Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/563/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сульженко Л. П.
Категорія 39 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ягодинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до Ягодинської сільської ради Володарсько-Волинського району та просили визнати за ними право власності у рівних частках на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Піонерська, 8 в с. Турчинка Володарсько-Волинського району Житомирської області, що залишився після смерті їх батька ОСОБА_3 В обґрунтування вимог зазначали, що 30 квітня 2014 року помер їх батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Піонерська, 8 в с. Турчинка Володарсько-Волинського району Житомирської області. Оскільки правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок відсутні, вони позбавлені права оформити спадщину в державній нотаріальній конторі. Враховуючи зазначене, просили позов задовольнити.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Апелянти посилаються на порушення судом норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

Як видно з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 30 квітня 2014 року помер ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 236949 (а.с. 7).

Спадкоємцями першої черги майна померлого є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.6, 39.

Згідно з довідкою виконкому Ягодинської сільської ради Володарсько-Волинського району №579 від 27 квітня 2015 року спадкодавець ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Позивачі на день смерті батька проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, 38).

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивачі не зверталися, про що свідчить повідомлення приватного нотаріуса Володарсько-Волинського районного нотаріального округу за № 173, відповідно до якого спадкова справа після смерті ОСОБА_3 станом на 14 травня 2015 року не заводилась (а.с. 31).

Оскільки позивачі на день смерті батька постійно з ним не проживали, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подавали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачі вважаються такими, що не прийняли спадщину та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак, таких вимог до суду позивачі не заявляли.

Доводи апелянтів про те, що вони прийняли спадщину після смерті батька, оскільки фактично вступили у володіння та користування спадковим майном, не узгоджуються з вимогами ст.ст. 1268-1270 ЦК України щодо порядку прийняття спадщини, а тому є безпідставними.

Інших посилань на порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення спору, апеляційна скарга не містить, а тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: