн., а за період з січня 2015 року по квітень 2015 року - 6 395,56 грн.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 181 СК України розмір аліментів на утримання дітей визначаються або в частковому відношенні від доходів відповідача, або у твердій грошовій сумі.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину від якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням вищевказаного, стягненню з ОСОБА_2 як на користь сина, так і на користь колишньої дружини підлягають аліменти у розмірі ? частини щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Крім того, згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимог і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що нею були понесені витрати на пологи у розмірі 1 903,34 грн., на підтвердження чого позивачем надані квитанції та чеки (а.с.122).

Однак ці витрати не є витратами, понесеними позивачем під час вагітності, а є саме витратами, пов'язаними з пологами, у зв'язку з чим, звернення позивача до суду за захистом своїх прав в порядку ст. 84 СК України є помилковими.

Разом з тим, вагітність та пологи за своєю суттю є фізіологічним станом жінки, та вказаний стан не відноситься до хвороби чи каліцтва, в сенсі ст. 90 СК України.

Стосовно зустрічного позову, то відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Колегія суддів з врахуванням встановлених у справі обставин, доводів та заперечень сторін, вбачає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши з ОСОБА_2 розмір аліментів як на утримання малолітнього сина, так і на утримання колишньої дружини ? частини щомісячно зі всіх доходів заробітку ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3ч.1ст.307, ст..ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 липня 2015 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини щомісяця зі всіх доходів заробітку, починаючи з 25 липня 2014 року і до повноліття дитини або зміни матеріального становища, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ? частини щомісячно, починаючи з 25 липня 2014 року до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: