Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2030/2781/12
провадження № 2/632/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" квітня 2015 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді - Страхової І.П., при секретарі - Гордієнко О.А.,Єрьоміній А.С.,представників сторін, адвокатів -Ледєньової С.М., Бойко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Первомайському Харківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просив задовольнити позов,посилаючись на обставини:

24 жовтня 1981 року ОСОБА_5 придбала житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Алейніковою С.В. та 18 листопада 1981 року за нею було зареєстровано право власності в Харківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу №5, за номером 682.

Згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5.

06 березня 1985 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб в Первомайському районному відділі РАЦС Харківської області, після укладання шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на -«ОСОБА_5». За час шлюбу спільних дітей подружжя не мало.

23 грудня 2010 року рідна тітка позивача -ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого, все своє майно заповідала позивачу - ОСОБА_3. Заповіт був складений у присутності її чоловіка - ОСОБА_7, який вона за життя не змінювала та не скасовувала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.

Крім позивача, спадкоємця за заповітом до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік спадкодавиці - ОСОБА_7Інших спадкоємців,передбачених законом не має.

Вважає,що ОСОБА_7 не має право на спадкування,посилаючись на те, що ОСОБА_5 з 2009 року перебувала під наглядом Первомайської ЦРЛ, оскільки була сліпою та мала захворювання на сахарний діабет та захворювання, пов*язані з серцем. ОСОБА_5 потребувала постійного стороннього догляду в домашніх умовах. Він, як племінник, доглядав її, допомагав вести господарство, саджав та обробляв город, збирав врожай купував ліки та харчі, відвозив до лікарні, де її відвідував, в 2010 році в Харківській лікарні їй зробили операцію.

В травні 2012 року ОСОБА_7- чоловік тітки , в період коли її стан погіршився , покинув її , тому ,що вона була сліпа та потребувала стороннього догляду, він відмовився її доглядати ,сказав, що буде жити окремо від неї на своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зазначивши, що якщо все своє майно заповіла племіннику, хай він її і доглядає. ОСОБА_7 будучи працездатною особою мав можливість ,але свідомо ухилявся від надання будь якої допомоги своїй дружині, достовірно знаючи, що вона перебуває в безпорадному стані через похилий вік і хворобу, усвідомлював свій обов*язок, як чоловіка, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій, а навпаки покинув її , пішов жити до своєї квартири та повернувся за два тижні до смерті ОСОБА_5 Крім того, купував ліки та продукти харчування для ОСОБА_5, наняв жінку, яка надавала їй медичну допомогу, робила необхідні ін*єкції, а після смерті за власні кошти брав участь у похованні тітки, замовляв поминальні обіди та встановлення надгробного пам*ятника.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що після смерті його рідної матері в 1983 році,його батько став проживати з ОСОБА_5, а в березні 1985 року уклали шлюб та однією сім*єю прожили понад 28 років в будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, де батько побудував цегляні сараї, літню кухню, душ, колодязь, заасфальтував двір та інше, від чого вартість будинку значно зросла. З віком стан здоров*я батька став погіршуватися, але він ходив за продуктами, купував ліки, прибирав на дворі, допомагав по господарству дружині. Хворів на цукровий діабет, захворювання серця, інші захворювання, в жовтні 2009 року переніс інфаркт міокарда. У зв*язку з відкриттям трофічної язви на нозі батько перебував на лікуванні у хірургічному відділенні Первомайської ЦРЛ, після чого саме він наполіг на тому, щоб батько залишився в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1,де батькові робили перев*язки, де міг дотримуватися покою.

Суд, заслухавши сторін по справі, свідків, проаналізувавши письмові докази, вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини:

06 березня 1985 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб в Первомайському районному відділі РАЦС Харківської області та після укладання шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на -«ОСОБА_5». За час шлюбу спільних дітей подружжя не мало. ОСОБА_7 від першого шлюбу мав двох синів: ОСОБА_4 відповідача по справі та ОСОБА_9, які проживали однією родиною за адресою: АДРЕСА_2, будинку, який перебував у власності ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 24.10.1981 року( т.1 а.с.11).

Згідно довідки виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 1030 від 24.07.2012 року вбачається, що на день смерті спадкодавці ОСОБА_5-23.10.2011 року разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: чоловік -ОСОБА_7 та пасинок - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який ніколи за цією адресою не проживав, на даний час перебуває за кордоном. Відповідач згідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1997 року є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_3.(а.с.18).

За життя ОСОБА_5 розпорядилася своїм майном, яке де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідала ОСОБА_3,про що 23.12.2010 року було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Барибіним В.О.( т.1 а.с.179). Заповіт було складено в присутності чоловіка спадкодавці -ОСОБА_7,який проти її волі не заперечував,але після смерті ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини,але не оформив спадкових прав і помер. За життя ОСОБА_5 заповіт не змінювала та не скасовувала.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 страждали на тяжкі хронічні серцево-судинні та соматичні патології.

На підставі висновків комісійної судово-медичної експертизи від 03.06.2014 року ОСОБА_5 страждала ішемічною хворобою серця, дифузним кардіосклерозом, СН 11 Б ст.,гіпертонічною хворобою 111 ступеню, мерехтливою аритмією, хронічним гастродуоденітом, цукровим діабетом 11 типу, діабетичною ангіопатією судин нижніх кінцівок, діабетичною проліферативною ретинопатією обох очей, начальною катарактою правого ока, незрілою катарактою, частковим гемофтальмом лівого ока (функція зору на ліве око відсутня, у правому оці-знижена, але зберігалася у розмірі 20% від норми у 2010 році). У березні-квітні 2011 року перенесла двосторонню пневмонію, ексудативний плеврит. Тяжка серцево-судинна і соматична патологія призвела до смерті ОСОБА_5-ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_7 страждав ішемічною хворобою серця, гіпертонічною хворобою 111 ступеню, постінфарктним (22.09.2010 переніс гострий інфаркт міокарду передньої стінки) і дифузним кардіосклерозом, дискуляторною енцефалопатією 11 ступеню, цукровим діабетом 11 типу, діабетичною ангіопатією судин нижніх кінцівок, трофічною виразкою правої нижньої кінцівки. Тяжка серцево-судинна і соматична патологія призвела до смерті ОСОБА_7- ІНФОРМАЦІЯ_5 ( т.1 а.с.8,т.2а.с.22-98).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 03.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 також хворів тяжкою хронічною серцево-судинною та соматичною патологією, але не втрачав можливості виконувати помірне фізичне навантаження у побуті (не втратив здатності до самообслуговування, що підтверджується відсутністю будь-яких медичних даних з цього приводу), а враховуючи це він міг надавати посильну побутову допомогу своїй дружині ОСОБА_5 протягом 2011 року, окрім періоду перебування на стаціонарному лікуванні у липні 2011 року.(т.2а.с.22-98).

Той факт, що ОСОБА_7 за станом здоров*я міг надавати посильну побутову допомогу ОСОБА_5 в судовому засіданні було підтверджено лікарями-спеціалістами Первомайської ЦРЛ, допитаними в якості свідків - ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14

З пояснень свідків ОСОБА_15,ОСОБА_16,ОСОБА_17,ОСОБА_18,ОСОБА_19 вбачається, що відносини між ОСОБА_5 були добрі, ОСОБА_7 жалів дружину, не сварилися. Свідки ОСОБА_17,ОСОБА_18 пояснили, що після 2010 року ОСОБА_5 нічого не бачила, коли ОСОБА_7 перебував в лікарні приїздив племінник - ОСОБА_20 зранку та у вечорі, приходила сусідка.

З пояснень свідків ОСОБА_21 вбачається,що вона робила уколи в липні - серпні 2011 року ОСОБА_5, потім ОСОБА_20 попросив кормити її, вони провозили харчі, ОСОБА_7 був грубим, сварився нецензурно на адресу дружини, господарства, а коли повністю осліпла сказав я що поруч з дружиною пропаду, сказав хай ОСОБА_20 доглядає та весною пішов. Ніхто з родичів чоловіка її не відвідував, хтось ходив по будинку, гаражу, але не відгукувалися, коли ОСОБА_7 повернувся ніякої допомоги дружині не надавав,продовжувала її відвідувати та кормити.

З пояснень свідка ОСОБА_22 вбачається , що від територіального центру надавала допомогу родині ОСОБА_7 4 роки, приходила 2 рази на тиждень,чоловік постійно ображав, оскорбляв нецензурно дружину навіть в її присутність, бачила у ОСОБА_5 її племінника, чула, що ОСОБА_7 відвезли, що він погрожував дружині по телефону, вона плакала.

З пояснень свідка ОСОБА_23 вбачається, що жили добре поки ОСОБА_5 не захворіла, останній час чоловік став її ображати, просила, щоб з ним поговорив, потім передзвонила та сказала, що він її покинув.

З огляду на викладене, суд, критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_24, ОСОБА_25, які перебувають у родинних відносинах з відповідачем та можуть бути зацікавлені в результатах розгляду справи.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» позбавлення особи права на обов*язкову частку судом, ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов*язкову частку , може бути усунена від права на спадкування відповідно до ст..1224 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом , якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом не піддається сумніву безпорадний стан спадкодавця ОСОБА_5 , яка через похилий вік та стан здоров*я (в тому числі й вади зору) була не спроможна своїми силами самостійно забезпечити умови свого життя у зв*язку з чим потребувала стороннього догляду та піклування.

З пояснень свідків допитаних в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_7 проявляв грубість відносно дружини і до погіршення стану її здоров*я, після того ж , як після проведення операції (2010р.) остаточно осліпла, став уникати її., а з кінця липня 2011 року покинув її та став проживати в квартирі свого сина - відповідача по справі, однак і після повернення жили в різних кімнатах, допомоги дружині не надавав.

З пояснень відповідача вбачається,що його батько - ОСОБА_7 страждав на трофічну виразку правої нижньої кінцівки, що стало підставою для того, що батько з кінця липня 2011 року став проживати в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 так як це ближче до лікарні та за ним доглядала медична сестра,що живе в цьому ж під*їзді, яка робила йому пере*язки, промивала рани.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона протягом двох місяців доглядала за ОСОБА_7: доглядала за ранами на нозі, промивала рани та робила перв*язки, уколи не робила.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи відповідача про те, що батько став проживати в його квартирі лише у зв*язку з тим, що потребував догляду за трофічною виразкою спростовуються тим, що матеріали справи (т.1 а.с.103) містять інформацію про те, що 29.11.2006 року ОСОБА_7 видавалося направлення в діабетичну стопу де виявлено трофічну виразку правої голені, тобто мав захворювання з 2006 року, але не покидав дружину, крім того, догляд за раною можливо було здійснювати й за місцем мешкання, як медичною сестрою Первомайської ЦРЛ так і іншою особою, що не має медичної освіти,оскільки з пояснень свідка ОСОБА_26 вбачається,що її догляд полягав у промиванні рани та перев*язці. Крім того, ставлення чоловіка та пасинка до ОСОБА_5 підтверджується на думку суду й тим, що організацію похорон та всі інші витрати поминальний обід, встановлення надгробного пам*ятника поніс позивач по справі, що підтверджується матеріалами справи(а.с.62-64,94).

За таких обставин, коли спадкоємець за законом ОСОБА_7 розумів свій обов*язок щодо надання допомоги дружині, яка перебувала у безпорадному стані, яка через похилий вік та стан здоров*я була не спроможна своїми силами самостійно забезпечити умови свого життя у зв*язку з чим потребувала стороннього догляду і піклування та який за станом здоров*я міг надавати таку допомогу,але покинув її у безпорадному стані,суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст..ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 88,213-215 ЦПК України,ч.5 ст..1224 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_7, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_5 від права спадкування на обов*язкову частку після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати право на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після отримання його копії, безпосередньо до апеляційного суду Харківської області через місцевий суд.

Суддя: І. П. Страхова