АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/4003/14-ц
Номер провадження 22ц-791/1832/2015р. Головуючий в першій інстанції: Терещенко О.Є.
Категорія:27 Доповідач: Базіль Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 09 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Семиженка Г.В.

Іванової І.П.

при секретарі: Прушинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року ухваленого в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.01.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 14775.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка зобов'язань за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 17.07.2014 рік має заборгованість у сумі 134060 грн.47 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 6860 грн.38 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 49273 грн.60 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 77926 грн.49 коп.

Оскільки рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2010 року з відповідачки, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 78160 грн.84 коп. позивач просив суд стягнути різницю заборгованості в сумі 55899 грн.63 коп. та відшкодувати судовий збір в сумі 559.00 грн.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 17 липня 2014 року за кредитним договором від 27 січня 2006 року у розмірі 55 899 грн. 63 коп. та судові витрати у розмірі 559 грн., а всього 56458 грн.63 коп.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.2 ст.205 ЦПК України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, яка вважала скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №НЕК0R002010844 від 27 січня 2006 року, за умовами якого відповідачка отримала від банку кредитні кошти в сумі 14775,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 27.01.2009 року. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісячними платежами у сумі 716 грн.33 коп.

За розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на 17.07.2014 рік становить 55899 грн.63 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України та виходив з їх обгрунтованості.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.07.2009 року ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до місцевого суду із заявою в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №НЕК0R002010844 від 27.01.2006 року за станом на 25.03.2009 року в сумі 37700 грн. 44 коп., яка складається з:12083,95 грн. заборгованість за кредитом; 15502,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7842,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1771,45 грн. - штраф (процентна складова).

23 липня 2009 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області видав судовий наказ про стягнення вказаної кредитної заборгованості в сумі 37700,44 грн.

19.01.2011 року державним виконавцем ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції, Херсонської області на виконання зазначеного судового наказу відкрито виконавче провадження.

24.06.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області, Пасічник І.В. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію, відповідно до якої постановлено проводити утримання в розмірі 20% від пенсії ОСОБА_3 на загальну суму 41773 грн. 84 коп. (основний борг 37932 грн.69 коп., виконавчий збір у розмірі - 3793 грн.27 коп., витрати на проведення виконавчих дій - 47 грн.88коп.)

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №НЕК0R002010844 від 27.01.2006 року вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 6860 грн.38 коп.

Ці ж вимоги включались до заяви про видачу судового наказу,але в більшому розмірі (12083 грн.95 коп.), оскільки судовий наказ стосувався заборгованості позичальника станом 25.03.2009 року, тобто заборгованості, яка залишилася невиплаченою позичальником на день закінчення строку дії договору - 27.01.2009 рік.

Отже спір з приводу зазначеної суми заборгованості вирішений, і судовий наказ звернуто до виконання.

На підставі викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що на підставі п.2 ч.1 ст..205 ЦПК України провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 6860 грн. 83 коп. слід закрити.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч.3,4 ст.60 ЦПК України).

Відповідно до розрахунків наданих позивачем загальна сума заборгованості у відповідачки станом на 17.07.2014 року становить 134060 грн.47 коп., яка складається: 6860 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 49273 грн.60 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 77926 грн. 49 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 78160 грн.84 коп., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2010 року, різниця становить 55899 грн. 63 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачки.

За умовами кредитного договору №НЕК0R002010844 від 27.01.2006 року нарахування відсотків за користування кредитом проводиться на суму залишку заборгованості за кредитом, пеня відповідно до п.4.1 Договору нараховується в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості. Повну сплату відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язався здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту (п.2.2 договору)

Із матеріалів справи вбачається, що судовий наказ від 23.07.2009 року, яким стягнуто з відповідачки кредитну заборгованість в розмірі 37932 грн. 69 коп. звернуто до виконання, шляхом звернення стягнення на пенсію відповідачки, про що постановлено державним виконавцем відповідну постанову, яку спрямовано до Пенсійного Фонду України в Херсонській області (а.с.25-26)

Однак, як вбачається із розрахунку кредитної заборгованості, позивачем утриманні суми від пенсії відповідачки при проведенні розрахунку кредитної заборгованості за станом на 17.07.2014 року не враховані. Належних і допустимих доказів того, що такі відрахування не проводилися матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ухвалено без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, тому відповідно до п.1ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309, 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 6860 грн 38 коп. скасувати, провадження в справі в цій частині закрити.

Це ж рішення суду в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 49273 грн. 60 коп та судових витрат у розмірі 559 грн, скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: