Провадження № 2/235/2601/15
Справа №235/5285/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисівської сільської ради, про визнання права власності внаслідок спадкування, третя особа Управління Держземагенства у Красноармійському районі,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до Лисівської сільської ради, про визнання права власності внаслідок спадкування, третя особа Управління Держземагенства у Красноармійському районі. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 05.04.2012р. її чоловік ОСОБА_2 помер. Після смерті чоловіка залишилася земельна ділянка, за адресою Красноармійський район, Лисівська сільська Рада, Донецької області, с. Гнатівна, вул. Вільна, 11 яка належала чоловікові на праві власності відповідно до державного акту від 29.01.1999р. серія ІІ-ДН № 025941.

Оскільки вона єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2, у червні 2015р. позивачка звернулася до нотаріальної контори. З невідомих для неї обставин при дослідженні правовстановлюючих документів на майно, не змогла знайти оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку. Позивачка звернулася до управління Держземагенства у Красноармійському районі для отримання дублікату державного акту, але в управлінні їй повідомили, що для отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку необхідно особисте звернення померлого чоловіка або позбавити його права власності на земельну ділянку і в загальному порядку отримати права власності на себе. Вона вважає, що оскільки єдиним власником на земельну ділянку за адресою Красноармійський район, Лисівська сільська Рада, Донецької області, с. Гнатівна, вул.. Вільна, 11, був її чоловік, у всіх реєстрах зареєстрований лише він, тобто єдиним спадкоємцем і наступним власником повинна бути вона, і вважає за недоцільність позбавляти свого чоловіка права власності щоб потім знову набувати на загальних підставах права власності на земельну ділянку, тому з метою порушення своїх майнових прав вирішила звернутися до суду. Підставою для звернення до суду ще стала Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки «спадкоємець, ОСОБА_1, бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене майно, однак вона не має правовстановлюючих документів на майно на імя ОСОБА_2, а пп. 4.15, 4.18, п. 4 Глави 10, II розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. N 296/5 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. N 282/20595) передбачають: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві... За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Красноармійський район, Лисівська сільська Рада, Донецької області, с. Гнатівна, вул. Вільна, 11, на праві спадкування за законом після померлого ОСОБА_2, який помер 05.04.2012 року.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника, на позовних вимогах наполягає.

Представник позивачки ОСОБА_3, який діє за довіреністю, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на вимогах позовної заяви наполягає.

Відповідач представник Лисівської сільської ради до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та справу вирішити на розсуд суду.

Третя особа представник Управління Держземагенства у Красноармійському районі надав суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 помер 05.04.2012 року, свідоцтво про смерть видане 06.04.2012 року, актовий запис 289 (а.с.2).

Земельна ділянка, за адресою Красноармійський район, Лисівська сільська Рада, Донецької області, с. Гнатівна, вул. Вільна, 11, належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно до державного акту від 29.01.1999р. серія ІІ-ДН № 025941 (а.с.6).

Постановою нотаріуса 22.06.2015р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.14).

Відповідно до інформації другої красноармійської державної нотаріальної контори від 2.07.2015 року, на майно після смерті ОСОБА_2 спадкова справа в конторі не відкривалась (а.с.26).

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, як передбачено статтею 392 ЦК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як це передбачено статтею 1216 ЦК України.

На даний час у позивачки іншого способу захисту права власності окрім судового не має.

Стаття 181 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 5 статті 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.181, 321, 328, 391, 1264 ЦК України , ст. ст. 10, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисівської сільської ради, про визнання права власності внаслідок спадкування, третя особа Управління Держземагенства у Красноармійському районі, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0284 площею 0,1904 га, яка розташована за адресою: Донецька область, Красноармійський район, Лисівська сільська рада, село Гнатівка, вулиця Вільна, 11, на підставі спадкування за законом після померлого ОСОБА_2, який помер 05.04.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя