УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2014 року в с. Малозалісся Кам'янець-Подільського району відбулася ДТП за його участі та ОСОБА_5, цивільна відповідальність якого застрахована в НАСК «Оранта».

Зазначав, що останнього було визнано винним у ДТП.

У цей же день він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, проте її працівники не повідомили його про необхідність подачі заяви про виплату страхового відшкодування.

Вважав, що заявою про виплату страхового відшкодування є його повідомлення про ДТП, яке він зробив 21 лютого 2014 року.

23 квітня 2014 року набрала законної сили постанова Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2014 року відносно ОСОБА_5, а тому, з цього дня у НАСК «Оранта» були усі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування, яке повинно бути виплачено протягом 15 днів.

27 травня 2014 року страхова компанія склала страховий акт, згідно із яким сума відшкодування становить 34 012 грн 50 коп.

Однак зазначені грошові кошти йому не були виплачені.

Враховуючи наведені обставини, із урахуванням уточнень, просив стягнути із НАСК «Оранта» 50 тис. грн страхового відшкодування, 6 969 грн 33 коп. інфляційних втрат, 879 грн 45 коп. 3 % річних.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 34 012 грн 25 коп. страхового відшкодування, 2 981 грн 90 коп. пені, 2 720 грн 98 коп. інфляційних втрат, 352 грн 24 коп. 3 % річних, а всього - 40 067 грн 37 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходив із того, що внаслідок ДТП позивачу завдано майнову шкоду, яка повинна бути стягнута на його користь із НАСК «Оранта».

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Суди правильно застосували ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки згідно із висновком автотоварознавчого дослідження № НОМЕР_1-20.05/5 від 20 травня 2014 року належний позивачу автомобіль «Фольцваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1, відновлювати економічно не доцільно, а тому, вважається фізично знищеним.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що ними при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик