Справа № 214/9247/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Ткаченко К.М.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривого Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -
Свої вимоги вмотивувала тим, що відповідача вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2014 року було засуджено за вчинення у її відношенні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України: 22 квітня 2014 року відповідач незаконно проник до її домоволодіння, пошкодивши вхідні двері та речі на загальну суму 2600 грн., завдавши їй при цьому легких тілесних ушкоджень, у звязку з чим вона була вимушена витратити на лікування 3000 грн.
Разом з тим, діями відповідача їй було завдано моральної шкоди: вона, будучи людиною похилого віку, перенесла фізичний біль, страждання та стрес, лікувалась в лікарні, змушена постійно приймати ліки, що порушило звичайний склад її життя.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2014 року, який набрав законної сили, відповідача визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України та встановлено, що відповідач 22 квітня 2014 року незаконно проник до домоволодіння позивача, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Козаченка, 38, пошкодивши вхідні двері, завдавши їй при цьому тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя, забійної рани голови, відкритого перелому кісток спинки носу та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.06.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров'я (а.с.9, 10).

Згідно виписок з медичної карти стаціонарного хворого на імя позивача, остання 22 квітня 2014 року зверталась до приймального відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР» м. Кривого Рогу та проходила стаціонарне лікування у травматологічному відділенні зазначеної лікарні з 23.04.2014 року по 08.05.2014 року (а.с.7, 8, 28).

На придбання медичних препаратів для лікування позивачем було витрачено грошових коштів в загальній сумі 3000 грн., що підтверджується відповідними довідками, квитанціями та товарними чеками (а.с.45-51).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. матеріальної шкоди, повязаної з витратами, понесеними на лікування, підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2600 грн. вартості пошкоджених відповідачем речей, то на їх підтвердження позивач не надала суду жодних доказів, а відтак у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Що ж до вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 50000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї Статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд ураховує глибину та тривалість моральних страждань позивача через отримання шкоди здоровю, її дії, спрямовані на усунення наслідків цієї шкоди, її похилий вік, характер дій відповідача (вчинення умисного кримінального правопорушення) та його ухилення від обовязку усунути шкідливі наслідки своїх дій тривалий час, тому вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем в розмірі 5000 грн., є обґрунтованим, а відтак ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, за наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. у рахунок сплати судового збору за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 6, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 5000 (пять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 8000 (вісім тисяч) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя В.В. Попов.