справа № 208/8193/15-ц
№ провадження 2/208/2588/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та комунальними послугами,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та комунальними послугами.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14 грудня 2014 року зареєстрований та постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією його паспотру та довідкою з місця проживання. Відповідач - ОСОБА_3 зареєструвалась в зазначеному домоволодінні пізніше. Від шлюбу з Відповідачем має сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з початку 2015 року в зв'язку з різними поглядами на сімейні стосунки та ведення сімейного бюджет, а також вчиненням Відповідачкою кримінального правопорушення у відношенні малолітнього сина, між подружжям виникли непорозуміння. Так на протязі 2015 року позивачем на виконання рішення суду виплачувалися аліменти на користь Відповідачк на утримання їх спільної дитини, але Відповідачка не витрачає отримані кошти на утримання дитини, проживає від дитини окремо, крім того на засіданні комісії комісії з питань захисту прав дитини виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську и висловлювала бажання на влаштування дитини до центру соціально-психологічної реабілітації, на протязі 2015 року двічі вчинила кримінальне правопорушення у відношенні дитини, після чого самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків. Відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в додаткових витратах, а також у вихованні дитини. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Зловживаючи своїми правами, в вересні 2015 року, Відповідачка з метою

позбавлення його та їх спільної дитини можливості проживання в будинку за

адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Кузнецова, 113, звернулася до Дніпродзержинського ЦОК з заявою про припинення постачання електричної енергії,. постачання якої було припинено з підстав наявності боргу. З метою відновлення енергопостачання яке необхідне для організації життя малолітньої дитини, в тому числі навчальний процес, приготування їжі та забезпечення інших життєвих потреб, позивач сплатив борг в розмірі - 185, 59 грн., а також сплатив 678,71 грн. за підключення будинку до постачання електроенергії. Відповідачка дізнавшись про поновлення енергопостачання звернулась до Дніпродзержинського ЦОК з заявою про розірвання договору на постачання електричної енергії до домоволодіння за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Кузнецова, 113, на підставі поданої заяви 22 жовтня 2015 року постачання електричної енергії до домоволодіння було припинено.

Представник позивача до судового розгляду справи звернувся з письмовою заявою, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заперечення, які були долучені до матеріалів справи та надала заяву в якій заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі Свідоцтва про народження виданого Відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 70, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивач та відповідач по справі.

Згідно Довідки про склад сімї № 690 виданої Вулично-квартальним комітетом м. Дніпродзержинська № 4, у будинку № 113 по вулиці Кузнєцова у м. Дніпродзержинську зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З Довідки виданої Заводським районним відділом Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що у провадженні СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР № 0001554 від 04 серпня 2015 року за ознаками ч.1 ст.122 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 31 липня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в ході конфлікту нанесла своєму малолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, тілесні ушкодження, котрі згідно висновку експерта є середнього ступеня тяжкості.

Як вбачається з матеріалів справи, Комісією з питань захисту прав дитини виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради 13 жовтня 2015 року було вирішено доцільним проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 разом з батьком, позивачем ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з Протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 13 жовтня 2015 року.

Судом встановлено, що Позивач звертався до Заводського районного відділку Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з проханням про притягнення відповідачку ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, що підтверджується відповідними доказами.

У відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, а саме п. 7. «Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання».

Приймаючи до уваги той факт, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопосгачальником, яке укладається між власником та енергопостачальною компанією, умисний розрив договору Відповідачем на постачання електричної енергії грубо порушує права малолітньої дитини.

Відповідно до Конвенції ООП про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечує право дитини на проживання в житлових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Право дитини на житло є одним з основних прав, адже без мінімальної забезпеченості житлом і майном нормальне існування дитини просто неможливе.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» діти, члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення, мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст. 16 ЦК України "Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... припинення дії, яка порушує її право.., відновлення становища, яке існувало до порушення.."

Суд вважає, що та обставина, що відповідач умисно розриваючи договір про користування електричною енергією, завдає істотної шкоди інтересам дитини які охороняються як міжнародним так і національним законодавством, та перешкоджає дитині в повноцінному користуванні житловим приміщенням, таким чином вимога позивача щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та комунальними послугами підлягає задоволенню, шляхом відновлення становища малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яке існувало до порушення та укладення договору про постачання електричної енергії з енергопостачальної компанією ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, Ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 16, 29 ЦК України, ст. 3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 213, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та комунальними послугами задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, відновити становище малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яке існувало до порушення, шляхом укладення договору про постачання електричної енергії з енергопостачальної компанією ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Суддя Ричка С. О.