Справа № 343/612/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1683/2015
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі про стягнення недоплаченої щомісячної страхової виплати за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі на рішення Долинського районного суду від 26 червня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду від 26 червня 2015 року позов задоволено частково

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі на користь ОСОБА_2 7029 (сім тисяч двадцять дев'ять) гривень 98 коп. недоплачених щомісячних страхових виплат у зв'язку з каліцтвом на виробництві за період вересень 2013 року - лютий 2015 року.

Апелянт на рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що в особовій справі ОСОБА_2 знаходиться довідка архівного відділу Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області від 29.08.2013 року № 01-18-65, згідно з якою документи з особового складу (книги обліку) нарахувань заробітної плати працівникам) ТзОВ імені Петровського с.Рубань Немирівського району Вінницької області на зберігання до архівного відділу Немирівської РДА не передавалися, тому надіслати довідку про заробітну плату ОСОБА_2 не є можливим.

Суд, приймаючи рішення по справі, взяв до уваги не вірний розрахунок недоплаченої щомісячної страхової виплати втраченого заробітку, проведений позивачем.

Якщо взяти до уваги заробітну плату ОСОБА_2 у сумі 176,28 грн, (з усіма коефіцієнтами перерахунку за період вересень 2013 р. - лютий 2015 р. - становить 17758,52 грн.), то за мінусом вже виплаченої загальної суми 12856.31 грн. щомісячної страхової виплати, з врахуванням індексації, відділенням Фонду в Долинському районі за цей період, то різниця становить 4902,21 грн., а не 7998,91 грн., як заявлено позивачем в заяві про уточнення суми позову.

Також суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні вимоги відповідно до статті 1195 чинного Цивільного кодексу України.

Даний спір про відшкодування втраченого заробітку слід вирішувати на підставі відповідних норм цивільного законодавства, яке було чинним на момент виникнення у ОСОБА_2 права на відшкодування шкоди (глави 40 ЦК УРСР 1963 року), та глави 79 ЦК України. Сторонами в цьому спорі є ОСОБА_2 та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Петровського, з вини якого спричинено шкоду.

Вважає, що на позовні вимоги ОСОБА_2 не поширюється дія Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку ш виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрати працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-ХІУ (надалі - Закон № 1105), що набрав чинності з 01.04.2001 року, зокрема статей 21,28,34 цього Закону.

А відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі може бути стороною у справах по спорах щодо розміру шкоди та права на її відшкодування у вигляді страхових виплат тільки на підставі норм Закону №1105.

Фондом не завдано жодної шкоди здоров'ю ОСОБА_2 В день отримання трудового каліцтва позивач не працювала в жодному з робочих органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України. Нещасний випадок з ОСОБА_2 стався під час її роботи в СТОВ ім. Петровського.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позові.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Статтею 21 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яким регулюються спірні правовідносини, передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку виплачувати щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно ст. 40 вказаного Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Судом першої інстанції встановлено, що під час виконання трудових обов'язків в КСП ім. Петровського в с. Рубань Немирівського району Вінницької області (правонаступником якого стало СТОВ ім. Петровського) з ОСОБА_2 стався нещасний випадок, про що складено акт форми Н1 від 21.10.1998 року. В результаті отриманої травми ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і ступінь втрати нею професійної працездатності становить на даний час 55% .

Рішенням Долинського районного суду від 26.11.2001 року стягнуто з СТОВ ім. Петровського в користь ОСОБА_2, втрачений заробіток в розмірі 123,40 грн. щомісячно, починаючи з 29.09.1998 року по 01.02.2001 року в сумі 3455,70 грн., одноразову допомогу 12339,60 грн., 2550 грн. моральної шкоди та судові витрати. При визначенні розміру відшкодування шкоди суд виходив з середнього заробітку ОСОБА_2, на підставі довідки КСП ім. Петровського від 12.05.2000 року, яка становила 176,28 грн. (а.с.3-4).

Постановою Долинського районного суду від 20.04.2011 року (а.с.36-40), залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року(а.с.41-45) та ухвалою Вищого адміністративного суду від 12.03.2014 року(а.с.46-48) задоволено позов ОСОБА_2 Визнано неправомірною відмову Фонду щодо призначення ОСОБА_2, виплати щомісячної грошової суми у зв'язку з частковою втратою працездатності та здійснення соціальних послуг. Зобов'язано відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі призначити ОСОБА_2, страхову виплату втраченого заробітку та виплачувати відповідні грошові суми щомісяця, починаючи з 01.04.2001 року постійно, на час встановлення втрати професійної працездатності МСЕК, з врахуванням гірських та індексу інфляції.

В зазначеній постанові міститься також вказівка на те, що втрачений заробіток ОСОБА_2, слід розраховувати з суми 176 грн. 28 коп. - середнього заробітку позивача перед отриманням травми.

Рішенням Долинського районного суду від 16.09.2014р. по справі №343/367/14-ц (а.с.5-8) вирішено стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі його відділення в Долинському районі на користь ОСОБА_2 54152 гривні втраченого заробітку у зв"язку з каліцтвом на виробництві.

Дане рішення змінено рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.02.2015р. (а.с.9-14), в частині стягнення втраченого заробітку у зв"язку з каліцтвом, та визначено суму, яка підлягає стягненню в розмірі 8360.50 грн., а в решті рішення першої інстанції залишено без змін.

Вказаними рішеннями судів також визначено середній заробіток ОСОБА_2 в сумі 176.28 грн.

Згідно ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням уцивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи зроблений відповідачем розрахунок щомісячної страхової виплати по справі ОСОБА_2, за період з вересня 2013 року по лютий 2015 року (а.с 66), суд у рішенні зазначив, що обчислення суми щомісячної страхової виплати відбувалось виходячи з мінімальної заробітної плати 118,00грн., а не з суми середнього заробітку 176 грн. 28 коп., як визначено судовими рішеннями, з урахуванням гірських та індексу інфляції.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання по здійсненні страхових виплат втраченого заробітку.

Суд вказав, що при проведенні розрахунку недоплачених щомісячних страхових виплат у зв'язку з каліцтвом на виробництві (а.с.51), враховується заробітна плата позивачки до каліцтва у розмірі 176,28 грн.,яка встановлена рішеннями судів, втрата професійної працездатності, яка становить 55%; 20% гірських та індекс інфляції. Також враховано розмір проведеної щомісячної виплати в сумі 11887.37 грн., та виведено недоплачену суму за період з вересня 2013 року по лютий 2015 року в сумі 7029,98 грн. з урахуванням виплаченої суми згідно індексу інфляції. Суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивачки вказану суму недооплаченої щомісячної страхової виплати.

Суд першої та апеляційної інстанцій вважає, що зазначена сума розрахунку заборгованості проведена з врахуванням рекомендацій Верховного суду України №62-97 від 03 квітня 1997 року, відносно застосування індексів інфляцій при розгляді судових справ.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно проведено розрахунок заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки з метою уникнення від оплати невиплачених позивачці сум, апелянт суду давав різні свої розрахунки, які суперечать матеріалам справи та чинному законодавству і судом не приймаються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 26 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук