Справа № 303/4860/15-ц
н.р. стат. звіту - 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 вересня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Іванчо Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ПАТ "Дельта Банк" - Шегедєєв О.А. до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник ПАТ "Дельта Банк" - Шегедєєв О.А. звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0601/0307/71-006 від 01.03.2007 року на предмет іпотеки, а саме домоволодіння загальною площею 490,7 кв.м., житловою площею 203,6 кв.м., яке знаходиться у АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на нього за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».
В обґрунтування позову вказує на те, що 01.03.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» (правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0601/0307/71-006, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 200000,00 доларів США з розрахунку 15% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення 01.03.2007 року.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 01.03.2007 року було передано у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння загальною площею 490,7 кв.м., житловою площею 203,6 кв.м., яке знаходиться у м. Мукачево, АДРЕСА_1.
25.05.2012 року між ПАТ «Седбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Седбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
З врахуванням викладеного, позивач просить суд в рахунок основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 5104235,29 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме домоволодіння загальною площею 490,7 кв.м., житловою площею 203,6 кв.м., яке знаходиться у АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на нього за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».
Представник позивача Петюшка Р.В. в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 01.03.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» (правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0601/0307/71-006, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 200000,00 доларів США з розрахунку 15% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення 01.03.2007 року (а.с.6-12)
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 01.03.2007 року було передано у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння загальною площею 490,7 кв.м., житловою площею 203,6 кв.м., яке знаходиться у м. Мукачево, АДРЕСА_1. (а.с.13-14)
25.05.2012 року між ПАТ «Седбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Седбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с.19-27)
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов"язаний виконати свій обов'язок.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.
Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки і власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Положеннями п. 39 Постанови пленуму ВСУ № 5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «… суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.»
Відповідно до п 12.3.1. іпотечного договору: «Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок в рахунок виконання Основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»…»
З врахуванням того, що позичальник ОСОБА_2 умови кредитного договору №0601/0307/71-006 від 01.03.2007 року належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору (а.с.16-18), станом на 01.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 5104235,29 грн., суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі.
Керуючись статями 16, 509, 526 - 527, 549, 610, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статтями 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 217, 224 - 226 ЦПК України, статтями 7, 33, 35-37 ЗУ «Про іпотеку» суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, і/н НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.В.Носов