Справа №487/3478/15-ц 16.09.2015 16.09.2015 16.09.2015
Провадження №22-ц/784/2207/15
Справа № 487/3478/15-ц
Провадження № 22 ц- 784/2207/2015 р. Головуючий в 1 інстанції: Карташева Т.А.
Категорія 59 Доповідач: Маляренко І.Б.
РІШЕН Н Я

Іменем України

16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Крамаренко Т.В., Кутова Т.З.,

За участю секретаря: Богуславської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2015 р.,

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

08.05.2015р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 01 березня 2013 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, йому призначено покарання з випробувальним терміном 3 роки. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 97 704, 49 грн. матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Однак відповідач добровільно відмовився відшкодовувати суму матеріальної та моральної шкоди.

16 червня 2013 року позивач звернувся до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі -Заводського ВДВС ММУЮ ) із заявами про примусове виконання судового рішення.

01 липня 2013 року було відкрито виконавче провадження. На даний час судове

рішення є невиконане у повному обсязі.

Посилаючись на те, що оскільки вироком суду з відповідача було стягнуто грошові

кошти на користь позивача, то з моменту набрання чинності судовим рішенням між сторонами виникли зобов'язання з приводу виплати грошових сум за рішенням суду, тому просив стягнути з відповідача 65 256, 52 грн. з яких : 58821, 53 грн - сума індексу інфляції, 6434,99 грн-3% річних, також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користьОСОБА_4 58728грн. 66 коп. як компенсацію втрат від інфляції та 6 228 грн.67 коп. - 3% річних за прострочення грошового зобов'язання за період з 01 травня 2013 року по 07 травня 2015 року, а всього 64 957 грн.33 коп., крім того вирішено питання про стягнення судових витрат у сумі 652 грн.58 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на неповне дослідження судом доказів та порушення ним норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2013 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено кримінальне покарання з

випробувальним терміном 3 роки. Також цим вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди й стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 97704 грн. 49 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 107704 грн. 49 коп.

Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового

зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також судом встановлено, що 11.06.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист по справі № 1412/3278/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 97704 грн. 49 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

01.07.2013 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №38608255 з виконання вказаного виконавчого листа.

11.06.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист

по справі №1412/3278/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а 01.07.2013 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 38608083 з виконання зазначеного виконавчого листа.

09.07.2013 року виконавчі провадження №№ 38608255, 38608083 приєднані до зведеного виконавчого провадження № 38814397.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення інфляційних

втрат від несвоєчасного погашення суми боргу, суд виходив з того, що вирок Заводського

районного суду м. Миколаєва від 01.03.2013 року, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, набрав законної сили 30.04.2013 року; відповідачем в рахунок сплати боргу за зазначеним вироком було перераховано:

17.07.2013 р. - 300 грн., 12.09.2013 р. - 400 грн., 25.12.2013 р. - 400 грн., 11.02.2014 р. - 400

грн., 19.05.2014 р. - 1000 грн., 25.06.2014 р. - 400 грн., 02.09.2014 р. - 500 грн., 07.11.2014 р. - 400 грн., 08.12.2014 р. - 400 грн., 10.02.2015 р. - 400 грн., 11.03.2015 р. - 499 грн., 16.06.2015 р., - 400 грн., 01.07.2015 р. - 104 500 грн., 06.07.2015 р. - 6800 грн.; в справі наявна інформація Головного управління статистики у Миколаївській області щодо індексу споживчих цін (інфляції) по Україні у 2013-2015 роках помісячно.

Розрахунок збитків від інфляції здійснено судом з урахуванням зазначених обставин, та відповідно до листа Верховного Суду України №62-97 р. від 03.04.97 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», згідно з яким для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Суми інфляційних втрат розраховувалися судом з 01.05.2013 року, виходячи з розмірів фактичної непогашеної заборгованості станом на кожен місяць, індексу інфляції у ньому та різниці між сумою боргу з урахуванням індексу інфляції мінус фактичну суму боргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції у

зазначеній частині є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Проте колегія суддів вважає, що при здійсненні розрахунку 3% річних від простроченої суми суд не взяв до уваги наступного.

Даний розрахунок здійснюється за формулою: (3% х суму боргу х кількість прострочених днів) : на кількість днів у відповідному році.

Виходячи із даних про періодичну сплату відповідачем сум на погашення шкоди, визначеної вироком суду, цей розрахунок повинно було бути зроблено наступним чином: з 01.05.2013р. по 17.07.2013р. - 681.64грн. (3%х107704.49 грн.х77):365; з 17.07.2013р. по

12.09.2013р. - 503.18 грн. (3%х107404.49грн.х57):365; з 12.09.2013р. по 25.12.2013р. - 914.67 грн. (3%х107004.49грн.х104):365; з 25.12.2013р. по 11.02.2014р. - 420.57 грн.

(3%х106604.49грн.х48):365; з 11.02.2014р. по 19.05.2014 р. - 846.73 грн.

(3%х106204.49грн.х97): 365; з 19.05.2014р. по 25.06.2014р. - 579.35 грн.

(3%х105204.49грн.х67): 365; з 25.06.2014р. по 02.09.2014р. - 335.95 грн.

(3%х104804.49грн.х39): 365; з 02.09.2014р. по 07.11.2014р. - 565.82 грн.

(3%х104304.49грн.х66): 365; з 07.11.2014р. по 08.12.2014 р. - 264.74 грн.

(3%х103904.49грн.х31): 365; з 08.12.2014р. по 10.02.2015р. - 544.46 грн.

(3%х103504.49грн.х64): 365; з 10.02.2015 р. по 11.03.2015р. - 245.75 грн.

(3%х103104.49грн.х29): 365, а всього - 5804 грн.21 коп.

Таким чином у даній справі, судом першої інстанції правильно застосовано ст. 625 ЦК України, вірно розраховано розмір збитків від інфляції, але допущено помилку у розрахунку3% річних від простроченої суми, що в силу вимог ст. 309 ЦПК України тягне за собою зміну судового рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через представника - ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2015 року -

змінити: скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 6228 грн. 67 коп. - 3% річних за прострочення грошового зобов?язання за період з 01.05.2013 року по 07.05.2015 року та в частині визначення загальної суми, що підлягає стягненню, у розмірі 64957 гривень 33 копійки і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3% річних за прострочення грошового зобов?язання за період з 01.05.2013 року по 07.05.2015 року у сумі 5804 (п?ять тисяч вісімсот чотири) гривні 21 копійку; а всього - 64532 (шістдесят чотири тисячі п?ятсот тридцять дві) гривні 87 копійок; в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: