Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Воробйов А.В. Суддя доповідач Бондар М.С
07 квітня 2015 року Справа № 22ц/778/2427/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа - ОСОБА_2 про припинення зобов'язання за договором поруки, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі-Банк) про припинення зобов'язання за договором поруки, посилаючись на те, що 11 травня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0 за умовами якого останній отримав у фінансовій установі відповідача 15 000 доларів США з терміном повернення 10 травня 2013 року. За договором поруки від 11 травня 2006 року вона є поручителем третьої особи. Позичальник не в повному обсязі виконував свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим у липні 2013 року Банк пред'явив позов про стягнення заборгованості на суму 42 471 грн. 12 коп.. Покликав суд задовольнити заявлені вимоги, оскільки строк для пред'явлення вимоги до нього, як поручителя сплив.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2014 року вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі заявник наполягав на скасуванні ухваленого рішення стверджуючи, що суд неправильно визначив обставини справи щодо законності підстав про припинення поруки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з розгляду цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 11.05.2006 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0 за умовами якого останній отримав у фінансовій установі відповідача 15 000 доларів США з терміном повернення 10 травня 2013 року (а.с.16).

Позивач поручився перед Банком за виконання боржником свого обов'язку (а.с.28).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК).

Позичальник не сумлінно виконував прийняті зобов'язання, в зв'язку з чим за поясненнями заявника виникла заборгованість на суму 42 471 грн. 12 коп..

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч.1 ст.628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст.509 ЦК України, п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.1,2 ст.553 ЦК України).

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, в тому числі й встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Як підсумок, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Пунктом 3.2 Договору поруки встановлено, що договір діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі.

У кредитному договорі йдеться, що Позичальник має повернути кредитні кошти до 10.05.2013 року.

Вимоги до боржника банк заявив 12.07.2013 року, а отже строки окреслені у ст.559 ЦК щодо припинення поруки не сплили (а.с.59).

В аспекті викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків у справі щодо припинення поруки.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: