Справа № 691/968/15-ц
Провадження № 2/691/420/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, сплачених поручителем, який виконав обовязки за боржника за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, сплачених поручителем, який виконав обовязки за боржника за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 22.02.2011 року між ОСОБА_2 та КС «Кредит-СоюЗ» був укладений кредитний договір № Го-0107 (форма 1), згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 26800,00 гривень. На прохання ОСОБА_2, вона поручилася перед кредитором за виконання ним свого обовязку, в звязку з чим, між нею та КС «Кредит-СоюЗ» був укладений договір поруки від 22.02.2011 року № Го-0107-п. Оскільки, відповідач свої зобовязання в строк, передбачений кредитним договором виконав не в повному обсязі та уникав з представниками кредитора навіть телефонних розмов, то у травні 2012 року кредитор звернувся до неї, як до поручителя, з вимогою, щоб вона вплинула на боржника або особисто погасила борг за кредитним договором. На той час, сума боргу разом із відсотками склала 20485,30 гривень, а саме: 18394,46 гривні сума кредиту та 2086,84 гривень відсотки за користування кредитом. При спілкуванні зі ОСОБА_2, останній звернувся до неї з проханням, щоб вона отримала кредит на необхідну для погашення суму боргу та пообіцяв, що він щомісяця буде надавати їй відповідну суму для щомісячної сплати коштів уже за її кредитом. Вона погодилася сплатити за ОСОБА_2 заборгованість за кредитом, для чого отримала кредит у банку та 31.05.2012 року сплатила заборгованість відповідача перед КС «Кредит-СоюЗ» в сумі 20485,30 гривень. Відповідач своєї обіцянки щомісяця сплачувати кредитні кошти вже за її кредит, не виконав та, кожен раз, коли вона до нього зверталася, просив трохи почекати. Таким чином, вона була змушена звернутися до суду та просить: стягнути на її користь зі ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20485,30 гривень, сплачені нею, як поручителем, за договором кредиту № Го-0107 від 22.02.2011 року. Також, просила стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав, але зазначив, що на даний час у нього немає коштів на повернення боргу.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтований, підтверджений належним чином доказами, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, 22.02.2011 року між ОСОБА_2 та КС «Кредит-СоюЗ» був укладений кредитний договір № Го-0107 (форма 1), згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 26800,00 гривень.

22.02.2011 року між КС «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № Го-0107-П, згідно якого, остання поручилася перед кредитором за виконання ОСОБА_2 свого обовязку за кредитним договором.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому кредитор у травні 2012 року звернувся до ОСОБА_1, як поручителя, щоб та спонукала ОСОБА_2 сплатити заборгованість за кредитним договором або сама його погасила.

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, щоб той погасив заборгованість перед кредитором, проте останній повідомив, що коштів у нього не має і просив її внести за нього кошти на погашення кредиту та пообіцяв частинами ці кошти їй повернути.

Позивач ОСОБА_1 виконала зобовязання ОСОБА_2, забезпечене порукою, а саме сплатила кредитору - КС «Кредит-СоюЗ» кошти у сумі 20485,30 гривень, з яких: 18394,46 гривні сума кредиту та 2086,84 гривень відсотки за користування кредитом. Погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № Го-0107 від 22.02.2011 року підтверджується довідкою КС «Кредит-СоюЗ» № 78 від 13.08.2015 року та копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 4141 від 31.05.2012 року.

Відповідно до ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. До поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечують його виконання.

Оскільки, ОСОБА_2 не сплатив ОСОБА_1 кошти за кредитним договором, остання, маючи, згідно чинного законодавства, усі права кредитора, була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вище викладене, та те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20485,30 гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 553, 554, 556, 1054 ЦК України ст. ст. 10, 11,13, 14, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити. Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки вул. Лесі Українки, 8-А, м. Городище, Черкаської області, грошові кошти в сумі 20485 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят пять) гривень 30 копійок, сплачені нею, як поручителем, за договором кредиту № Го-0107 від 22.02.2011 року.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки вул. Лесі Українки, 8-А, м. Городище, Черкаської області, судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк, з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 18.09.2015 року.

Суддя ОСОБА_3