АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №661387/15-ц Головуючий в І інстанції Сапронова Л.В.
Номер провадження №22-ц/791/1907/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И Л А:

30.01.2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 30 вересня 1995 року по 30 вересня 2014 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.03.2001 року посвідченим регіональною універсальною товарною біржею «Таврійськ», укладеного на імя відповідача.

Вважає, що квартира є обєктом права спільної сумісної власності, шлюб між ними розірвано, вони не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном, а тому просила визнати, що квартира придбана під час шлюбу є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею в порядку розподілу майна подружжя право власності на ? частку квартири №68, що розташована в будинку 1-а по вул. І.Франка в м. Таврійськ Херсонської області.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2015 року визнано трьохкімнатну квартиру №68 житловою площею 46,0 кв.м., загальною площею 75,4 кв.м., яка розташована в будинку по вул. І.Франка, 1-а в м. Таврійськ, Херсонської області спільним сумісним майном подружжя.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1519,40 грн. понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Так судом не було враховано, що договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, що свідчить про недійсність договору.

У судовому засіданні та наданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала, просить її відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.09.1995 року сторони зареєстрували шлюб, який був між ними розірваний рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області 30.09.2014 року.

У період шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, укладеним 14 березня 2001 року ОСОБА_5 з ОСОБА_7 та зареєстрованим Регіональною універсальною товарною біржею «Таврійська».

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю майно, нажите подружжям за час шлюбує їх спільною власністю.

Відповідач не заперечує, що майно було придбане в період шлюбу за спільні кошти подружжя, однак вважає, що воно не підлягає поділу, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений, а недодержання форми укладення договору передбаченої законом тягне за собою недійсність угоди з наслідками передбаченими ч.2 ст.48 ЦК України (1963 року).

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.

14.03.2001 року Каховським ДБТІ зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на це нерухоме майно.

За правилами ст.128 ЦК України (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що умови договору були виконані, квартира була передана покупцю, який сплатив за неї передбачену договором суму, сторони вселися у придбану ними квартиру, позивачка з моменту придбання квартири зареєстрована в ній та постійно проживає разом із сином, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною.

Крім того, реєстрація договору купівлі-продажу квартири на товарній біржі відповідала на час укладення договору вимогам Закону України «Про товарну біржу», ст.15 якого передбачено, що угода зареєстрована на біржі не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 за договором договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладеним з ОСОБА_7 та посвідченим на товарній біржі набув право власності на нерухоме майно, яке підлягає поділу, оскільки було придбане в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді