АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1036/15 Доповідач - Гурзель І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Ходоровський М. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія " Вектор Плюс" про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа в цивільній справі за позовом ВАТ "Сведбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року до Тернопільського міськрайонного суду звернувся із заявою представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія " Вектор Плюс" про заміну стягувача, видачу дібліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія " Вектор Плюс" задоволено частково. Замінено сторону стягувача ПАТ «Сведбанк» аправонаступником якої є ТОВ «Факторингова компанія» «Ветор Плюс» за правом грошової вимоги за ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа № 2-4791, який виданий Тернопільським міськрайонним судом 31 серпня 2009 року в цивільній справі № 2-4791/09.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду, якою відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_3 "Факторингова компанія "ОСОБА_1 плюс" щодо заміни стягувача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам у справі, порушення норм матеріального та процесуального права .

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, пославшись на обставини викладені в ній.

Представник заявника ОСОБА_3 Факторингова компаніяВектор Плюс в судове засідання не з'явився, проте повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 листопада 2012 року між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_3 Факторингова компанія Вектор Плюс укладено договір факторингу № 15, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1901/1007/71-269 від 11 жовтня 2007 року та на підставі якого ОСОБА_3 Факторингова компанія Вектор Плюс набуло прав кредитора по грошовим вимогам до боржника ОСОБА_2

Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2009 року, яке ухвалено в цивільній справі № 2-4791/09 позовом ПАТ «Сведбанк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 81517,50 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 621042,59 грн., а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 1700 грн. судового збору.

Так судом першої інстанції вірно встановлено, що оскітьки ОСОБА_3 Факторингова компанія Вектор Плюс уклала договір факторингу згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1901/1007/71-269 від 11 жовтня 2007 року та на підставі якого ОСОБА_3 Факторингова компанія Вектор Плюс набуло прав кредитора по грошовим вимогам до боржника ОСОБА_2

Таким чином, відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів(посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямоване на примусове виконання рішень судів та інших органів( посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Також, згідно ч. 1,2,5 ст.8 Закону України Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа на користь чи в інтересах якої видано виконавчий доумент. Боржником є фізична або юридична особа. Визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження обов'язкові тією мірою якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів , визначених цим Законом. Згідно з цим Законом підлягають виконанню державною виконавчою службою такі викконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судом.

Також, згідно із п.1 ч.1 ст 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Разом з тим, відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, суд змінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так заявником надані докази того, що ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «ОСОБА_1 плюс» своє право вимоги заборгованості по кредитним договорам боржників, що підтверджується договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року, тому в частині заміни стягувача на правонаступника підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права є безпідставними і такими, що суперечать дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження відсутнє, а тому неможлива заміна сторони виконавчого провадження є неправильними , так як не замінивши сторону , вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено Законом України Про виконавче провадження. Крім того з постанови ДВС про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 160) вбачається що виконавчий лист № 2-47491 від 31.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Сведбанк 622992,59 грн заборгованості повернуто стягувачу ПАТ Сведбанк з можливістью його повторного предявлення до виконання в строк до 30.10.2015 року. Тобто у правонаступника стягувача не втрачена процесуальна можливість відновити виконавче провадження по цьому виконавчому листу.

Виходячи з наведеного, судова колегія прийшла до висновку, що ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для іі скасування не вбачає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. п.1.ч.2 ст 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді