Провадження № 2/127/6264/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та розподіл спільного сумісного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову винести ухвалу, якою накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П. Запорожця, 20А/100, та перебуває у власності відповідача, стверджуючи, що якщо даний захід не буде застосований, то це може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду, в результаті чого порушені права позивача не будуть належним чином захищені судом.

Вважаю, що заява позивача є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем дійсно виник спір з приводу поділу спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, майно в передбаченому чинним законодавством порядку зареєстроване на відповідача, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

А тому, суд вважає за можливе заяву задовольнити, оскільки вимоги останньої є співмірними із заявленими позивачем вимогами відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконання ухвали покласти на органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: