Справа №583/2179/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кудін А. М.
Номер провадження 22-ц/788/1793/15 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Гагіна М. В. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання -

Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року

в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення та визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що сторонам на праві власності належить по 1/2 частині житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що відповідач змінив замки на вхідних дверях квартири, позивачка не має можливості потрапити до неї, просить ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселити до квартири.

Окрім того, позивачка просить встановити порядок користування житловим приміщенням, відповідно до якого виділити їй в користування 2 житлові кімнати площею 12,8 та 7,8 кв.м., з лоджією, а відповідачу - кімнату площею 17,8 кв.м., з балконом. Інші ( підсобні ) приміщення квартири залишити у спільному користуванні обох співвласників.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з»ясування обставин справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, суд першої інстанції не врахував ряд положень ЦК України, а також наявні у справі докази щодо створення позивачці перешкод в користуванні житловим приміщення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача проти скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає не в повній мірі.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є : невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи та як встановлено судом, сторони з 30.09.1995 року перебували у шлюбі, який було розірвано в судовому порядку 02.06.2015 року.

21.06.1996 року у сторін народилися доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є повнолітніми.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.02.2003 року, відповідач ОСОБА_5 придбав спірну квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 8-9 ).

Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2010 року ( а.с. 14 ), сторони є співвласниками спірного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 20.10.2012 року зареєстрована у вказаному приміщенні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не надала доказів на підтвердження факту її виселення відповідачем зі спірної квартири та створення ним, у подальшому, перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права та не відповідають встановленим по справі обставинам.

Зокрема, в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

За змістом статей 355, 356 та 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, а також ст. 9 ЖК України, кожен має право на житло, ніхто не може обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 та ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник у зв»язку з неможливістю позивачки протягом 2014-2015 років повернутися до спірної квартири та вільно користуватися нею. Обставини та час виселення позивачки, її нинішнє місце проживання не мають вирішального значення для вирішення даної справи.

Представник відповідача фактично визнав у суді як першої, так і апеляційної інстанції те, що ОСОБА_5 змінив замки на вхідних дверях квартири та тривалий час майже не користується вказаним житловим приміщенням, оскільки працює за кордоном. Тобто ці обставини не потребують доказування.

Окрім того, із висновку дільничного інспектора СДІМ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області Вітченка Р.К. від 27.05.2014 року вбачається, що 25.05.2014 р. позивачка зверталася до Охтирського МВ із заявою про те, що її чоловік - ОСОБА_5 замінив замки вхідних дверей спірної квартири. В ході перевірки було встановлено, що заявниця домовилася з ОСОБА_5 та переїхала в іншу квартиру в м. Охтирка, а коли прийшла в спірну квартиру, то виявила, що замки змінено відповідачем. ОСОБА_5 на час перевірки знаходився у РФ ( а.с. 16 ).

По справі не зібрано доказів того, що сторони узгодили між собою заміну замків на вхідних дверях квартири, позивачка на час звернення до суду має доступ до квартири, а також того, що вона повністю втратила інтерес до даного житлового приміщення.

У колегії суддів відсутні підстави вважати, що позивачка має у м. Охтирка Сумської області інше житло на праві власності.

Слід зазначити також, що відповідач не вирішив спір добровільно та не передав позивачці ключі від вхідних дверей квартири ані особисто, ані через адвоката, з яким 03.08.2015 року уклав договір про надання правової допомоги ( а.с. 28-29 ).

Отже, по справі беззаперечно встановлено, що відповідач створив перешкоди для іншого співвласника в користуванні спільним майном, ухилився від добровільного вирішення спору, тому позовні вимоги про зобов»язання відповідача не чинити позивачці перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а також про вселення її до квартири підлягають задоволенню.

На вказані положення закону та обставини не звернув уваги суд першої інстанції при розгляді справи, що призвело до невірного вирішення спору в цій частині вимог.

В той же час, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Зокрема, позивачка просить виділити їй у користування 2 житлові кімнати площею 12,8 та 7,8 кв.м., з лоджією, а відповідачу - кімнату площею 17,8 кв.м. з балконом. Інші ( підсобні ) приміщення квартири просить залишити у спільному користуванні співвласників. Однак, у такому випадку, в окреме користування відповідача виділяється житлова кімната, розмір якої менший як від частки житлової площі, що належить йому на праві власності, так і від житлової площі, яка виділяється самій позивачці.

Таким чином, права співвласника будуть порушені, що є неприпустимим.

З матеріалів справи вбачається, що доньки сторін є повнолітніми, відтак мають можливість самостійно обирати собі помешкання для проживання та самостійно захищати свої житлові права у разі їх порушення. Реєстрація вказаних осіб у спірному приміщенні не впливає на визначення порядку користування ним між сторонами, які мають рівні частки у праві власності на квартиру.

Відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов колегією суддів задовольняється частково, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки 121,80 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Окрім того, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, належить стягнути з відповідача на користь апелянта 60,90 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року у даній справі в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та про вселення скасувати і постановити в цій частині нове рішення.

Зобов»язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 121 гривню 80 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60 гривень 90 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -