У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання незаконною нотаріальної дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити їй строк звернення до суду та визнати незаконним засвідчення виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області справжності підпису на розписці, складеній від імені ОСОБА_5 про отримання позики у сумі 46000 грн, яка містить датований 10 квітня 2008 року посвідчувальний напис, підпис секретаря сільської ради та дані про реєстраційний №920.

Позов мотивовано тим, що заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 29 травня 2014 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 46 000 грн. Після отримання копії зазначеного судового рішення позивач дізналася про спірні правовідносини між нею та ОСОБА_6, а також про розписку, у якій реквізити є неповними, відсутні дані щодо місця проживання позичальника, вказівка про зобов'язання повернути борг до конкретної дати. Позивач вказує на те, що коштів у позику від ОСОБА_6 не отримувала. Крім того, розписка містить дані про те, що до суду ні в успій, ні в письмовій формі ОСОБА_5 звертатися не буде, що прямо суперечить вимогам закону. Підпис у розписці від імені позивачки викликає сумнів, але його справжність засвідчено виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Позивач вважає, що посвідчення в нотаріальному порядку підпису від її імені у зазначеній розписці здійснено всупереч положенням законодавства, оскільки Устимівська сільська рада Семенівського району Полтавської області може засвідчувати справжність підпису виключно на тих документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. У зв'язку із наведеним просила суд визнати вказану нотаріальну дію незаконною.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано незаконним засвідчення виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області справжності підпису на розписці, складеній від імені ОСОБА_5 про отримання позики у сумі 46000 грн, яка містить датований 10 квітня 2008 року посвідчувальний напис, підпис секретаря сільської ради та дані про реєстровий №920.

Представник ОСОБА_6, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов виходив з того, що дії секретаря сільської ради по вчиненню посвідчувального напису є незаконними і не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року, діючої на момент вчинення спірних нотаріальних дій, посадова особа виконавчого комітету засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містить у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Зі змісту розписки, складеної від імені позивачки вбачаються ознаки правочину та вказана розписка має характер угоди і містить положення, які суперечать закону. Крім того, підпис особи на розписці був засвідчений виконкомом сільської ради, а не посадовою особою цього органу, що у сукупності з вищезазначеним свідчить про незаконність дій по такому засвідченню.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області було вчинено нотаріальну дію, а саме: посвідчено виконаний від імені позивача підпис на розписці про отримання у ОСОБА_6 позики в сумі 46 000 грн. На розписці міститься посвідчувальний напис, датований 10 квітня 2008 року та підпис секретаря сільської ради, вказано, що в реєстрі нотаріальну дію зареєстровано за №920.

Відповідно до розписки, складеної від імені ОСОБА_5, остання отримала від ОСОБА_6 позику в сумі 46 000 грн, та вказано, що до суду ні в усній ні в письмовій формі звертатись не буде, в чому і розписується.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач ставила питання про визнання незаконним засвідчення виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області справжності її підпису на розписці, складеної від її імені про отримання у ОСОБА_6 у позику коштів, при цьому, у позові фактично оспорювала отримання нею коштів та факт підписання розписки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 130 ЦПК України в ході попереднього розгляду справи суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

В порушення вказаної норми суд першої інстанції не встановив коло осіб, інтересів, яких стосується вирішення даного спору, зокрема не обговорив питання щодо залучення до участі у справі у якості співвідповідачів або третіх осіб ОСОБА_6, на користь якого видана розписка, та посадової особи сільської ради, яка засвідчила відповідний підпис

Суд не уточнив у позивача підстави заявленого нею позову та їх зміст, не роз'яснив останній правові наслідки визнання незаконною нотаріальної дії. Задовольняючи позов не встановив, які саме права позивача порушені та чи підлягають вони захисту саме обраним нею способом.

З урахуванням відповідних уточнень та з метою правильного вирішення спору і прийняття мотивованого рішення судом не обговорено питання щодо призначення почеркознавчої експертизи, не роз'яснено особам, які беруть участь у справі обов'язки щодо доказування і подання доказів, наслідки не призначення відповідної експертизи, а також положення щодо належності і допустимості доказів.

Вирішуючи даний спір місцевий суд не визначився з характером спірних правовідносин, не виконав вимог ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Апеляційний суд, не виправив вказаного порушення в силу положень ст.303 ЦПК України щодо меж розгляду справи та відсутності повноважень наданих йому цим Кодексом, у зв'язку із чим, залишив ухвалене місцевим судом рішення без змін.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судами, як першої, так і апеляційної інстанцій, фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поспішних висновків у справі.

За таких обставин, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК України їх слід скасувати з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

Справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді О.В. Кафідова
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська