Справа № 346/3058/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2088/2015
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі на рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 звернувся в управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийському районі з заявою про призначення пенсії по інвалідності 31 січня 1994 року. На підставі поданих заявником документів йому було призначено пенсію з 25 жовтня 1993 року, тобто з дати настання інвалідності згідно витягу із акту огляду МСЕК. 22 травня 2006 року ОСОБА_2 звернувся в управління з заявою, про переведення на пенсію за віком та надав довідку про заробітну плату за 1989-1994 роки. На підставі зазначеної довідки ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, під час якого весь заробіток, зазначений в довідці за 1992-1994 роки, було переведено в гривні по офіційному курсу до російського рубля. В зв'язку з тим, що переводитись в гривні мав заробіток лише з грудня 1992 року, виникла переплата пенсії ОСОБА_2 за період з травня 2006 року по вересень 2013 року в розмірі 7 842, 56 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року в позові Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, начальником управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення, просить задовольнити позов управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі, посилаючись на те, що вказана сума пенсії - 7 842, 56 грн. була виплачена ОСОБА_2 без достатньої правової підстави, внаслідок рахункової помилки з боку спеціаліста управління, тому відповідач зобов'язаний повернути надмірно отримані кошти.

Вважаючи, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 25.10.1993 року була призначена пенсія по інвалідності.

22.05.2006 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області із заявою про переведення на пенсію за віком, при цьому подав довідку про суму заробітку за № 7272/17 від 15.06.2004 року за період роботи з жовтня 1988 року по червень 1994 року, в якій сума заробітку вказана у російських рублях (а.с.4-5). На підставі вказаної довідки, позивачем проведено перерахунок пенсії відповідачу.

Із протоколу індивідуального перерахунку від 06.11.2013 року вбачається, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області проведено перевірку правильності та повноти нарахування пенсії відповідачу та виведено суму надміру виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з травня 2006 року по вересень 2013 року (а.с.6-8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 1215 ЦК України, встановивши, що зловживань з боку відповідача (пенсіонера) не було, тобто недобросовісність набувача позивачем недоведена.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведені фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Згідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695.

Із позовної заяви вбачається, що позивач, подаючи позов до відповідача, посилався на ст. 1212 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій зазначені такі підстави стягнення виплачених надміру коштів як зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Оскільки у даній справі матеріальні претензії заявлялися лише до пенсіонера (відповідача ОСОБА_2.), з огляду на приписи ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вірно ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову, зазначивши, що позивач не надав доказів того, що відповідачем безпідставно набуті кошти внаслідок його недобросовісності.

Позов з підстави повернення надміру виплачених коштів внаслідок рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, не заявлявся і позивач не позбавлений права заявити такий позов.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального права, оскільки суд відмовив у стягненні надміру виплачених внаслідок рахункової помилки коштів, є необґрунтованими, бо з цієї підстави позов заявлений не був.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк