Справа № 524/6192/15-ц
17.09.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Зємцова В.В.,
при секретарі - Бондаренко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У липні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2015 року по справі №524/2090/15-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності.
Вказаною постановою встановлено, що 13.03.2015 року о 18.20 годині водій ОСОБА_2 в м. Кременчуці по вул. Першотравневій керував автомобілем НОМЕР_2, в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, перевищив безпечну швидкість руху, при виникненні перешкоди, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ державний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3, який стояв попереду, чим порушив п. 12.2 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
В результаті пошкодження його автомобіля з вини відповідача, він зазнав збитків у вигляді витрат на ремонт вказаного автомобіля.Зазначені витрати на ремонт автомобіля ВАЗ державний номер НОМЕР_1 становлять - 22 630,00 грн., та включають в себе: 13 950,00 грн. - витрати на оплату ремонтних робіт та 8 680,00 грн. - витрати на придбання запасних частин та деталей необхідних для ремонту.Розмір вказаних витрат підтверджується копіями товарного чеку від 09.06.2015 року на суму 500,00 грн., товарного чеку від 09.06.2015 року на суму 8 180,00 грн. та акту № 2 від 09.07.2015 року про виконання робіт на суму 13 950,00 грн.
07.05.2015 року згідно акту ОСГПО-494 від 05.05.2015 року, поліс АІ/6141529 від 07.08.2015 року йому було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9 745,04 грн. Натомість, як зазначено вище, понесені збитки з вини відповідача становлять 22 630,00 грн.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 1194 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме: 22 630,00 грн. - 9 745,04 = 12 884,96 грн.
На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 12 884,96 грн.;моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.та понесені судові витрати.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представником - ОСОБА_5, попередньо надіслано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2015 року по справі №524/2090/15-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності.
Вказаною постановою встановлено, що 13.03.2015 року о 18.20 годині водій ОСОБА_2 в м. Кременчуці по вул. Першотравневій керував автомобілем НОМЕР_2, в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, перевищив безпечну швидкість руху, при виникненні перешкоди, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ державний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3, який стояв попереду, чим порушив п. 12.2 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
В результаті пошкодження автомобіля ОСОБА_1 з вини ОСОБА_2, позивач зазнав збитків у вигляді витрат на ремонт вказаного автомобіля.Зазначені витрати на ремонт автомобіля ВАЗ державний номер НОМЕР_1 становлять - 22 630,00 грн., та включають в себе: 13 950,00 грн. - витрати на оплату ремонтних робіт та 8 680,00 грн. - витрати на придбання запасних частин та деталей необхідних для ремонту.Розмір вказаних витрат підтверджується копіями товарного чеку від 09.06.2015 року на суму 500,00 грн., товарного чеку від 09.06.2015 року на суму 8 180,00 грн. та акту № 2 від 09.07.2015 року про виконання робіт на суму 13 950,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача, ОСОБА_2, на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Кредо» згідно договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/6141529 від 06.08.2014 року, стоком дії з 07.08.2014 року по 06.08.2015 року, франшиза за полісом 0,00 грн.
Крім того, позивачу, у зв'язку з потраплянням та пошкодженням його автомобіля в ДТП, було завдано моральної шкоди, яка полягає не тільки у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням мого майна, як це передбачено п 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, а й у зв'язку з душевними стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та членів його сім'ї, що було виражено у порушенні їх нормального життєвого ритму, появи додаткових незручностей та іншою сукупністю факторів та обставин які ускладнили життя його родині.
Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно д ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до постанови Пленуму ВСС України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи положення вказаної статті, беручи до уваги вину відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме: 22 630,00 грн. - 9 745,04 = 12 884,96 грн.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України яка визначає підстави, порядок та розмір відшкодування моральної шкоди особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними наступними змінами, а саме п.9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
На підставі викладеного, враховуючи, що шкоду завдано з вини відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на засадах чинного законодавства та підтверджуються наданими суду доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 393,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, ст. ст. 386, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 12 884 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн.96 коп.та завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування сплаченого судового збору 393 (триста дев'яносто три) грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: