У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

при секретарі Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою Управління культури Закарпатської ОДА на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління культури Закарпатської ОДА про захист трудового права шляхом припинення бездіяльності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління культури Закарпатської ОДА про захист трудового права шляхом припинення бездіяльності.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено: визнано незаконним бездіяльність Управління культури Закарпатської ОДА у вигляді ненадання ОСОБА_1 щорічних оплачуваних відпусток у встановленому порядку і строки; зобовязано Управління культури Закарпатської ОДА надати ОСОБА_1 з 21 липня 2014 року невикористані щорічні основну і додаткову відпустки за 2011-2012 роки та виплатити їй заробітну плату за час цих відпусток; стягуто з Управління культури Закарпатської ОДА на користь ОСОБА_1 4000 гривень витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник апелянта в судовому засіданні скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивачки вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушені трудові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення предявлених нею позовних вимог, які є повністю доведеними та мотивованими.

Із таким висновком суду першої інстанції можна погодитись на підставі наступного.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно наказу управління культури від 28.04.2014 року№03/2-06/17 ОСОБА_1 надано основну та щорічну відпустки за 2010-2011 роки, до цього часу відпустка не надавалася, оскільки позивачка не зверталася з відповідною заявою; вказує, що факт ненадання відпусток позивачці та бездіяльності управління не підтверджується; вважає, що в діях управління культури не вбачається бездіяльність у вигляді порушеного права ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, наказом управління культури Закарпатської ОДА від 07.12.2010 року №9-К позивачка переведена на посаду директора Закарпатського обласного державного українського музично-драматичного театру. Наказом від 06.12.2013 року №71/1-К продовжено термін перебування позивачки на посаді директора театру до 06.12.2016 та укладено з нею відповідний контракт від 06.12.2013 року.

16 липня 2014 року позивачка звернулася з заявою про надання їй з 21 липня 2014 року невикористаних щорічних основної і додаткової відпусток за 2011-2012 роки у звязку з необхідністю проходження лікування.

Однак, відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства та трудових прав позивачки, не виконав свого обовязку, не надав позивачці дані відпустки та не виплатив їй заробітну плату за час цих відпусток.

Довід апелянта про те, що з відповідною заявою про надання відпусток за 2011-2012 роки позивачка не зверталася не може бути прийнятий до уваги, оскільки при зверненні до суду позивачкою надано копію такої заяви, яка датована 16 липня 2014 року та на якій є печатка управління культури Закарпатської ОДА про отримання ним такої заяви.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308,314 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління культури Закарпатської ОДА відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.