Справа № 466/6799/13 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/5429/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі - Івановій О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 березня 2014 року по справі за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ЛМНО Корпало Галина Василівна, відділ Держземагенства у м.Львові Львівської області, Львівська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 березня 2014 року в задоволенні позову заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради відмовлено.

Рішення оскаржив заступник прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради. Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що судом не дано належної оцінки тому, що рішення Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року № 514, на підставі якого і було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5, не містить даних про затвердження проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та безоплатну її передачу у приватну власність ОСОБА_5

Звертає увагу на те, що за фактами зловживання службовим становищем та службового підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради 17.10.2013 року зареєстровано кримінальне провадження за ознаками правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, досудове розслідування по якому триває.

Вважає неправомірною відмову суду у задоволенні клопотання представника прокуратури про огляд у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 183-0331, у яких є наявними протоколи допиту свідків - 11 депутатів Брюховицької селищної ради (з 14 присутніх на сесії 29.09.2005 року), які в категоричній формі вказали, що рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки не приймалося, а також є протокол вилучення від 07.12.2007 року, згідно з яким працівниками міліції вилучено у Брюховицькій селищній раді протокол сесії від 29.09.2005 року № 48 на 10 аркушах, а також рішення від 29.09.2005 року № 514, які прошиті, прошнуровані і скріплені гербовою печаткою Брюховицької селищної ради. При цьому апелянт стверджує, що протоколи і рішення Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року іншого змісту у згаданій селищній раді не вилучалися

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання скарги, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає скаргу безпідставною з огляду на викладені мотиви.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2005 р, на ім»я ОСОБА_5 було видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,1 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2, цільове призначення якої - для дачного будівництва.

Із вказаного державного акту убачається, що такий виданий на підставі рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 р. № 514 (т. 1 а.с. 4).

29.10.2009 р. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу продала вищевказану земельну ділянку ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позов, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 набула земельну ділянку у власність незаконно. На підтвердження цього посилався на провадження слідчим відділом прокуратури Львівської області кримінальної справи, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Із матеріалів справи випливало, що службові особи Брюховицької селищної ради видали низці громадян, у тому числі й ОСОБА_5 державні акти на право власності на земельні ділянки, хоч таке питання на розгляд сесії не виносилось, рішення з цього приводу не приймались.

Крім цього, про незаконність передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_5 свідчить і невідповідність даних державного акту ОСОБА_5 змісту рішення Брюховицької селищної ради №514 від 29.09.2005 року, адже таке питання на цій сесії не розглядалося.

Відповідно до змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилаючись на незаконність набуття ОСОБА_5. у власність земельної ділянки, прокурор не довів належними і допустимими доказами факту підроблення рішення Брюховицької селищної ради м. Львова №514 від 29.09.2005 року, адже суду не було надано оригінал зазначеного рішення для порівняння із документами, які стали підставою для передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_5

Оскільки підставою для видачі ОСОБА_5 державного акту було зазначене вище рішення, проте прокурор не спростував його незаконності, то ця обставина для задоволення позову не може бути визнана обґрунтованою.

На підтвердження факту розроблення плану кварталу по вул. Курортна-Макаренка в смт. Брюховичі і затвердження вулиці Б. Макаренка відповідач надав докази, зокрема план-схема розташування спірної земельної з погодженням відповідних служб, а також докази про надання погодження на підготовку документів для відводу спірної земельної ділянки, які прокурором не спростовані, і яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Дані обставини підтверджуються й іншими доказами, а саме: витягом з журналу архітектора смт. Брюховичі, ксерокопії журналу реєстрації обтяжень, обмежень сервітутів та обмежень земельної ділянки на АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 41, 67, 58, 62, 63, 68), які також досліджувалися судом.

За змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 61 передбачені підстави звільнення від доказування. Частиною четвертою цієї статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом, вирок у кримінальній справі, порушеної за фактом службового підробляння посадовими особами Брюховицької селищної ради рішення № 514 від 29.09.2005 р., а також видачі незаконного акта на прізвище ОСОБА_5 відсутній. Кримінальна справа, на результати розслідування, у якій посилається прокурор, була закрита за п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях складу злочину.

Відтак, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом, дійшов правильного висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог заступника прокурора Львівської області.

Крім того, слід зазначити, що позивач не був стороною оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки, а тому обраний прокурором спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам ст.. 16 ЦПК України та характеру даних правовідносин, оскільки якщо майно вибуло поза волею власника, то власник має право на застосування такого способу судового захисту, як витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України, однак такі вимоги прокурором не заявлялись.

Твердження апелянта про те, що судом не дано належної оцінки рішенню Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 року № 514, у якому не містить даних про затвердження проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 та безоплатну її передачу у приватну власність ОСОБА_5, є безпідставними, оскільки судом вживалися заходи для витребування та огляду в судовому засіданні оригіналу вказаного рішення та протоколу засідання сесії Брюховицької селищної ради, однак такі суду надані не були.

Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності, тобто строк протягом якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, хоч і не вирішив питання поновлення строку позовної давності, проте дійшов вірного висновку, що позов є безпідставним, а відтак колегія суддів, обговорюючи питання пропуску прокурором строку позовної давності не знаходить підстав для визнання рішення незаконним.

За наведених обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: