Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

при секретарі Тригубець Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно; визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 29 по вул..Макарова, 36 в м.Рівне, та зняти її з реєстраційного обліку.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що в травні 2013 року дочка, відповідач у справі, зникла, залишивши на її утриманні своїх дітей - дочку ОСОБА_5, опікуном якої вона являється, та сина ОСОБА_6. З цього часу вихованням, утриманням та розвитком внука займається вона. Зверталася до органів МВС для розшуку доньки, в результаті чого було встановлено її місце проживання. Від сина відповідач відмовилася ще в пологовому будинку, однак, надалі забрала його. До 2-річного віку дитиною відповідач займалася обмежений час, додому приходила лише переночувати. З моменту зникнення та після встановлення місця проживання до сина дочка не телефонувала, коштів чи подарунків не передавала, з днем народження не вітала, не цікавилася його життям та здоровям. До дітей донька повертатися не бажає. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи позов підтримала та просить задовольнити. Пояснила, що відповідач забрала сина з пологового будинку завдяки умовлянням працівників органу опіки та піклування. Надалі з нею проводилася профілактична робота з забезпечення належного догляду за дитиною, але позитивного результату вона не дала. ОСОБА_7 проживає з бабусею, позивачем, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач повідомила по телефону, що їй байдужа доля сина, вона проживає з іншим чоловіком і просить, щоб її не проблемами дітей не турбували.

Свідок ОСОБА_8 показала, що проживає у сусідньому будинку з позивачем. Дочка позивача вже давно з матірю не проживає, дітей залишила на її вихованні. Останніх два літа вона відповідача не бачила, з дітьми в поліклініці, в магазині чи на дитячому майданчику постійно бачить лише бабусю. Діти про матір не розповідають і не згадують. Останній раз бачила відповідача за місцем проживання весною 2013 року.

Свідок ОСОБА_9 показала, що як сусідка позивача часто зустрічається з нею у дворі на дитячому майданчику. З дітьми постійно займається лише їх бабуся. Зі слів позивача знає, що матір ОСОБА_10 та ОСОБА_6 близько двох років проживає в іншій області.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, показання свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Судом встановлено, що відповідач є матірю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про його народження.

Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Після народження сина відповідач в пологовому будинку відмовилася забрати дитину, що вбачається із заяви від 28 лютого 2011 року про відмову забрати дитину з пологового відділення та акту від 28 лютого 2011 року про дитину, покинуту в пологовому будинку, яку відмовилися забирати батьки.

З березня 2011 року до травня 2013 року відповідач з малолітніми донькою ОСОБА_11 та сином ОСОБА_6 проживали в помешканні своєї матері - позивача у справі. 19 жовтня 2011 року відповідач написала заяву про відмову від батьківських прав щодо сина ОСОБА_6 на користь його бабусі ОСОБА_1, яка нотаріально засвідчена.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2008 року відповідач позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач розпорядженням міського голови міста Рівне призначена опікуном неповнолітньої ОСОБА_11.

В травні 2013 року відповідач зникла та була оголошена у розшук. Згідно повідомлення Івано-Франківського міського відділу міліції від 10 липня 2015 року встановлене місце проживання зниклої ОСОБА_3

З показань свідків, пояснень позивача та третьої особи встановлено, що відповідач

будь-якої участі у вихованні сина з 2013 року не приймала, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, не телефонувала, не цікавилася його життям, хоча мала таку можливість.

Відповідно до ст.150 та ст.180 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків.

За таких обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.166 СК України суд одночасно вирішує питання про стягнення аліментів на дитину та, враховуючи відсутність відомостей про наявність у відповідача постійного місця роботи, встановлює аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.

З досліджених доказів встановлено, що позивач має на праві спільної сумісної власності житлову квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 листопада 1999 року, договором дарування від 18 лютого 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав. Відповідач зареєстрована в квартирі за вказаною адресою, про що свідчить довідка адресного бюро, однак не проживає в ній з травня 2013 року, що встановлено з показань свідків, пояснень позивача та матеріалів справи.

Відтак, наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу житлом, та зняття її з реєстрації у вказаному помешканні.

За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, ст.150, 165, 166, 180, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 ( пятсот ) грн.. щомісячно, починаючи з 29 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, та зняти з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя