Провадження № 2/537/1270/2015
Справа № 537/4016/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2015 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області
складі:головуючого судді Маханькова О.В.,
за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом першого заступника прокурора м.Кременчука до ОСОБА_2 про позбавлення права користування приміщенням та виселення,-
До Крюківського районного суду м.Кременчука звернувся перший заступник прокурора м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування приміщенням та виселення.
На обґрунтування заявлених вимог повідомили,що відповідно до ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави, громадян в суді у випадках, визначених законом.
До прокуратури м. Кременчука з виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука 07.04.2015 за № 01-04/178 надійшов лист про представництво інтересів держави в особі виконавчого комітету Крюківської районної ради, в суді щодо визнання особи такою, що втратила паво на користування жилими приміщеннями, особами проживаючими в гуртожитку за адресою: вул. Гагаріна 24 м. Кременчука.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 487 від 03.07.2009 «Про створення гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа», створено гуртожиток для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в будинку № 24 по вул. Гагаріна м. Кременчука, кімнати № 4,6 (соціальний гуртожиток).

Вищевказаним рішенням виконавчий комітет Крюківської районної ради уповноважено приймати рішення про надання житла у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа та видавати ордери на вселення.

У подальшому, 09.07.2009 виконавчим комітетом Крюківської районної ради м. Кременчука прийнято рішення № 256 від 09.07.2009 «Про надання житла у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа ОСОБА_2В.» та на підставі даного рішення ОСОБА_2 видано Ордер № 4 від 17.07.2009 на кімнату № 4 в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці.

Договір найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку з ОСОБА_2 не укладався, адже на момент надання ордеру на проживання Виконавчим комітетом Крюківської районної ради типовий договір не було затверджено.

ОСОБА_3 про не проживання від 14.08.2015, ОСОБА_2 за адресою: м. Кременчук, вул. Гагаріна 24, кім. 5, фактично не проживає з серпня 2011 року.

Станом на дату предявлення позовної заяви ОСОБА_2 виповнилося 24 роки, отже він втратив статус особи, яка має право на соціальне житло, а саме: право на проживання у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа.

Враховуючи вищевикладене, а саме: досягненням 23 років ОСОБА_2 втратив право на проживання у соціальному гуртожитку, та обставини, що ОСОБА_2 у добровільному порядку не знявся з місця реєстрації, виникла необхідність вирішувати спір в судовому порядку.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 після досягнення 23 років добровільно не знявся з реєстрації в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці, тому позбавив можливості виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука надати дане приміщення для проживання іншим особам, що мають на нього право.

Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради приймаючи рішення № 487 від 03.07.2009 не наділив виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчук правом приймати рішення про звільнення та виселення осіб з гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа за адресою вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці.

Прохав суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.

Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

ОСОБА_3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 487 від 03.07.2009 «Про створення гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа», створено гуртожиток для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в будинку № 24 по вул. Гагаріна м. Кременчука, кімнати № 4,6 (соціальний гуртожиток).

Вищевказаним рішенням виконавчий комітет Крюківської районної ради уповноважено приймати рішення про надання житла у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа та видавати ордери на вселення.

У подальшому, 09.07.2009 виконавчим комітетом Крюківської районної ради м. Кременчука прийнято рішення № 256 від 09.07.2009 «Про надання житла у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа ОСОБА_2В.» та на підставі даного рішення ОСОБА_2 видано Ордер № 4 від 17.07.2009 на кімнату № 4 в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці.

Договір найму житлового приміщення у соціальному гуртожитку з ОСОБА_2 не укладався, адже на момент надання ордеру на проживання Виконавчим комітетом Крюківської районної ради типовий договір не було затверджено.

ОСОБА_3 про не проживання від 14.08.2015, ОСОБА_2 за адресою: м. Кременчук, вул. Гагаріна 24, кім. 5, фактично не проживає з серпня 2011 року.

ОСОБА_3 з ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_3 з положеннями ст. 109 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.

ОСОБА_3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

В ч. 3 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Станом на дату предявлення позовної заяви ОСОБА_2 виповнилося 24 роки, отже він втратив статус особи, яка має право на соціальне житло, а саме: право на проживання у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа.

Враховуючи вищевикладене, а саме: досягненням 23 років ОСОБА_2 втратив право на проживання у соціальному гуртожитку, та обставини, що ОСОБА_2 у добровільному порядку не знявся з місця реєстрації, виникла необхідність вирішувати спір в судовому порядку.

ОСОБА_3 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суду у випадках, визначених законом.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 після досягнення 23 років добровільно не знявся з реєстрації в гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа по вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці, тому позбавив можливості виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука надати дане приміщення для проживання іншим особам, що мають на нього право.

Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради приймаючи рішення № 487 від 03.07.2009 не наділив виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчук правом приймати рішення про звільнення та виселення осіб з гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа за адресою вул. Гагаріна 24 в м. Кременчуці.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим , доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст. 1, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 109 Житлового кодексу України, ст..ст. 319,321, 391, 526 ЦК України , суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву першого заступника прокурора м.Кременчука до ОСОБА_2 про позбавлення права користування приміщенням та виселення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою кімнатою №4 у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд.№24, в м. Кременчук Полтавської області.

Виселити ОСОБА_2 з житлової кімнати №4 у гуртожитку для дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, яка знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд.№24, в м. Кременчук Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 243/двісті сорок три/грн.. 60 коп. судового збору в прибуток держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 вересня 2015 року.