Справа № 369/3910/15 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/4347/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 1 14.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Матвієнко Ю.О., Данілова О.М.,

При секретарі - Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачкою порушено її право власності, що підтверджується текстом позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, та додатками др. позову у вигляді 5 фотографій об'єктів незавершеного будівництва, які розташовані на її земельній ділянці. Ці письмові докази беззаперечно доводять як факт незаконного користування ОСОБА_3 її власністю, так і факт спорудження нею зазначених вище об'єктів незавершеного будівництва без її дозволу на земельній ділянці що належить їй на праві приватної власності. Ці факти визнаються обома сторонами у справі і в силу ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. Вони є порушенням прав власника і дають їй законні підстави звернутись до суду з вимогою про вчинення ОСОБА_3 певних дій для запобігання такому порушенню, які передбачені ч. 4 ст. 376 ЦК України та іншими нормами закону.

Факт побудови будинків і споруд на її земльних ділянках та використання їх відповідачкою без дозволу, обмежує її права, як власника, оскільки внаслідок цієї забудови, корисна площа землі зменшена. Позивач як власник, не може користуватися своєю земельною ділянкою на її розсуд.

ОСОБА_3 відмовляється добровільно виконати вимоги позивача стосовно звільнення земельної ділянки і приведення її в попередній стан, що випливає з тексту її позову і поведінкою в суді. Зазначений факт означає, що відповідач чинить їй перешкоди в здійсненні прав власника на власний розсуд.

Тому, позивач просила зобов'язати ОСОБА_3 у місячний строк звільнити земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1195 га., з цільовим призначенням - для будівництва обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, від перебування та проживання на ній та за свій рахунок здійснити знесення самочинно збудованих на ній об'єктів незавершеного будівництва, а саме: будинок загальною площею 160 кв. м. та сарай, загальною площею 50 кв. м.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог. Зазначила, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права, суд допустив однобічність дослідження доказів, неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Ященко (Грицюк) П.В. посвідчено нотаріальний договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1195 га. по АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який зареєстрований у реєстрі за № 5339.

На підставі даного договору купівлі-продажу земельної ділянки, на ім'я ОСОБА_2 видано державний акт, Серія НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1195 га., що розташована по АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області, цільове призначення: для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер

НОМЕР_1.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач не надала письмових доказів того, що з боку відповідача існують перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, шляхом побудови на її земельній ділянці самочинного будівництва.

Так, позивачем не надано суду на обґрунтування своїх вимог будь-яких документів, актів, довідок, що містили б відомості про обставини, які мають значення для справи, а сааме, здійснення відповідачем перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою.

Згідно листа Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 02 червня 2015 року, по матеріалам перевірки звернення ОСОБА_2, не вбачається які саме факти викладені в заяві ОСОБА_2 частково підтвердились.

Копії фотокарток, які додавались ОСОБА_3 до її позову що залишений ухвалою Києво-Святшинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року без розгляду, не є належним та допустимим доказом по даній справі, так як вони не дають можливості суду встановити що за об'єкт на них відображений і де він знаходиться.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що Києво-Святошинський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: