г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4288/14-ц
Номер провадження 2/213/248/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі : головуючого судці : Мазуренко В.В., при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, до Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: виконком Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд встановити факт належності за життя на праві приватної спільної часткової власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 5/12 частини домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 : та право спільної часткової власності на допоміжні господарські будівлі для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме: літню кухню "Б", погріб "В", сарай "Г", гараж "Д", літня кухня "Ж", сарай "З", гараж «Е», літня кухня «К», погріб «К»уд., вбиральня «М», вбиральня «Н», баня «Л», водо колонка І, ІІІ, V, замощення ІІ, IV,VI, паркани №1-3. Визнати за ОСОБА_2, право спільної часткової власності на 5/12 частки житлового будинку за вказаною адресою та 5/12 частки вказаних допоміжних господарських будівель, в порядку спадкування за заповітом після спадкодавця ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач та представник в судове засідання не заявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, та що проти задоволення позову не заперечують.

Відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечували.

Представники третіх осіб надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2, батьками якого зазначені ОСОБА_10, ОСОБА_1 (а.с.12). ОСОБА_2 доводиться онуком ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_5. померла ОСОБА_11 (а.с.10), яка була дружиною ОСОБА_9 (а.с.11). За життя вони у власності мали АДРЕСА_1 (а.с. 16).

На день смерті ОСОБА_11 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_9, який, в силу вимог закону (ч.3 ст.1268 ЦК України) прийняв спадщину, хоча й не оформив її у встановленому законом порядку (а.с.25,26).

ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_9 звертався до нотаріуса для отримання спадщини після смерті ОСОБА_11 (а.с.95), та отримав свідоцтво від 26.03.2008р. про право на спадщину за законом, спадкове майно: грошовий вклад та компенсаційний вклад (а.с. 106).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11, та набув право власності на всю квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 30.10.2007р. склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1, заповідав ОСОБА_2 (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яка складається з майна: частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 51.7 квадратних метрів, та кухні "Б", розміром 2,82 на 3,44 кв.м. (а.с. 15,27-33).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На день смерті ОСОБА_9 був зареєстрований і мешкав за адресою:АДРЕСА_1. Разом з ним ніхто не мешкав (а.с.25,26).

Станом на 31.12.2012р. власниками частини будинку в АДРЕСА_1 вказані: ОСОБА_9, ОСОБА_11; 1/4 частка будинку АДРЕСА_2 та дворові побудови: літня кухня за ОСОБА_3; 1/3 частина будинку АДРЕСА_3 та дворові побудови: літня кухня, погріб, вбиральня за ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8.(а.с. 16,183,184,185,186). Відомостей, щодо власників землі не надано (а.с. 156).

КП ДОР КБТІ повідомили, що при приватизації квартири АДРЕСА_1 від домоволодіння, яка складає 5/12ч., а також не зазначено загальну площу приміщень по житловому будинку А-1, що складає 133,2 кв.м. Також в архівній справі виявлена розбіжність в правовстановлюючому документі: в екземплярі свідоцтва, який був наданий замовником зазначено частку, яка складає 1/3ч. від домоволодіння та кухню Б розм. 2,82 х 3,44, а в примірнику, з архівної справи БТІ, не вказано ідеальну частку та кухню Б (а.с. 15,17,18-21)

Відповідно до Акту ідеальних часток - квартира АДРЕСА_1 (а.с.21)

Також встановлено, що у власника квартири №2 у тому ж домоволодінні в свідоцтві вказано 1/4 частка будинку та літня кухня (а.с.36), у власника кв.№3 вказано 1/3 частка будинку та л.кухня, погріб, уборна (а.с.37)

Станом на 06.02.2015р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про власників кв. АДРЕСА_1 (а.с.167-173)

ПАТ ІнГЗК повідомило, що на підприємстві на даний час відсутній орган приватизації, був ліквідований, справи про приватизацію житла відсутні (а.с. 188)

Позивач звернулась до нотаріуса для отримання спадщини, але постановою від 01.11.2014р. нотаріусом було відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах є розбіжність, тобто суперечлива інформація (а.с.23-24,114).

Інші особи, окрім позивача до нотаріуса для отримання спадщини після померлого ОСОБА_9 не звертались, інші спадкоємці відсутні, інші заповіти також відсутні.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно і розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, вказаних у право встановлювальних документах, реальним часткам, здійснення розрахунку відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних право встановлювальних документів може бути здійснено лише за згодою всіх співвласників. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в право встановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

У відповідності до даних, що відображені у правовстановлюючих документах усіх господарів будинку, розмір часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі перевищує одиницю, що є помилкою, яка не дає можливість позивачу реалізувати права спадкоємця і оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі. Крім того не зазначено правовий режим володіння, користування та розпорядження належних до будинку господарських споруд.

Померлі ОСОБА_11 та ОСОБА_9, за час їхнього життя, не здійсняли перерозподіл часток у спільній частковій власності на будинок, та не виділили ідеальні частки в домоволодінні, яке належало їм на праві спільної часткової власності у передбаченому законом порядку, але фактично визначили дані частини домоволодіння шляхом користування на протязі тривалого часу квартирою № 1, а інші господарі відповідно квартирами № 2 та №3, а також спорудами, які знаходяться на подвір'ях вказаних частин домоволодіння. Співвласники будинку не порушували право власності один одного. Фактично спадкодавцю належала лише квартира № 1 спірного домоволодіння, яка складається з: коридору площею 2,5 кв. м., вбиральні 1.5 кв. м., . житлових кімнат площею 15.0 кв. м., 13.6 кв.м., та 10.9 кв. м., а також кухні площею 8.7 кв. м.. всього загальною площею 52.2 кв. м.. Крім того померлий спадкодавець користувався господарськими будівлями, сарай «Г», 1970 року побудови та літньою кухнею «Б», 1970 року побудови, які, як виявилося, не оформлені належним чином правовстановлюючими документами, не зареєстровані у БТІ.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міською типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Належна державному житловому фонду частка спірного будинку у вигляді квартири №1 була приватизовані 28 жовтня 1995року сім'єю ОСОБА_9, при цьому у свідоцтві вказано що її загальна площа складає 51,7кв.м без зазначення допоміжних приміщень, що повністю відповідає відомостям технічного паспорту, оформленого 08.09.95 року перед приватизацією квартири. З відомостей, викладених у зведеному акті, який є складовою технічного паспорту на спірний будинок, вказано про те, що на балансі підприємства ЖКВ ІнГЗКа знаходилися також і допоміжні будівлі, в тому числі і літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», гараж «Д», літня кухня «Ж», сарай «З», гараж «Е», літня кухня «К», погріб «К»уд., вбиральня "М", вбиральня "Н", баня "Л", водоколонка І, ІІІ, V, замощення ІІ, ІV, VІ, паркани "1-3.

Під час експлуатації будинку вже після приватизації господарями було знесено грубку у кухні, що призвело до незначного збільшення загальної площі приміщення квартири, вказаного у свідоцтві, з 51.7 квадратних метрів до 52.2 квадратних метрів, що відображено у новому технічному паспорті на будинок від 18.08.2014 року.

Згідно з інвентаризаційними даними КП «Криворізьке БТІ» ДОР на 2014 рік виявлені допоміжні приміщення, що використовуються для обслуговування житлового будинку, а саме: літня кухня «Б», «Ж», «К», погріба «В», «О», сараї «Г», «З», гаражі «Д» «Е»,., вбиральні «М», «Н», «П», літній душ «Л», водо колонка І, ІІІ, V, замощення ІІ, IV,VI, паркани №1-3. Відомості про те, що які-небудь із зазначених будівель є самовільними в матеріалах інвентарної справи відсутні.

Відповідно до статті 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько- побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.4.2. рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків) і т.д. та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів сараїв і таке інше)державного фонду на користь громадян України. Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. (п.2 ст.10 Вищевказаного закону).

Порядок користування допоміжними приміщеннями між власниками квартир не визначався в установленому законом порядку. Зазначені споруди не відмічені як самочинні. Доказів того, що ці приміщення належать комусь із співвласників спірного домоволодіння, тобто будувалися за його кошти не існує.

Відповідно до ст.1261-1265 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ЇЇ. Малолітня, неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 статті 1273 ЦК України - відмови від прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що і було зроблено позивачем, але йому було відмовлено у зв'язку із суперечливою інформацію про майно спадкодавця. В судовому засіданні суперечності були усунуті, встановлено дійсні частки у вказаному будинку .

Таким чином позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 15, 60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, до Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: виконком Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт належності за життя на праві приватної спільної часткової власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 5/12 частини домоволодіння, розташованого за адресою:АДРЕСА_1, а саме: трикімнатної квартири №1 загальною площею 52.2 кв.метра, житловою площею 39,5 кв. метра; та право спільної часткової власності на допоміжні господарські будівлі для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме; літню кухню «Б», погріб «В», сарай «Г», гараж «Д», літня кухня «Ж», сарай «З», гараж «Е», літня кухня «К», погріб «К»уд., вбиральня «М», вбиральня «Н», баня «Л», водо колонка I, III, V, замощення II, IV,VI, паркани № 1 -3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право спільної часткової власності на 5/12 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею: 137,3 квадратних метрів, житловою площею 91,1 квадратних метрів, яка складається з трикімнатної квартири № 1, загальною площею 52.2 кв.метра, житловою площею 39,5 кв. метра, за адресою: АДРЕСА_1 та 5/12 частки допоміжних господарських будівель, а саме: літньої кухні «Б» - площею 9.7 кв.м., погрібу«В» - площею 5.8 кв.м., сараю«Г» - площею11,1 кв.м., гаражу «Д» - площею 16.4 кв.м., літньої кухні «Ж»- площею 9.5 кв.м., сараю «З» - площею 8.5 кв.м., , гаражу «Е» - площею 18.2 кв.м., , літньої кухні «К» - 10,5 кв.м., вбиральні «М» - площею 1.1 кв.м., , вбиральні «Н» - площею 1.1 кв.м., бані «Л» -1.2 кв.м., , водо колонки І, ІІІ, V, замощення ІІ, ІV,VІ, паркани №1-3 в порядку спадкування за заповітом після спадкодавця ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з моменту отримання рішення.

Суддя В.В.Мазуренко