"04" вересня 2015 р. Справа № 363/3968/15-ц
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 вересня 2015 року м.Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, Національний банк України, про стягнення коштів за договорами банківського вкладу та зобов»язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за договорами банківського вкладу та зобов»язання вчинити певні дії.

Ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України … якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду… .

Згідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред»являються в суд за їх місцезнаходженням.

Встановлено, що зазначена позовна заява подана в порушення вимог ст.. 109 ЦПК України, оскільки відповідач знаходиться з адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50.

В зв»язку з чим позивачу необхідно звернутись до відповідного районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження відповідача. Оскільки посилання позивача на те,що на дані правовідносини розповсюджується дія ЗУ «Про захист прав споживачів», на думку суду, є помилковими. Ключовими в даному позові необхідно вважати спадкові правовідносини, тому що позивачем підіймаються питання щодо визнання за ним права власності на депозитні договори, однак, невідомо чи прийняв їх як спадщину первісний кредитор за Договором про відступлення права вимоги після смерті ОСОБА_3 або можливо спочатку йому необхідно прийняти відповідну спадщину за законом чи заповітом, і лише в разі прийняття ним спадщини у передбаченому законом порядку, можливо ставити питання про визнання права власності за новим кредитором та стягнення певних сум.

Таким чином, вважаю, що вимоги, пов»язані зі стягненням сум депозитів за договорами банківських вкладів є передчасними, тому в даному випадку застосуванню підлягають загальні положення щодо підсудності, а саме ст. 109 ЦПК України.

З огляду на викладене встановлено, що позовна заява дійсно не підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд повертає заяву, якщо буде встановлено, що заява не підсудна відповідному суду, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.109, 115, 121,293 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2, Національний банк України, про стягнення коштів за договорами банківського вкладу та зобов»язання вчинити певні дії повернути позивачу разом зі всіма доданими документами для звернення по підсудності.

Розяснити позивачу, що на підставі ч.5 ст. 121 ЦПК України він вправі знов предявити позов у загальному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п»яти днів з дня проголошення.

Особа, яка її оскаржує, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення ухвали, може подати апеляційну скаргу протягом п»яти днів з дня отримання копії цієї ухвали в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя: М.Б.Баличева