АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8005/15 Справа № 192/1062/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 16 листопада 2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в період якого у них народилася спільна дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалося, оскільки у них виникли різні погляди на сімейне життя та на побудову сімейних стосунків, у звязку з чим у них почали виникати сварки та непорозуміння, в ході яких відповідач ображав її та застосовував до неї фізичне насильство, що призвело до втрати між ними почуттів. А тому вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її не можливо, а тому просила розірвати шлюб між ними.

Крім того позивач зазначила, що їх спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, проте відповідач ухиляється від свого обовязку щодо участі в утриманні дитини та її вихованні.

У звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалено: шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 16 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №155 розірвати та стягнути із ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 06 липня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позову. Це рішення в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу допущено до негайного виконання, а також суд ухвалив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 58).

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення аліментів, в якій просила визначити розмір аліментів в сумі 1032 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №155, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину-Зубчик ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні (а.с. 6-8) .

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, а згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив, з того, що відповідач зобовязаний утримувати дитину та брати участь у витратах на її утримання, а тому враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач офіційнно не працевлаштований та має мінливий, нерегулоярний дохід, місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн..

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 на те, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж той, що стягнув суд першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не підтверджені жодним доказом не були.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що позивачка несе додаткові витрати на дитину, а саме: несе витрати на придбання одягу, лікування сина, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці вимоги не можуть бути розглянуті по вказаній справі, оскільки вони є самостійними вимогами, а тому позивачка не позбавлена можливості на звернення до суду в порядку ст. 185 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

У звязку з викладеним, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Що стосуєть рішення суду про розірвання шлюбу, то колегія суддів відповідно до ст.303 ЦПК України не переглядає, оскільки воно не оскаржується

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: