справа № 278/1574/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", публічного акціонерного товариства "Омега - банк" про визнання частково недійсними договору факторингу та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, треті особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3, --

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявлено вимоги про визнання частково недійсними договорів факторингу та про відступлення прав за іпотечним договором. Наявний в судовому засіданні та повноважний представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. В обґрунтування зазначив наступне. Між відповідачами були укладені зазначені і оспорювані позивачем договори, які відповідно до закону підлягають визнанню їх недійсними. Так, в свій час, ПАТ "СВЕДБАНК", до укладення оспорюваних договорів, звернувся до суду із позовом про повернення заборгованості за кредитним договором з усіма його складовими. Рішенням суду, що набуло законної сили, зазначений позов було задоволено. Лише після такого рішення були укладені оспорювані позовом договори. В процесі виконавчого провадження, яке було відкрито за згадуваним рішенням суду, гроші зараховувались до ПАТ "СВЕДБАНК", правонаступником якого є ПАТ "ОМЕГА БАНК". В процесі виконавчого провадження не може бути уступлено право вимоги, адже, як продовжував пояснювати представник позивача, відбулось стягнення за зобовязанням.

Інші учасники розгляду справи, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце слухання справи, не з'явились. Представник ПАТ "ОМЕГА БАНК", направленою заявою, просив слухання справи провити у його відсутність та про прийняте рішення його повідомити. ОСОБА_2, також просила слухання справи проводити у її відсутність, вимоги позивача підтримує. Інші учасники не направляли на адресу суду жодних листів стосовно даної справи. В зв'язку із такими фактичними обставинами справи, судом було вирішено розгляд справи проводити у відсутність осіб, які не з'явились.

Заслухав пояснення представника позивача і дослідив надані позивачем матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

7 травня 2007 року між позивачем та АКБ "ТАС Комерцбанк" був укладений кредитний договір та договір іпотеки (а.с.6-11). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 серпня 2010 року позов ПАТ "СВЕДБАНК" було задоволено і зобовязано ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути заборгованість за кредитним договором (а.с.13,14). 10 грудня 2010 року виконавець ДВС Богунського відділу Житомирського міського управління юстиції відкрив виконавче провадження про зобовязання виконати згадуване рішення суду (а.с.15). 28 листопада 2012 року між ПАТ "СВЕДБАНК" та ТОВ "Факторинговою компанією "Вектор Плюс" був укладений договір факторингу № 15 про відступлення права вимоги за зобов'язаннями (а.с.16-17).

28 листопада 2012 року між тими самим особами був укладений договір про відступлення прав за іпотечними договорами (а.с.18).

Основною тезою та правовою підставою заявленого позову є стаття 512 ЦК України, яка передбачає можливість заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, передбачає можливість відступлення права вимоги кредитора у зобов'язанні, а не відступлення права стягнення грошових коштів на підставі судового рішення і те, що чинним законодавством України не передбачена можливість відступлення виконання судового рішення іншій особі.

В свою чергу відповідно до положень ст. 215 ЦПК України, недійсність правочину, визначено наступне. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім цього, положеннями частин 1 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України визначено, що "зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей".

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1 ЦПК України та ч. 1 ст. 16 ЦК України судовому захисту підлягають порушені не визнані або оспорювані права. На переконання суду в судовому засіданні не наведено та не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, яким чином укладені і зазначені вище договори порушують, не визнають або оспорюють права позивача. Укладення правочину між відповідачами, які роблять неможливим подальше виконання рішення суду позивачем, щодо повернення заборгованості за діючим кредитним договором, на переконання суду, не є порушенням, невизнанням або оспорюванням прав позивача. Саме за таких обставин, суд вважає, позов є не обґрунтованим і до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 512 ЦК України, суд, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян