Справа № 496/5666/15-ц
Провадження № 2/496/2467/15
29 грудня 2015 року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Мельничук Н.І.,
при секретарі Богдан Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До судового засідання представник позивача не зявився, але в позові вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги доводи представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Умовами договору встановлено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (а. с. 5-12).
Згідно з п. в) п. 9 заяви позичальника, позичальник сплачує банку єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту, розмір якої визначається п. 4 заяви про надання строкового кредиту, шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок банку.
Пунктом 14 заяви позичальника встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого грошового зобовязання, передбаченого договором, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день просрочки.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачкою ОСОБА_1 умов укладеного кредитно-заставного договору утворилась заборгованість, яка відповідачкою у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1218,00 грн. (а. с.1).
Керуючись ст. ст. 524, 526, 533, 610-612, 625-629, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати у розмірі 1218,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_2