Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1672/15 2/382/577/15.
РІШЕННЯ

іменем України

18 вересня 2015 року Яготинський районний суд Київської області, в складі;

Головуючого- судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, про визнання втратившими право користування жилим приміщенням.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що вона є власником житлового будинку за АДРЕСА_1, в якій по даний час зареєстрована його колишня дружина.

30.09. 2010 року, відповідно до ст.. 65 ЖК України на підставі усної домовленості між нею та ОСОБА_2, 24.01. 2012 року між нею та ОСОБА_6, 01.08. 2012 року між нею та ОСОБА_5, 04.10. 20-12 року між нею та ОСОБА_3 та 31.12.2013 року між нею та ОСОБА_4 з її відома та за її згоди, останні були зареєстровані в її будинку по АДРЕСА_1. Деякий час відповідачі проживали в її будинку, але на початку 2014 року вони виїхали з її будинку, про що її попередньо повідомили.Посилаючись на в имоги передбачені статтею 71 ЖК України. Просила:

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, втратившими право користування жилим приміщенням.

Відповідачі в судове засідання не з"явились. Судова повістка разом із розпискою була направлена за місцем реєстрації відповідачів. За зареєстрованим місцем проживання відповідачі не проживають, тому відповідно до ст.. 74 п.5 ЦПК України вважається, що судовий виклик та судове повідомлення, відповідачу вручене належним чином.

Таким чином суд вважає за можливе, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, із винесенням заочного рішення відповідно до вимог ст..224 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Позивачка є власником 1/ 2 частини житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, її частина будинку виділена в судовому порядку їй в натурі. 30.09. 2010 року, відповідно до ст.. 65 ЖК України на підставі усної домовленості між нею та ОСОБА_2, 24.01. 2012 року між нею та ОСОБА_6, 01.08. 2012 року між нею та ОСОБА_5, 04.10. 20-12 року між нею та ОСОБА_3 та 31.12.2013 року між нею та ОСОБА_4 з її відома та за її згоди, останні були зареєстровані в її частині будинку по АДРЕСА_1. Деякий час відповідачі проживали в її будинку, але на початку 2014 року вони виїхали з її будинку, про що її попередньо повідомили.

Місце перебування відповідачів на даний час не відоме. Дані обставини в судовому засіданні підтверджуються показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також актом депутата Яготинської міської ради від 27.07. 2015 року / а.с. 11 /.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім»ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто, при незмінності власника майна.Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст.9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи що право на житло підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Відповідно до ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім"я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім"ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до п.11 Постановив Пленуму Верховного Суду України „ Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"- відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім"ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред"явлення позову про це.На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання / повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім"ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд і в інший населений пункт, тощо /

Згідно п.37 Правових позицій, щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ „ у тому разі, коли неповнолітня дитина переходить на постійне проживання до одного з батьків або вибуває разом з ним із такою метою в інше місце, вона відповідно до ст. 107 ЖК України, втрачає право користування жилим приміщенням за попереднім місцем проживання. / Застосування судами цивільного та цивільно-процесуального законодавства" правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ./ За заг.ред. Голови ВС України Шевчука.-К: Ін Юре, 2002- / сер. „ Б-ка судді/ - 416 с.С89 /.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись

ст. ст. 10, 60, 209, 213-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 71, 156 ЖК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратил право на користування частиною житлового будинку за АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Карпович В.Д.