Справа № 215/3763/15-ц
УХВАЛА

18 вересня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу без фіксації судового процесу технічними засобами у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи; державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 року до суду звернулося ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» зі скаргою на постанову державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_2 від 25.02.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу. В обґрунтування своїх вимог у скарзі скаржник посилався на те, що 11 серпня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі під № 3021 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 на користь, а саме: двокімнатна квартира за номером 44 загальною площею 42,7 кв.м. житловою площею 26,8 кв.м. розташованої в житловому будинку за номером 22 на вулиці Черкасова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ПАТ«ВіЕйБі Банк» в розмірі 15 457.28 дол. США. Що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 199 398,91 грн. та 1 071,60 дол. США. що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 13 823,64 грн. та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

16.09.2014 року Банком повторно направлено до Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції поштовою кореспонденцією заяву про відкриття виконавчого провадження із оригіналами виконавчого напису нотаріуса від 11.08.2008 р. та іпотечного договору від 12.10.2007 р.

Натомість, через 5 місяців, 25.02.2015 року державним виконавцем Ходосом Д.С. винесено постанову № 46161692 про повернення виконавчого документа стягувачеві по боржнику ОСОБА_3, оскільки іпотечне майно не може бути примусово стягнуте відповідно до ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Банк не погоджується із вищезазначеними діями державного виконавця, вважає їх незаконними, такими що порушили його права, як стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надані широкі права та повноваження державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження.

Проте, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна: рухомого та нерухомого.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Норми ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, також, порушено, виконавче провадження безрезультатно тривало понад встановлені законодавством строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489 20802 передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права і повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до абз.1 ч.І ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувач отримав 30.06.2015р.. що підтверджується штампом вхідної кореспонденції за № 397 від 30.06.15р.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Наразі у ПАТ «ВіЕйБі Банк» відбуваються значні зміни у роботі Банку, скорочується штат співробітників в регіонах, що відповідно збільшує робоче навантаження на решту юрисконсультів.

Також ПАТ «ВіЕйБі Банк» кілька разів змінював свою адресу для листування. Внаслідок зміни адреси, ОСОБА_1 несвоєчасно повідомлявся або взагалі не повідомлявся про час і місце розгляду справ, в яких він є стороною, що позбавило банк можливості висловити свої заперечення проти позовних вимог та надати суду відповідні докази, а також позбавило ОСОБА_1 своєчасно та безперебійно отримувати поштову кореспонденцію.

Відповідно чинного законодавства України, а саме: ч.2 ст. 385 ЦПК України, «пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом».

Згідно Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень» від 07.02.2014 р. визначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-УІ «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Окрім того, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Просить поновити строк для подання скарги, визнати дії державного виконавця Ходос Д.С., Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 46161692 від 25.02.2015 р. та Зобов'язати державного виконавця Ходос Д.С, Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, провести виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріусу № 3021 від 11.08.2008 р. про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк», а саме: двокімнатна квартира № 44, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., розташованої в житловому будинку за номером 22 на вулиці Черкасова в м. Кривий Ріг. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ПАТ«ВіЕйБі Банк» в розмірі 15 457,28 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 199 398,91 грн. та 1 071,60 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 13 823,64 грн. та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Скаржник звернувся до суду с заявою про розгляд справу у його відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець Ходос Д.С. звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності, в своїх письмових запереченнях зазначив, що відповідно до ч.3 листа Вищого адміністративного суду України від 09.01.2008 №7/9/1/13-08 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби», «-Справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень загальних судів, які ухвалені до 1 вересня 2005 року, розглядаються за правилами Кодексу адміністративного судочинства України».

Вищий адміністративний суд України дійшов до такого висновку проаналізувавши норми діючого законодавства, а саме:

Відповідно до норм ст. 383 Цивільно процесуального кодексу України, який набрав чинності 1 вересня 2005 року, передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що до цивільної юрисдикції відносяться лише спори щодо рішень, дій чи бездіяльності органів виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, які ухвалені цивільними судами за правилами нового Цивільно процесуального кодексу України, тобто ухвалені після 1 вересня 2005 року.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень загальних судів, які ухвалені до 1 вересня 2005 року, не можуть переглядатися за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України. Такі спори відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відносяться до адміністративної юрисдикції.

В даному випадку Позивач своєю позовною заявою хоче визнати прилюдні торги недійсними, обґрунтовуючи свої вимоги на неправомірності дій державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса №3021 від 11.08.2008 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" а саме : двокімнатна квартира № 44, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., розташованої в житловому будинку за номером 22 на вулиці Черкасова в м. Кривий Ріг. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в розмірі 15 457,28 дол. США.

Так відповідно до ч. 2 листа Вищого адміністративного суду України від 28.09.2009 р. №1276/10/13-09 «Чи належить до компетенції адміністративних судів розгляд справ із приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, ухвалених (вчинених) під час примусового виконання виконавчих написів нотаріуса» «- за змістом частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не встановлено порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, ухвалених (вчинених) під час примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, такі справи належать до юрисдикції адміністративних судів.»

Даний лист Вищого адміністративного суду України від 28.09.2009 р. №1276/10/13-09 був надрукований Вищим адміністративним судом України в 2009 році, натомість в підтвердження правильності тлумачення законодавства України суддями Вищого адміністративного суду України, законотворцями у 2010 році були внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, нормами даного закону в редакції від 04.11.2010 р. №2677-VI, а саме ч. 5 ст. 82 якою чітко визначено «- Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом», таким чином законодавець чітко визначив у законодавстві адміністративну процедуру оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб).

Як вбачається із вищевикладеного дана позовна заява, якою визнаються дії державного виконавця неправомірними при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, повинна подаватися та розглядатись за нормами Кодексу адміністративного судочинства України до відповідного адміністративного суду, а тому просить закрити провадження у справі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження по скарзі ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1»скарга на постанову державного виконавця від 25.02.2015 року з наступних підстав.

Згідно ст.. ст.. 383, 384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням , дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду , який видав виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи 11.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі під № 3021 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 на користь, а саме: двокімнатна квартира за номером 44 загальною площею 42,7 кв.м. житловою площею 26,8 кв.м. розташованої в житловому будинку за номером 22 на вулиці Черкасова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл. За рахунок коштів отриманих від реалізації задовольнити вимоги ПАТ«ВіЕйБі Банк» в розмірі 15 457.28 дол. США. Що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 199 398,91 грн. та 1 071,60 дол. США. що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.09.2014 року 13 823,64 грн. та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис не є виконавчим листом виданим відповідним судом, а тому дана скарга не може розглядатися за правилами ЦПК України.

Дана позиція висловлена і в листі Вищого адміністративного суду України від 28.09.2009 р. №1276/10/13-09 , що ч. 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р., якою визначено «- Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом», таким чином законодавець чітко визначив у законодавстві адміністративну процедуру оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином дана позовна заява, якою визнаються дії державного виконавця неправомірними при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, повинна подаватися та розглядатись за нормами Кодексу адміністративного судочинства України до відповідного адміністративного суду.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст.. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 122, 383, 384 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи; державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на дії державного виконавця,

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: