Справа № 22-ц-2321/11 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 18.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Олійника В.І.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про визнання права власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

11.08.2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_3, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1982 року по 20 листопада 2009 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у 1986 році ними за спільні кошти було придбано житловий будинок № 25 (зараз № 29) по вулиці М.Чирки в селі Хотові Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку від 16 травня 1986 року, посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою, власником будинку є відповідач по справі ОСОБА_3, однак згідно вимог діючого сімейного законодавства даний будинок, а також господарські будівлі і споруди, є спільною сумісною власністю сторін, отже позивачу на праві власності належить ? частина як будинку, так і господарських будівель і споруд, що вона і просила визнати за нею в судовому порядку. Крім того, відповідно до рішення Хотівської сільської ради № 41/15 від 28 серпня 2004 року відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд в селі Хотів, вулиця Чирки, 29, а відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 13 січня 2005 року, відповідач ОСОБА_3 це право власності оформив. Оскільки право власності на земельну ділянку відповідач набув під час перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем, остання просила суд визнати за нею також право власності на ? частину земельної ділянки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1982 року (а.с.7) по 20 листопада 2009 року (а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу від 16 травня 1986 року, посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою, відповідач ОСОБА_3 купив житловий будинок № 25 (зараз № 29) по вулиці М.Чирки в селі Хотів Києво-Святошинського району Київської області, загальною жилою площею 38,5 кв.м., а також сарай та погріб.

Пізніше до вищевказаного житлового будинку були прибудовані санвузол, площею 3,9 кв.м. (на плані 1-6), кухня, площею 10,4 кв.м. (на плані 1-7), житлова кімната, площею 11,5 кв.м. (на плані 1-8), які є самовільно побудованими (а.с.49) в розумінні ст. 376 ЦК України.

Також під час перебування в зареєстрованому шлюбі відповідачу ОСОБА_3 рішенням Хотівської сільської ради № 41/15 від 28 серпня 2004 року надано дозвіл на передачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд в селі Хотів, вулиця Чирки, 29, а відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 13 січня 2005 року, відповідач це право власності оформив.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, послався на положення ст. 376 ЦК України про те, що особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (в редакції 1969 року), який діяв на момент придбання будинку відповідачем ОСОБА_3 у 1986 році, будинок № 29 по вулиці М.Чирки в селі Хотів Києво-Святошинського району Київської області є об»єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, і вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? його частину узгоджуються з вимогами ст. 28 КпШС України, яка визначає, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Наявність здійснених до будинку самовільних прибудов не є підставою до позбавлення позивача ОСОБА_2, як подружжя, права у власності на будинок, придбаний під час шлюбу з відповідачем, оскільки право власності на будинок № 29 по вулиці М.Чирки в селі Хотові Києво-Святошинського району зареєстроване у встановленому законом порядку за ОСОБА_3 у 1986 році. Тобто висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частину будинку є необґрунтованим в зв»язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Неправильним також є і висновок суду про відмову в задоволенні вимог позивача про визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки, яка була надана у власність відповідачу ОСОБА_3 у 2005 році під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем для обслуговування будинку, придбаного сторонами у 1986 році, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі та споруди.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить ? частина будинку № 29 по вулиці М.Чирки в селі Хотові Києво-Святошинського району Київської області, вона має право і на ? частину земельної ділянки, на якій цей будинок знаходиться, і яка була передана у власність її чоловіку ОСОБА_3 саме для обслуговування цього будинку.

На підставі викладеного апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в зв»язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку № 29 по вулиці М.Чирки в селі Хотові Києво-Святошинського району Київської області, господарських будівель та споруд, та право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,25 га, виділеної для його обслуговування.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :