Справа № 462/3133/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Галайко Н.М.

при секретарі - Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання розміру часток у приватній спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власноті, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки площею 0,0403 га. за адресою АДРЕСА_1, що стверджується Державним актом про право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1, виданого 25.11.2009 року на підставі ухвали Львівської міської ради №2365 від 16.02.2009 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за НОМЕР_2. Вказана земельна ділянка, площею 0,0403 га., надана для обслуговування житлового будинкуАДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, частки співвласників у державному акті на землю не визначені. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку будинку АДРЕСА_1 та відповідну частку земельної ділянки, в зв'язку з чим відповідач звернувся до Другої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину відповідач зареєстрував право вланості на 27/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 31.07.2014 року визначено частку померлої ОСОБА_4 в праві спільної часткової власноті на 27/100 частки земельної ділянки та визнано за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на визначену частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0403га., яка складає 27/100 ідеальних часток, площею 0,0109 га.

На даний час частки позивачів у спільній власності не визначені, а також те, що вони не дійшли взаємної згоди з відповідачем щодо володіння та користування і поділ замельної ділянки позивачі змушені звернутись до суду з даним позовом.

Враховуючи частки у власноті будинку АДРЕСА_1 позивачі просят визначити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 23/100 ідеальних часток земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на його мотиви. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судово засіданні позов визнав, просить такий задоволити.

Вислухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 25.11.2009 року на підставі ухвали Львівської міської ради №2365 від 16.02.2009 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за НОМЕР_2 ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 є власниками земельної ділянки площею 0,0403 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.14).

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 31.07.2014 року встановлено, що визначено, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0403 га за адресою: АДРЕСА_1 становила 27/100 ідеальних часток. Визнано за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на визначену частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0403га., яка складає 27/100 ідеальних часток, площею 0,0109 га. (а.с.8-9).

Вказаним рішенням встановлено, що частка відповідача в порядку спадкування за законому спільній вланості становить 27/100. Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить 27/50 ідеальної частки будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи розмір часток осіб у праві власності на жиловим будинок суд вважає, що приходить до переконання, що позивачу ОСОБА_1 належить 23/100 частки, площею 0,00925 га земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; позивачу ОСОБА_2 належить 23/100 частки, площею 0,00925 га земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; відповідачу ОСОБА_3 належить 27/100 частки, площею 0,0109 га земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0403 га за адресою: АДРЕСА_1 становила 23/100 ідеальних часток, площею 0,00925 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на визначену частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0403га., яка складає 23/100 ідеальних часток, площею 0,00925 га.

Визначити, що частка ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0403 га за адресою: АДРЕСА_1 становила 23/100 ідеальних часток, площею 0,00925 га.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на визначену частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0403га., яка складає 23/100 ідеальних часток, площею 0,00925 га.

Визначити, що частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0403 га за адресою: АДРЕСА_1 становила 27/100 ідеальних часток, площею 0,0109 га.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.