Справа № 159/7868/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/1406/15 Категорія: 48 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г. ,

суддів - Грушицького А.І. Свистун О.В.,

при секретарі - Лимарю Р.Ю.,

з участю:позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши позивача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною - ОСОБА_3, в зв'язку з чим позовні вимоги про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини є безпідставними.

Такі висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи та відповідають нормам матеріального права.

Судом вірно встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області(а.с. 4).

Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 28 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції. Як подружжя вони були записані батьками дитини (а.с.15)

Глава 12 СК України регулює порядок визначення походження дитини.

Згідно ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

За вимогами ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Звертаючись із даним позовом, позивач покликався на те, що він не є батьком дитини, проте будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності кровного споріднення між ним та дитиною не надав.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Отже, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до висновку судово - генетичної експертизи № 137 від 01 квітня 2015 року, проведеної експертами Київського міського бюро судово - медичних експертиз, яка була призначена за клопотанням позивача встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш, ніж 99, 99%.( а.с. 109-112).

Оскільки позивачем не доведено відсутності кровного споріднення між ним та дитиною - ОСОБА_1, а вищенаведені докази спростовують його доводи, то за таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача з приводу неправильного висновку судово - генетичної експертизи, наявної у матеріалах справи, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки висновок експерта, відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України, є належним і допустимим доказом, експертиза проводилася відповідно до обраних експертом методик, з дотримання інструкції про порядок проведення та оформлення експертних досліджень, затвердженої ДНДЕКЦ МВС України від 31 жовтня 2013 року № 19/1-272н, Інструкції про порядок відбирання зразків букального епітелію для проведення судових молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах та експертних досліджень за зверненнями фізичних та юридичних осіб , затвердженої Наказом ДНДЕКЦ МВС України від 30 веесня 2013 року №19/50-236н , будь-яких спростувань цього висновку позивачем не надано і цей висновок експертизи повністю узгоджується з матеріалами справи та встановленими судом обставинами і суд цим всім доказам дав належну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: