справа № 361/2836/15-ц
провадження № 2/361/1600/15
26 серпня 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,
В обґрунтування позову зазначав, що 19 березня 2012 року він, маючи на меті придбати у власність однокімнатну квартиру, уклав із ОСОБА_5 попередній договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований реєстрі за № 663 (далі попередній договір).
За умовами цього договору ОСОБА_5 зобовязався у строк не пізніше 20 жовтня 2012 року продати йому частину житлового будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області (пята квартира зліва направо на другому поверсі), загальною площею 48 м2 або майнові права на цю квартиру.
У вказаний строк до 20 жовтня 2012 року основний договір купівлі-продажу вказаної однокімнатної квартири сторонами не укладено, так як житловий будинок ОСОБА_5 в експлуатацію введено не було.
У звязку з цим, відповідач запропонував йому укласти з ним договір купівлі-продажу майнових прав на частину житлового будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області, а саме: пяту однокімнатну квартиру зліва направо на другому поверсі будинку, загальною площею 48 м2.
29 листопада 2012 року він і ОСОБА_5, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяв ОСОБА_7, уклали договір № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав (далі договір № 29/11-25), згідно із умовами п. п. 2.1, 2.2, 2.5, 4.2 якого відповідач зобовязувався ввести вказаний будинок в експлуатацію до 03 березня 2013 року та оформити право власності на обєкт нерухомості.
На день подачі позову ОСОБА_5 будинок в експлуатацію так і не введено, чим відповідачем істотно порушено умови договору, що є підставою для його розірвання.
У п. 6.1 договору № 29/11-25 встановлено, що у разі розірвання цього договору сплачені ним ОСОБА_5 за майнові права грошові кошти повертаються останнім йому протягом 30 банківських днів.
Згідно із п. 6.4 цього договору у разі його розірвання з вини відповідача, встановленої рішенням суду, ОСОБА_5 зобовязаний сплатити йому винагороду в розмірі 1 % від суми грошових коштів, що повертаються.
Представник позивача ОСОБА_8 у суді позов підтримав, дав пояснення, аналогічні вище викладеному, просив позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.
Відповідач ОСОБА_5 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила.
Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
19 березня 2012 року між відповідачем ОСОБА_5, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяв ОСОБА_7, та позивачем ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 663 (а. с. 8).
За умовами п. 1 цього договору відповідач ОСОБА_5 зобовязувався не пізніше 20 жовтня 2012 року продати, а позивач ОСОБА_4 купити частину житлового будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області (пята квартира зліва направо на другому поверсі), загальною площею 48 м2 або майнові права на цю квартиру.
Згідно із п. 5 вказаного договору передачу грошей здійснено готівкою в національній валюті України до підписання цього договору.
Відповідно до п. 10 попереднього договору відповідач ОСОБА_5 зобовязувався ввести в експлуатацію зазначений у п. 1 договору житловий будинок до 20 вересня 2012 року та підписати акт-прийому передачі квартири.
За змістом п. 13 вказаного договору ОСОБА_5 в особі представника стверджував і гарантував ОСОБА_4, що прихованих недоліків, які йому (відповідачу) відомі та про які він свідомо не попередив позивача, квартира, що підлягає відчуженню, не має; обставин, які б перешкоджали укладенню договору купівлі-продажу та які б замовчувалися ним, не існує.
У порушення умов зазначеного договору відповідач ОСОБА_5 своїх зобовязань за цим договором не виконав, у визначений договором строк до 20 вересня 2012 року житловий будинок № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області в експлуатацію не ввів, вказану вище квартиру позивачу ОСОБА_4 згідно із актом прийому-передачі не передав.
29 листопада 2012 року відповідач ОСОБА_5 (далі Продавець), від імені якого діяв ОСОБА_7, і позивач ОСОБА_4 (далі Покупець) уклали договір № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав (а. с. 9-11).
За змістом п. п. 2.1, 2.2 цього договору Продавець продає, а Покупець купує майнові права на обєкт нерухомості житлове приміщення у будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області, а саме: однокімнатну квартиру на другому поверсі (пята однокімнатна квартира зліва направо на другому поверсі), загальною площею 48 м2.
У п. 2.5 договору № 29/11-25 встановлено, що запланований термін будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області не пізніше 03 березня 2013 року.
Відповідно до п. 6.1 договору № 29/11-25 у випадку розірвання цього договору, грошові кошти, сплачені Покупцем за майнові права, повертаються йому протягом 30 банківських днів.
За змістом п. 6.4 вказаного договору за повернення Покупцю грошових коштів у разі розірвання договору з вини Продавця, встановленої рішенням суду, останній сплачує Покупцю винагороду в розмірі 1 % від суми грошових коштів, що повертаються.
У п. 8.1 договору № 29/11-25 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе за договором зобовязань, якщо він не буде припинений раніше відповідно до положень цього договору та вимог чинного законодавства України.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.
У ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно із нормами ст. ст. 192, 524, 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1); відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4).
У ч. 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий ч. 2 ст. 651 ЦК України).
Укладаючи 29 листопада 2012 року договір № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав із ОСОБА_5, ОСОБА_4 розраховував отримати у власність не пізніше 03 березня 2013 року однокімнатну квартиру у житловому будинку № 43 по вулиці Княжицькій у місті Бровари Київської області.
Внаслідок неналежного виконання умов цього договору та не введення в експлуатацію відповідачем вказаного будинку, позивач більше двох років позбавлений можливості отримати у власність однокімнатну квартиру та проживати в ній, у звязку з чим ОСОБА_4 не отримав того, на що він розраховував при укладенні із ОСОБА_5 19 березня 2012 року попереднього договору та у подальшому 29 листопада 2012 року договору № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.
Зазначене порушення відповідачем ОСОБА_5 умов договору № 29/11-25 щодо не введення в експлуатацію житлового будинку у визначений сторонами строк, суд вважає істотним порушенням умов даного договору, тому вимога позивача ОСОБА_4 щодо його розірвання є обґрунтованою.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи істотне порушення відповідачем умов укладеного 29 листопада 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договору № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав, суд дійшов висновку, що вказаний договір на вимогу позивача підлягає розірванню.
За офіційним курсом Національного банку України станом на 26 серпня 2015 року день ухвалення судом заочного рішення 1 долар США = 22,623411 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд вважає, що зазначені вище вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на положеннях закону та умовах укладеного сторонами 29 листопада 2012 року договору № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав.
У ч. 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
За змістом п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У звязку з наведеним, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Розірвати договір № 29/11-25 купівлі-продажу майнових прав, укладений 29 листопада 2012 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І. М.