Справа № 150/1067/14-ц Провадження № 22-ц/772/2335/2015Головуючий в суді першої інстанції Цимбалюк Л. П.
Категорія 27 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О.Ю.,

суддів: Медвецького С.К., Панасюка О.С.,

за участю секретаря: Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,

встановила:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося суду із вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним та ОСОБА_2 20.12.2007 року було укладено договір про надання споживчого кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором був укладений договір поруки від 20.12.2007 року з ОСОБА_3

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 27.10.2014 року виникла заборгованість в розмірі 91387 доларів США 26 центів, які Банк, з урахуванням змінених позовних вимог просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мешканців АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок №0113 в АТ «УкрсибБанк», МФО 351005, код 09807750) заборгованість за кредитним договором №0, у розмірі 91387 дол. США 26 цнт. (дев'яносто одна тисяча триста вісімдесят сім доларів США 26 цнт.), що станом на 27.10.2014 року за курсом НБУ 12,95044 гривень за 1 долар США еквівалентно 1183509 грн. 13 коп., з яких: 54773,67 дол. США (що еквівалентно 709343,13 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі 9011,53 дол. США - прострочена заборгованість; 30425,18 дол. США (що еквівалентно 394019,47 грн.) - заборгованість за процентами, у тому числі 29740,96 дол. США - прострочена заборгованість; 1473,81 дол. США (що еквівалентно 19086,49 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 27.10.2013 року по 27.10.2014 року; 4714,90 дол. США (що еквівалентно 61060,04 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 27.10.2013 року по 27.10.2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 91387,26 дол. США, без зазначення еквіваленту в гривнях і вирішити питання про розподіл судових витрат.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Стягуючи заборгованість за кредитним договором в грошової одиниці України - гривні, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено позовні вимоги саме про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91387,26 дол. США, що станом на 27.10.2014 року за курсом НБУ 12.95044 гривень за 1 долар США еквівалентно 1183509.13 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрсибБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 57000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 12-17).

Відповідно до положень закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору виконав, надавши позичальнику ОСОБА_2 кредит в розмірі 57000 доларів США.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника було укладено договір поруки №167527 від 20.12.2007 року із ОСОБА_3 (а.с. 35-36).

Взяті на себе зобов'язання за договорами відповідачі належним чином не виконували, внаслідок чого станом на 27.10.2014 року заборгованість ОСОБА_2 як позичальника перед ПАТ «УкрсибБанк» за кредитним договором №0 складає 91387 доларів США 26 центів (а.с. 49-59).

Відповідно до умов розділу 6 кредитного договору, п.2.2 договору поруки 17.09.2014 року Банком було направлено відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень умов кредитного договору, а саме, погашення простроченої заборгованості, а у разі непогашення - про дострокове повернення кредиту та процентів у повному обсязі (а.с. 42-43, 44-45).

Оскільки відповідачі зазначені вимоги не виконали, строк повернення кредиту вважається таким, що настав.

25 листопада 2014 року ПАТ «УкрсибБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91387,26 дол. США, що станом на 27.10.2014 року за курсом НБУ 12.95044 гривень за 1 долар США еквівалентно 1183509.13 грн. (а.с. 1-4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення з боржника та поручителів солідарно.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитом станом на 27.10.2014 р. складала 54773,67 дол. США (а.с. 58).

Разом з тим, відповідно до п.1.3 кредитного договору, відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 12,9% річних. Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, встановленому п.1.3 та п.1.6 кредитного договору. Сторони домовились, що за умовами договору розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які не повернуті останнім у власність.

Згідно довідки розрахунку заборгованості за процентами складає 30425,18 дол. США.

Крім того, кредитним договором передбачено, що за порушення Відповідачем термінів сплати кредиту та/або процентів, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня (п.4.1 кредитного договору), яка відповідно до розрахунку складає 1473,81 дол. США., що еквівалентно, станом на 16.09.2015 року, 32421,12 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 4714,90 дол. США, що еквівалентно, станом на 16.09.2015 року, 103719.15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Згідно ст.47 Закону України "Про банки та банківську діяльність", банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Перелік фінансових послуг, що банк має право надавати своїм клієнтам (крім банків) шляхом укладення агентських договорів, встановлюється Національним банком України.

Стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р.№ 5-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями" здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього Декрету.

Відповідно до п.12 Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію № 75 на право здійювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, видану Національним банком України 24 грудня 2001 року та письмовий Дозвіл № 75-2 від 19 листопада 2002 року на право здійснювати операції з валютними цінностями, визначених пунктами 1-4 ч.2 та ч.4 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Оскільки на момент укладення кредитного договору у позивача була ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями і банк правомірно надав кредит в іноземній валюті - доларах США, то і сума боргу за кредитним договором підлягає визначенню та стягненню саме в доларах США.

Разом з тим, положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, яка підлягає стягненню з боржників з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

За період з 27.10.2013 року по 27.10.2014 року (період, визначений позивачем) нарахована пеня на підставі договору складає: 32421,12 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 103719.15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (за курсом НБУ України станом на 16.09.2015 року).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мешканців АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок №0113 в АТ «УкрсибБанк», МФО 351005, код 09807750) заборгованість за кредитним договором №0, у розмірі 85198 дол. США 55 цнт., з яких: 54773,67 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі 9011,53 дол. США - прострочена заборгованість; 30425,18 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі 29740,96 дол. США - прострочена заборгованість, 32421,12 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 27.10.2013 року по 27.10.2014 року; 103719.15 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 27.10.2013 року по 27.10.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мешканців АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрсибБанк» (м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок №0113 в АТ «УкрсибБанк», МФО 351005, код 09807750) по 1827 грн. судового збору за подання позовної заяви та по 913.5 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: