УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, заборгованості зі сплати аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що мають з відповідачем доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання Рівненського державного базового медичного коледжу.

У зв'язку з тим що відповідач матеріальної допомоги для належного утримання доньки не надає, самостійно вона не спроможна в необхідній мірі її забезпечувати, просила стягувати аліменти на її користь на повнолітню доньку до досягнення останньою 23-річного віку.

Крім того, зазначала, що у зв'язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів утворилась заборгованість в розмірі 45 935 грн 80 коп., а також неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в сумі 434 256 грн 53 коп.

ОСОБА_4 заявив зустрічний позов до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, обґрунтовуючи тим, що постійно надавав матеріальну допомогу доньці, купував продукти харчування, надавав кошти на кишенькові витрати, відпочинок.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 17 вересня 2014 року до часу закінчення навчання ОСОБА_5 - 30 червня 2016 року.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 45 935 грн 80 коп.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 тис. грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від

05 лютого 2015 року зазначене судове рішення в частині спору щодо заборгованості за аліментами змінено, зустрічний позов ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15 тис. грн заборгованості за аліментами.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду змінити, відмовити у позові ОСОБА_3 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 17 вересня 2014 року до часу закінчення навчання ОСОБА_5 - 30 червня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_3 у касаційній скарзі просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_4 зазначав, що сплачує також аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від другого шлюбу до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, на його утриманні перебуває донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та він перебуває у безоплатній відпустці для догляду за ОСОБА_7 до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Таким чином, визначення розміру доходів ОСОБА_4 має суттєве значення для правильного вирішення справи з урахуванням сплати ним аліментів на доньку ОСОБА_6 та перебування у безоплатній відпустці для догляду за донькою ОСОБА_7.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215, 316 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 в достатньому обсязі не перевірив та висновків про законність судового рішення в цій частині дійшов передчасно.

У решті колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, оскільки такі ґрунтуються на встановлених обставинах та нормах матеріального закону, підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку, рішення суду апеляційної інстанції в зазначеній частині підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до апеляційного суду Рівненської області.

У решті рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко