Справа № 473/3333/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"22" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

25.08.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 216 грн. 93 коп. та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 22.12.2011 року був укладений кредитний договір № NKXRFF10200366, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 2 323 грн. 20 коп. на строк до 21.12.2013 року, а відповідач зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) в розмірі 23 грн. 23 коп., а також інших витрат згідно умов договору.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 06.07.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 5 216 грн. 93 коп., яка складається з :

-заборгованості за кредитом у розмірі 1 632 грн. 82 коп.;

-заборгованості за процентами в розмірі 01 грн. 53 коп.;

-заборгованості за комісією в розмірі 371 грн. 68 коп.;

-нарахованої пені за порушення умов договору в розмірі 2 486 грн. 28 коп.;

- нарахованих штрафів у загальному розмірі 724 грн. 62 коп. (500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 224 грн. 62 коп. (процентна складова)).

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти наявності у нього заборгованості за вищевказаним кредитом.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 22.12.2011 року був укладений кредитний договір № NKXRFF10200366, в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 2 323 грн. 20 коп. на строк до 21.12.2013 року, а відповідач зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) в розмірі 23 грн. 23 коп., а також інших витрат згідно умов договору.

Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами є обов'язок останньої сплачувати на користь банку неустойку в розмірі 0,15 % від суми заборгованості за кредитом (п.2.4.5.1 Правил), а також штраф за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 90 днів в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.2.4.5.5 Правил).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умови про оплату винагороди Банку за надання фінансового інструменту були узгоджені сторонами при його укладенні.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в звязку з чим утворилася заборгованість, яку позивач нарахував станом на 06.07.2015 року, включаючи проценти за користування кредитом, пеню.

Між тим, позивачем не було враховано наступне.

Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

При цьому, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Разом з тим, виходячи з положень ст.ст.530, 631 ЦК України «строк дії договору» та «строк (термін) виконання зобов'язання» є різними поняттями.

Так, відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Закінчення строку дії договору припиняє виникнення у сторін зобов'язань, що передбачалися ним, проте не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч . 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України.

Отже, саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не проведено, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України (п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Тобто, після закінчення строку дії договору між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини, тому нарахування кредитором або його правонаступником позичальнику процентів за користування кредитом, комісії, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

При цьому позивач не заявив вимог про застосування цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За такого, з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на дату закінчення строку його дії (21.12.2013 року), а саме:

-заборгованість за кредитом у розмірі 1 632 грн. 82 коп.;

-заборгованість за процентами в розмірі 01 грн. 53 коп.;

-заборгованість за комісією в розмірі 371 грн. 68 коп.

Крім того, враховуючи, що сторони дійшли згоди з усіх умов при підписанні кредитного договору, яким встановлено стягнення штрафних санкцій при порушенні позичальником умов кредитного договору, з відповідача також підлягає стягненню пеня в розмірі 782 грн. 88 коп. (станом на 21.12.2013 року), штрафи в розмірі 500 грн. 00 коп. та 100 грн. 30 коп. (5 % х ((1 632 грн. 82 коп. + 01 грн. 53 коп. + 371 грн. 68 коп.) заборгованість за кредитом)) (процентна складова).

Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано.

Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань.

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення (65 %) в сумі 158 грн. 34 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 224-228, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № NKXRFF10200366 від 22.12.2011 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 1 632 грн. 82 коп., заборгованість за процентами в розмірі 01 грн. 53 коп., заборгованість за комісією в розмірі 371 грн. 68 коп., пеню в розмірі 782 грн. 88 коп., штрафи в розмірі 600 грн. 30 коп., а всього 3 389 грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 158 грн. 34 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан