07.09.2015 227/4242/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Притуляка С.А.,
при секретарі - Данилко Л.В.,
представника позивача - не зявився,
відповідача - не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Харцизьк, мк-рн МеталургівАДРЕСА_1 оскільки позивачем до позовної заяви була долучена копія паспорту відповідача - громадянина України серії ВВ 288272 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 22.01.1998 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 143 від 07.08.2015 року, витрати за публікацію оголошення, було понесено територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області на підставі договіру № 3813 від 03.04.2015 року про надання послуг з друкування оголошень про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме.
Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.
Згідно п.5.1 Договору з підписанням цього Договору Клієнт засвідчує, що ознайомлений з Павилами, Тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин,які виникли на підставі цього Договору.
Банк надає Клієнту кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 5000,00грн., що передбачено п.1.3 кредитного договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому Сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього Договору сторонами не складається.
Згідно п. 1.6 Договору, кошти кредитної лінії та власні кошти Клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій передбачених договором.
Моментом надання Банком Клієнту Кредиту, відповідно до п.2.1. Договору, є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Клієнта.
У відповідності до п.3.6 Договору, Клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах.
У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та Тарифами згідно п.3.7 Договору.
Пунктом 3.8 Договору передбачено, що при надходженні на рахунок коштів та наявності непогашеної кредитної заборгованості по рахунку, вони направляються на погашення заборгованості держателя в наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів. Які надійшли на рахунок не являється зміною умов цього договору, у звязку з чим, такі дії банку не потребують двохстороннього погодження.
Відповідно до умов п. 5.4 Договору сторони домовилися, що нарахування та стягнення Банком неустойки (пені), яка зазначена у цьому Договорі, є правом, а не зобов'язанням банку.
Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.07.2015 року у нього виникла заборгованість у розмірі 4329,83 грн., яка складається з: 4329,83 грн. тіло кредиту; 0,00грн. прострочене тіло кредиту; 0,00грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації У ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ « Дельта Банк».
Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», норми якого діяли на час подання позовної заяви, від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Згідно п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином з відповідача слід стягнути, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 158,169, 197, 224-226 ЦПК України суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.А. Притуляк