У х в а л а

іменем україни

05 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчук М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будівельних матеріалів та обладнання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будівельних матеріалів та обладнання.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, вони разом побудували будівлю АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати за ним право власності на Ѕ частини будівельних матеріалів та обладнання, використаних під час будівництва будинку АДРЕСА_1, як частину спільного майна подружжя, а також ј матеріалів в порядку спадкування.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25 листопада 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будівельних матеріалів та обладнання відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 16 листопада1991 року.

Дозвіл на будівництво будинку ОСОБА_4 наданий 13 червня 1991 року (а. с. 13)

Акт виносу в натурі меж земельної ділянки складений 26 червня 1991 року (а. с. 15).

За технічним паспортом вказаний будинок має 60 % готовності та 35 % зносу, веранда 8 % готовності та 35 % зносу (а. с. 20-26).

На час вирішення спору будинок в експлуатацію не зданий, державна реєстрація права власності не проведена, тому вказаний будинок є незавершеним будівництвом.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано за рішенням суду від 28 жовтня 2008 року. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 10 листопада 2008 року.

Відповідно до довідки Улянівської сільської ради від 03 вересня 2014 року ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_2 з 30 жовтня 1999 року до 30 січня 2002 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Улянівської сільської ради від 23 червня 2014 року ОСОБА_4 на день смерті проживав разом з матір'ю ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_3. Крім того, відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_3 здійснила похорон ОСОБА_4

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 28 жовтня 2010 року, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1261 ЦК України дійшли правильних висновків, що позивач не входить до кола спадкоємців померлого, тому обґрунтовано відмовили у задоволенні вимог про визнання права власності на ј частини матеріалів та обладнання незавершеного будівництвом будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суди, встановивши, що позивачем не доведено придбання будівельних матеріалів під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, на підставі наведених норм процесуального права правильно вважали такі вимоги безпідставними.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Разом з цим позивач, вважаючи, що у будівництві незавершеного будинку були вкладені її будівельні матеріали, з урахуванням втрати ними будівельних властивостей не позбавлена права пред'явити вимоги до спадкоємця про відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук