Справа № 495/5823/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 09 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №55, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги. Сторони не проживають однією сім'ю з 2015 року. Примирення вважає неможливим.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3) 09 березня 2002 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №55. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові, поваги. Сторони не проживають однією сім'ю з 2015 року. Примирення позивач неможливим.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Керуючись ст.ст. 11,60,61,208,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 09 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №55 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя