У х в а л а

23 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Ізмайлової Т.Л.,Гончара В.П., Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_6, Управління Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області, Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсними та скасування рішень міської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, Управління Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області, Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсними та скасування рішень міської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування.

На обґрунтування своїх вимог посилались на ті обставини, що вони є власниками квартир у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2, який знаходиться на балансі ВАТ «Кагарлицький цукровий завод», прибудинкова територія цього будинку належить до земель загального користування і постійно використовується співвласниками, однак відповідач самовільно захопив її, приватизував та обгородив територію загального проїзду парканом з металевої сітки, чим унеможливив всім власникам квартир будинку під'їзд до своїх квартир. Крім того, він незаконно приватизував присадибну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства згідно з державним актом від 15 грудня 2009 року серії НОМЕР_3, площею 0,0438 га, оскільки поряд з його земельною ділянкою розташовані земельні ділянки позивачів, межі з ними ніхто не узгоджував, в натурі межі не встановлені і земельні ділянки накладаються одна на одну.

Кагарлицька міська рада рішенням від 27 листопада 2008 року № 290-ХХХІ-V затвердила та передала у власність відповідачу земельну ділянку загальною площею 0,1438 га, з яких 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлових будівель і господарських споруд та 0,0438 га - для ведення особистого селянського господарства, що порушує їх права.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 9 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 травня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Кагарлицької міської ради від 27 листопада 2008 року № 290-ХХХІ-V«Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності гр. ОСОБА_6 на земельну ділянку АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт від 15 грудня 2009 року серії НОМЕР_2 на право приватної власності земельну ділянку, що виданий ОСОБА_6, площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано недійсним державний акт від 15 грудня 2009 року серії НОМЕР_1 на право приватної власності земельну ділянку, що виданий ОСОБА_6, площею 0,0438 га, що розташована по АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано ОСОБА_6 протягом п'яти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили звільнити проїзд загального користування по АДРЕСА_1 та не чинити перешкод ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у користуванні проїздом загального користування по АДРЕСА_1.

Скасовано реєстрацію державних актів та зобов'язано Управління Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області внести запис про скасування їх реєстрації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 листопада 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

13 лютого 2015 року відповідач подав заяву про перегляд цієї ухвали з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник зазначає:

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання частково недійсними рішень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та відновлення меж, за зустрічним позовом про зобов'язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якою судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні первісного позову скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2014 року у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення, стягнення неодержаних доходів та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, якою рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду про часткове задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного залишено без змін.

На обґрунтування заяви про перегляд заявник посилається на ті обставини, що судом касаційної інстанції при вирішенні подібних спорів неоднаково застосовані ст. ст. 321, 328, Цивільного кодексу України, ст. ст. 38, 42, 116, 125, 126, 152, 155 Земельного кодексу України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши доводи заяви, зміст судових рішень, на які посилається заявник, та судового рішення, про перегляд якого подана заява, колегія суддів дійшла висновку, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах потрібно розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвали суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що рішення міської ради про передачу відповідачу у власність земельних ділянок прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачу передана земельна ділянка, яка належить співвласникам житлового будинку на праві спільної сумісної власності і вона не може передаватися одному із співвласників у користування чи власність, крім того, частина цієї земельної ділянки є проїздом загального користування та прибудинковою територією житлового будинку і неправомірно була включена до державного акту на право власності.

Зі змісту ухвали суду касаційної інстанції від 09 липня 2014 року, на яку посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах вбачається, що суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій, виходив з того, що судами неповно з'ясовані та встановлені обставини справи, не надано належної оцінки доказам, отже порушено норми процесуального права, і норми матеріального права в даному випадку судом не застосовувались, тому і їх неоднакове застосування відсутнє.

Зі змісту ухвали суду касаційної інстанції від 15 січня 2014 року, на яку також посилається заявник, вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач не надав доказів, що його права на земельну ділянку порушені відповідачем, тому підстав для задоволення позову немає.

Отже, в даному випадку судом встановлені різні фактичні обставини справ та надана їм відповідна оцінка, а відтак і неоднакового застосування ст. ст. 321, 328, Цивільного кодексу України, ст. ст. 38, 42, 116, 125, 126, 152, 155 Земельного кодексу України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, в даному випадку не відбулось.

За таких обставин наведені заявником доводи не містять ознаки, які згідно з вимогами статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень суду касаційної інстанції, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_6, Управління Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області, Кагарлицької міської ради Київської області про визнання недійсними та скасування рішень міської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування, за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.Л. Ізмайлова

О.М. Ситнік