У Х В А Л А

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Дербенцевої Т. П.,

Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Красилівська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її баби ОСОБА_5

Посилалась на те, що на момент відкриття спадщини вона працювала в іншому населеному пункті на роботі з п'ятиденним робочим тижнем та вихідними днями у суботу та неділю, тому не мала можливості у встановлений законом строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Встановлено ОСОБА_3 додатковий двомісячний строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, як відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її баби ОСОБА_5

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 365 грн 40 коп. на відшкодування судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка у суді не довела обставин про поважність причин пропущення строку на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки вона достовірно знала про смерть баби ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, а та обставина, що позивачка працює у м. Києві з п'ятиденним робочим тижнем та лише двома вихідними днями, у суботу та неділю, не свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги за законом за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї баби ОСОБА_5, оскільки син останньої та батько ОСОБА_3 -ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з довідкою Красилівської сільської ради від 28 липня 2014 року № 210 ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачка посилалась та на те, що з 08 серпня 2011 року по 31 січня 2012 року вона працювала в м. Києві у ТОВ «Кулінарна Крамниця» з п'ятиденним робочим тижнем та двома вихідними днями у суботу та неділю, тому не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2014 року сину ОСОБА_5, який є дядьком ОСОБА_3, - ОСОБА_4 було надано додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 Як на поважність причини пропуску ОСОБА_4 строку для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини суд визнав аналогічні причини, на які як на обґрунтування своїх вимог посилається ОСОБА_3 То ж за встановлених у справі обставин невизнання поважною причини пропуску ОСОБА_3 строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, поставить позивачку у гірше порівняно із ОСОБА_4 становище.

У той же час на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що вказане рішення суду не має преюдиційної сили для вирішення даного спору. При визначенні особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Перебування ОСОБА_3 у період з 08 серпня 2011 року по 31 січня 2012 року на роботі в м. Києві в робочі дні та з двома вихідними, субота і неділя, коли нотаріальні контори не працюють, не є поважною причиною, що унеможливлювала чи в інший спосіб перешкоджала їй здійснити своє право, передбачене ст. 1269 ЦК України.

Поряд з тим обставини, на які посилався ОСОБА_4 як на підставу позову про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та які стали підставою для задоволення його позову, не можуть бути підставою для задоволення позову ОСОБА_3

Крім того, обставини, на які посилалась ОСОБА_3 як на обґрунтування своїх вимог, не перешкоджали останній звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за місцем її роботи з наступним надісланням такої заяви поштою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що передбачено Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Україні, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, чинної на момент відкриття спадщини.

Разом із тим, задовольняючи позов, апеляційний суд не звернув уваги на те, що з позовом до суду ОСОБА_3 звернулась через 3 роки та 4 місяці після відкриття спадщини, у той час коли період роботи у м. Києві вона вказувала з 08 серпня 2011 року по 31 січня 2012 року.

З огляду на таке висновок апеляційного суду про задоволення позову є помилковим.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року скасувати, залишити в силі рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук