Справа № 464/6893/15-ц
пр.№ 2/464/1837/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

17.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом АТ СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль. 29.11.2013 року ОСОБА_3 подав заяву до АТ СК «АХА Страхування» про настання події, що має ознаки страхового випадку. На підставі заяви було замовлене експертне дослідження, за висновками якого вартість ремонту станом на 09.12.2013 року становила 36479 грн. 84 коп. Незважаючи на численні звернення ОСОБА_3, виплату страхового відшкодування проведено не було. На теперішній час вартість ремонту становить 75305 грн. 36 коп. Оскільки за час, коли страхова компанія повинна була виплатити страхове відшкодування, національна валюта значно знецінилася та вартість ремонту у гривневому еквіваленті стала значно вищою, ОСОБА_3 просить стягнути з АТ СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту, а саме - 75305 грн. 36 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування і судові витрати. При цьому представник позивача зазначив, що позивачем виконано всі передбачені законом дії, спрямовані на отримання страхового відшкодування, а відповідач в порушення норм чинного законодавства не здійснив таку виплату.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача посилався на те, що позивачем не було своєчасно подано заяву про виплату страхового відшкодування, тому у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.11.2013 року в м. Львові на перехресті проспекту ОСОБА_4 та вулиці Чукаріна сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Вольво» д.н. НОМЕР_1.

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.12.2013 року винним у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_5, який, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у відповідача згідно з полісом № АС/6404034, дійсним з 05.08.2013 року до 05.08.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ст. 9 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтєю 29 цього Закону визначено, що відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, дотримуючись вимог п. 33.1.4 ст. 33 Закону повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, подавши 29.11.2013 року до АТ СК «АХА Страхування» заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку.

На виконання вимог ст. 34 Закону для встановлення розміру матеріального збитку відповідачем було замовлено проведення відповідного дослідження у ТзОВ Фірма «Експертиза». Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 363 від 09.12.2013 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобілю марки «Вольво» д.н. НОМЕР_1 становила 36479 грн. 84 коп.

Статтею 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом

30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, в якій має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Лише після отримання вищезазначеної заяви страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1 ст. 36 Закону).

За вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового

відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове

повідомлення про прийняте рішення.

Тобто, обов'язковою підставою для виплати страхового відшкодування є заява потерпілого, яка повинна відповідати вимогам ст. 35 Закону.

Згідно п. 37.1.4 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідачем надано копію заяви позивача про виплату страхового відшкодування, з якої вбачається, що позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою лише 22.06.2015 року, тобто після спливу одного року та семи місяців з моменту дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, позивачем не надано суду належних доказів того, що він звертався до відповідача із заявами про відшкодування страхового відшкодування, які відповідали вимогам ст. 35 Закону, в період з 29.11.2013 року до 27.11.2014 року. Тобто, позивачем не доведено, що ним було виконано всі передбачені законодавством вимоги для отримання страхового відшкодування.

За таких обставин суд вважає правомірною відмову відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 979, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст. 6, 9, 22, 29, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», ст.ст. 10, 11, 27, 57, 59, 60, 61, 79, 143, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: