Ухвала

іменем україни

16 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював у Приватному акціонерному товаристві «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» (далі - ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва») на посаді апаратника синтезу з 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року та по досягненню віку 50 років мав право на отримання пільгової пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1. Зазначив, що з вини відповідача, який із порушенням строків видав довідку про пільговий стаж, та, крім того, зазначив у довідці стаж 1 рік 7 місяців та 18 днів, тобто неправильно зазначив тривалість пільгового стажу, йому довелося звертатися до суду за захистом порушеного права. Просив стягнути з відповідача 49 560 грн на відшкодування матеріальної шкоди, що становить суму неотриманої пенсії за 30 місяців, та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» на користь ОСОБА_3 49 560 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2015 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте рішення апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_600502/ed_2015_03_02/pravo1/T178800.html?pravo=1> право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах чоловікам призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_61/ed_2015_03_02/pravo1/T178800.html?pravo=1> (60 років), на один рік за кожний повний рік такої роботи.

Одним з видів документів, які роботодавець повинен оформити на вимогу працівника, є документи для призначення пенсії. Перелік цих документів надано у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_03_02/pravo1/T178800.html?pravo=1>. Відповідно до Порядку адміністрація підприємства, установи, організації в 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи. Ці документи повинні відображати фактичний стан речей, тому що неправильні відомості тягнуть за собою ряд негативних наслідків для працівника: відмову у призначенні пенсії, призначення пенсії у меншому розмірі та інше.

Статтею 49 КЗпП України установлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_529/ed_2015_03_02/pravo1/T178800.html?pravo=1> підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Судом установлено, що із досягненням 50-річного віку позивач мав право на отримання пільгової пенсії за віком, для оформлення якої йому необхідно було подати до органів пенсійного забезпечення певні документи, одним із яких є довідка про наявність стажу в шкідливих умовах.

10 лютого 2010 року позивач звернувся до відповідача для отримання довідки про стаж роботи із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи в особливо шкідливих умовах на посаді апаратника синтезу з 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року.

21 квітня 2010 року відповідач видав позивачу довідку № 4, у якій зазначено, що його трудовий стаж роботи в шкідливих умовах складає тільки 1 рік 7 місяців 18 днів.

Не отримавши належно оформленої довідки та підтвердження про пільговий стаж, управління Пенсійного фонду України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області) відмовило позивачу в призначенні пільгової пенсії, у зв'язку із чим позивач змушений був звернутися за захистом свого права до суду.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_3 та встановлено факт безпосередньої зайнятості на посаді апаратника синтезу в цеху синтетичних барвників протягом повного робочого дня у період із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року для призначення пільгової пенсії за списком № 1; визнано недійсною довідку від 21 квітня 2010 року № 4, видану ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» ОСОБА_3, про підтвердження у останнього наявного пільгового трудового стажу 1 рік 7 місяців 4 дні.

Після ухвалення судом вищевказаного рішення позивач повторно звернувся до відповідача для отримання довідки про підтвердження наявності трудового стажу.

Незважаючи на указане рішення суду, 05 березня 2013 року ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» видало позивачу довідку № 1 про підтвердження його пільгового трудового стажу за період із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року, у якій повторно зазначено, що його стаж складає 1 рік 7 місяців 18 днів.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 та зобов'язано ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» видати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу роботи за списком № 1 на посаді апаратника синтезу за період із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року тривалістю 4 роки 7 місяців 4 дні.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року, зобов'язано УПФ України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 період роботи ОСОБА_3 у ПАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року та призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 03 липня 2013 року.

На підставі останніх судових рішень ОСОБА_3 призначено пенсію із 03 липня 2013 року у сумі 1 652 грн 35 коп.

Також встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року скасовано постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року із направленням справи на новий судовий розгляд.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції виходив із того, що із досягненням 50-річного віку позивач мав право на пенсію за списком № 1, однак з вини відповідача, який своєчасно не видав довідку про його пільговий стаж роботи, така довідка була видана лише на підставі рішення суду, у зв'язку із чим позивачу призначено пенсію у віці 52 роки, у результаті чого він не отримував пільгову пенсію протягом 30 місяців у загальній сумі 49 560 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь як завдана матеріальна шкода.

Крім того, суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у перенесених стражданнях, приниженні та пригніченості, необхідності неодноразово захищати свої права в суді, що призвело до захворювання серця, із приводу чого він перебував на лікуванні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що судові рішення, на підставі яких позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах, на час розгляду цієї справи скасовані, тому вимоги позивача про відшкодування шкоди є безпідставними.

Однак погодитися із указаними висновками не можна, оскільки вони ґрунтуються на неповно встановлених фактичних обставинах, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st4>).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st10> суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а також встановити суб'єктний склад спору.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Підстави звільнення від доказування наведені у ст. 61 ЦПК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 61 ЦПК України установлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, дійшовши висновку, що в результаті скасування судових рішень, ухвалених в адміністративній справі, заявлений позов є безпідставним у зв'язку з його недоведеністю, апеляційний суд залишив поза увагою ту обставину, що в адміністративному порядку розглядався позов ОСОБА_3 до УПФ України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах.

ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» у вищевказаній справі участі не брало, тому відсутні підстави для застосування ч. 3 ст. 61 ЦПК України, як і підстави для висновку, що в результаті скасування вищевказаних судових рішень позов ОСОБА_3 є безпідставним та необґрунтованим.

Разом із тим апеляційний суд зобов'язаний був у такому випадку зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства згідно з положеннями ст. 201 ЦПК України, а не відмовляти у задоволенні позову взагалі.

Водночас суд не звернув достатньої уваги на те, що набрало законної сили рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2013 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» про зобов'язання видати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу роботи за списком № 1, яким зазначений позов задоволено та зобов'язано ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» видати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу роботи за списком № 1 на посаді апаратника синтезу за період із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року тривалістю 4 роки 7 місяців 4 дні (а. с. 31-35).

Апеляційний суд всупереч ст. ст. 212, 303, 304, 309, 316 ЦПК України в достатньому обсязі не перевірив законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції по суті вирішеного спору, на порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, правовою природою заявленого позову та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню; не зазначив обставин і фактів, які б спростовували доводи і підстави позову, враховуючи, що позов подано не лише з підстави наявності судових рішень в адміністративній справі, якими зобов'язано УПФ України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 період роботи ОСОБА_3 у ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» із 02 вересня 2004 року до 06 квітня 2009 року та призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 03 липня 2013 року, а з підстави порушення його прав внаслідок ненадання саме відповідачем ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу «Барва» належної довідки про підтвердження наявного трудового стажу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак