АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/1768/14. Головуючий 1 інст.: - Калмикова Л.К.
Провадження №22-ц/790/6905/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові виділені матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 - про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову. Скасовано арешт, накладений на 1/ 2 частину квартири НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд виходив з її обґрунтованості.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

З виділених матеріалів справи вбачається, що у квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позики від 25 травня 2012 року та 8 листопада 2012 року в розмірі 437 130 грн., судового збору в розмірі 3775 грн. 80 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.( а. с.1-4).

14 квітня 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 ( а. с. 5-6).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Накладено арешт на 1 /2 частину квартири НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 (а. с. 7).

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення суми боргу задоволено.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 3 липня 2015 року поновлено строк ОСОБА_7 на звернення з заявою про перегляд заочного рішення суду, скасовано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року та призначено розгляд справи в загальному порядку (а. с.8-9).

19 серпня 2015 року ОСОБА_7 звернувся в суд заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року, посилаючись на те, що позивачем не наведено жодних підстав щодо можливого відчудження ним своєї частки квартири, а також причин, відповідно до яких невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 3 - 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 10 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд послався на те, що при накладенні арешту на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1, судом не було враховано, що вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності не лише ОСОБА_7, а і його батькові ОСОБА_8 в рівних частках, а в заяві про забезпечення позову ОСОБА_6 не наведено жодних даних щодо можливого відчуження відповідачем належної йому частки житла та причини, відповідно до яких невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки при вжитті заходів забезпечення позову суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_7 є співвласником квартири АДРЕСА_1, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову не містить доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на викладене, колегія судів не може визнати оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки вона ухвалена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, п. 2 ч. 1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2015 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 30 липня 2014 року - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: