Справа № 135/121/14-ц Провадження № 22-ц/772/1809/2015Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія 47Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Вавшка В.С., Іващука В.А.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.04.2015 по цивільній справі за позовом за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Ладижинської міської ради Вінницької області, третя особа громадська організація «Вінницяенергоремонт» про скасування рішення Ладижинської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку,, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 1979 року вона будучи членом громадської організації «Вінницяенергоремонт», постійно користувалась належною їй земельною ділянкою під НОМЕР_4 (145). З 2009 року ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну ділянку, якою вона користується та чинить їй перешкоди в користуванні ділянкою. Рішенням 15 сесії 6 скликання Ладижинської міської ради Вінницької області від 04.09.2012 року №537 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» надано згоду на приватизацію відповідачем ОСОБА_4 спірної ділянки , з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Ладижин Вінницької області, ГО «Вінницяенергоремонт», загальною площею 0,0450 га, згідно цільового призначення: для індивідуального садівництва (01.05)(НОМЕР_2).

Як стверджує ОСОБА_2, ця незаконна дія ОСОБА_4 відбулась без її заяви на переоформлення відповідних документів, тобто без її волі та згоди, в односторонньому порядку.

Виходячи з викладених обставин, позивач у своєму позові просила суд скасувати рішення Ладижинської міської ради 15 сесії 6 скликання від 04.09.2012 року № 537 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» та державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,045 га, в м. Ладижин, громадська організація «Вінницяенергоремонт», виданий на ім'я ОСОБА_4, як незаконний.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.04.2015 в задоволенні позову відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 6 листопада 1996 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів громадського стану 16 липня 1981 року зроблено запис за №109. Отже, відповідно до діючої на той час норми ст.44 КЗпШС Української РСР, з 16 липня 1981 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2, не є подружжям.

Як видно зі Статуту громадської організації «Вінницяенергоремонт», дана організація утворилася у 2009 році і не є нічиїм правонаступником .

Виходячи з зазначених обставин, у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не використовували земельну ділянку НОМЕР_4 в м. Ладижин громадської організації «Вінницяенергоремонт», що підтверджується заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 14.V.2009 року і від 14.08.2009 року на ім'я голови садового товариства «Вінницяенергоремонт» про прийняття їх в члени даного Товариства; протоколом №2 засідання правління товариства «Вінницяенергоремонт» від 20.01.2011 року та витягом з даного протоколу, у яких вказано, що саме 20.01.2011 року було ухвалено надати ОСОБА_2 земельну ділянку НОМЕР_4 для ведення садівництва та городництва.

Членська книжка на земельну ділянку № 145 видана садівничим товариством «Протон» у 1979 році і не має відношення до громадської організації «Вінницяенергоремонт», створеної у 2009 році, тому твердження сторони, що книжку на земельну ділянку № 145 було замінено на книжку на земельну ділянку НОМЕР_4 спростовуються вищезазначеними обставинами та доказами.

ОСОБА_4 як член громадської організації «Вінницяенергоремонт» звернувся до Ладижинської міської ради Вінницької області з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки, площею 0,045 га.

Рішенням № 1491 Ладижинської міської ради Вінницької області 44 сесії 5 скликання від 24.03.2010 року "Про надання земельних ділянок у власність" було передано ОСОБА_4 безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 0,045 га, що розташована в м. Ладижин, с/т «Вінницяенергоремонт» згідно цільового призначення: 0,045 га - для ведення садівництва.

Рішенням Ладижинської міської ради Вінницької області № 537 від 04.09.2012 року було затверджено ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що розташована в м. Ладижині Вінницької області, ГО «Вінницяенергоремонт" та видати ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована в м. Ладижині Вінницької області, ГО «Вінницяенергоремонт" загальною площею 0,0450 га, згідно цільового призначення: для індивідуального садівництва (01.05) (НОМЕР_5).

На підставі вказаного рішення Ладижинської міської ради Вінницької області 09.10.2012 року ОСОБА_4 отримав державний акт серії НОМЕР_6 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0450 га.

Із дослідженої судом технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 вбачається, що в матеріалах даної технічної документації міститься копія членської книжки садового товариства «Вінницяенергоремонт» на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку № 18.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що час видачі даної членської книжки допущена технічна помилка в нумерації земельної ділянки, яка в подальшому була виправлена головою ГО «Вінницяенергоремонт" , оскільки дані доводи підтверджуються дослідженим в судовому засіданні оригіналом даної членської книжки громадського об'єднання «Вінницяенергоремонт", де зазначено номер земельної ділянки, якою користується відповідач НОМЕР_4.

Як вбачається із протоколу № 2 засідання правління товариства "Вінницяенергоремонт" від 20.01.2011 року та витягу з протоколу засідання товариства "Вінницяенергоремонт" від 20.01.2011 року на підставі заяви позивача було вирішено надати їй земельну ділянку НОМЕР_4 для ведення садівництва та городництва 20.01.2011. Однак, суд звертає увагу на те, що питання про надання спірної земельної ділянки позивачу вирішувалось вже після того як відповідачу ОСОБА_4 на підставі рішення 44 сесії 5 скликання Ладижинської міської ради від 24 березня 2010 року № 1491 було передано безоплатно дану спірну земельну ділянку,яке не оспорюється відповідачем.

Таким чином позивач ОСОБА_2 на підтвердження свого права користування спірною земельною ділянкою надала суду членську книжку, видану за НОМЕР_4, тобто отриману вже після прийняття Ладижинською міською радою рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, поданої до органу місцевого самоврядування 29 квітня 2013 року про надання їй у власність земельної ділянки, загальної площею 0,04 га, ГО "Вінницяенергоремонт" та копії садової книжки ГО "Вінницяенергоремонт" НОМЕР_4(а), яка стала підставою для прийняття вказаних вище рішень органу місцевого самоврядування, свідчать про те, що позивачу ОСОБА_2 передану безоплатно у власність та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під номером 17 (а), а не 17.

Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності, про застосування якої просив відповідач, суд вважає, що строк позовної давності позивачем ОСОБА_2 не був пропущений, а тому підстави для застосування позовної давності - відсутні.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні звернень позивача впродовж 2012-2013 років з приводу вирішення спірних правовідносин до Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області та до Ладижинського міського суду Вінницької області з відповідними позовами датами звернення є 2012 та 2013 роки. Будь-яких доказів про те, що позивач дізналась про порушення своїх прав раніше ніж у 2012 році, про що вказував відповідач суду не надано.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.04.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: