Провадження № 2/727/78/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Григор'євій І.Д.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1603.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачкою.

Позивачка зазначає, що їх шлюб з відповідачем не склався, оскільки з часом вони втратили взаєморозуміння та почали втрачати повагу один до одного, що врешті-решт спричинило глибоке особистісне відчуження між нею та відповідачем.

Крім цього, позивачка зазначає, що з часом конфлікти між нею та відповідачем ставали все частішими, вона відчувала абсолютне небажання відповідача розуміти сутність проблем їх сім'ї та підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, що посилювало її взаємне небажання підтримувати подальші сімейні стосунки. Вважає, що основними причинами остаточного руйнування їх сім'ї стали невідповідність характерів та непримиренні світоглядні протиріччя.

Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем неможливе, їх шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету та з 19 лютого 2013 року проживають окремо. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги, примирення вважає неможливим.

Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги, додатково вказала, що відповідач не витримував навантаження, пов'язаного з народженням дитини, що також стало причиною фактичного розпаду їх сім'ї.

Відповідач в судове засідання 02.03.2015 року не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. На протязі розгляду справи позовні вимоги не визнавав, заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1603, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з 19 лютого 2013 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони в судовому засіданні.

Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою.

Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Задовольняючи позовні вимоги, про розірвання шлюбу суд також бере до уваги той факт, що судом надавався сторонам строк на примирення, після спливу якого сторони не примирились і позивачка просить розірвати їх шлюб.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 81 ч.3 п.4, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1603 - розірвати.

Малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: