Справа № 236/2426/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

(без участі сторін)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

28.07.2015 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.

21.09.2011 року близько 16:05 по вул. Петровського в м. Донецьку з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем ВАЗ-21124, державний номерний знак НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті цього був пошкоджений автомобіль «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_2, належний ОСОБА_2, яким керував під час пригоди ОСОБА_3.

Зазначена шкода особисто ОСОБА_1 відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було надано копію чинного на той час полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів.

Моторне (транспортне) страхове бюро України 15.06.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7223,34 грн. і таким чином виконало покладений на ОСОБА_1 обовязок щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність і скоїв ДТП.

З огляду на це, позивачем заявлена зворотна вимога до ОСОБА_1 у розмірі виплаченого відшкодування; також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу щодо підготовки позову та сплачену суму судового збору.

Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (Петровський район м. Донецька).

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа відносно відповідача ОСОБА_1 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі.

Відповідача ОСОБА_1 було належним чином за місцем його реєстрації повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи. Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.

Позивачем не було надано згоди на здійснення заочного розгляду цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Отже, суд здійснює розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За змістом ст. 22 цього Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України у встановленому законодавством порядку компенсує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається зі змісту наданих позивачем документів,ДТП, що сталась у м. Донецьку по вул. Петровського 21.09.2011 року за участю автомобіля «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_2, належного ОСОБА_2, та автомобіля ВАЗ-21124, державний номерний знак НОМЕР_1,належного ОСОБА_4, є наслідком винних дій водія ОСОБА_5 (постанова судді Петровського районного суду м. Донецька від 09.04.2012 року у справі № 3-1320/11- а.с.25,26).

Власник пошкодженого транспортного засобу 18.05.2012 року звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, завданої 21.09.2011 року в м. Донецьку на перехресті вулиць Петровського та Літньої з вини водія ОСОБА_5 (а.с.5).

Позивач із претензійними листами стосовно компенсації понесених витрат звертався саме до ОСОБА_5 на адресу АДРЕСА_2(а.с.15,16).

08.09.2015 року позивачем подано до суду заяви про уточнення позовної заяви та про розгляд справи без участі повноважного представника. За змістом цих заяв відповідачем є саме ОСОБА_1(а.с.35).

Клопотання про заміну неналежного відповідача від позивача не надходило.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.60 ЦПК).

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 був власником або водієм транспортного засобу ВАЗ-21124, державний номерний знак НОМЕР_1, який спричинив пошкодження автомобіля «HONDA», державний номерний знак НОМЕР_2, належного ОСОБА_2, не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на це, відсутні підстави стверджувати про відшкодування позивачем будь-якої шкоди, спричиненої з вини ОСОБА_1, а отже, відсутні і підстави для існування будь-яких регресних вимог позивача до відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, спрямованих до ОСОБА_1, та відмовляє у їх задоволенні.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір та витрати на правову допомогу включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 судом відмовлено. Таким чином, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. ст. 11,1191 ЦК України, ст. ст. 3,4,8,10,60,88,169,209,213,224,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування, та компенсацію судових витрат - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -