Справа № 203/199/15-ц
Провадження № 2-з/0203/15/2015
УХВАЛА

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження суду в порядку, визначеному ст. 11-1 ЦПК України, 05 березня 2015 року розподілена цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, розмір якої, згідно зі збільшеними позовними вимогами складає 85987,04 грн., зокрема, суми втраченої товарної вартості автомобіля в результаті пошкодження при ДТП в розмірі 67105,58 грн., вартості ремонтних робіт в сумі 202,00 грн., витрат по відновлювальному ремонту в розмірі 7679,46 грн., витрат на проведення експертизи в розмірі 1000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Одночасно зі справою в провадження суду надійшла і заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Рено-Кенгу», днз АЕ 6221 ЕН, власником якого є ОСОБА_3 та заборони останньому вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, зняття з реєстрації, передання в заставу, оренду чи обтяження боргу.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається у спосіб, визначений ЦПК та про який клопочуть такі особи на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ризик чого має бути підтвердженим достатніми фактичними даними.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, у своїй заяві позивач наводить не фактичні данні щодо дій відповідача з умисного зменшення свого майна, а посилається на гіпотетичну можливість невиконання рішення суду через невизнання позовних вимог та відмову у сплаті заявленої суми шкоди, що є правом відповідача за ст. 31, 128, 174 ЦПК України і не свідчить про неможливість виконання рішення про можливе задоволення позову, хоч би і про стягнення грошової суми в розмірі 85987,04 грн. або утруднення виконання такого рішення, зважаючи на те, що будь-яких доказів на підтвердження спроб відповідача відчужити своє майно або приховати, в тому числі автомобіль марки «Рено-Кенгу», днз АЕ 6221 ЕН, суду не надано.

Крім того, представником позивача не наведено доказів на підтвердження необхідності застосування такого способу забезпечення як арешт автомобіля, який полягає за своєю суттю, з урахуванням положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», у вилученні із користування.

За таких обставин, приймаючи до уваги принцип відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, представником позивача не доведено перед судом наявність підстав для забезпечення позову у спосіб про який вона клопотала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2, в задоволенні її заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову подається протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко