АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

01 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Богацькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укратоменергобуд» про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити недоотриману суму, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом права на отримання заробітної плати за сумісництвом в розмірі окладу згідно штатного розкладу на час прийняття на роботу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що до 01 серпня 2013 року він отримував заробітну плату виходячи із повного розміру посадового окладу, який становив 15 000 грн. Однак після 01 серпня 2013 року його посадовий оклад було зменшено до 11 000 грн., чим було істотно змінено умови його праці. Вважав дії ПрАТ «Укратоменергобуд» щодо зміни розміру оплати праці незаконними, оскільки вони відбулися з порушенням ч. 3 ст. 32 КЗпП України без змін в організації виробництва і праці на підприємстві.

В письмових запереченнях проти позову відповідач зазначив, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 ст. 102-1 КЗпП працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу, при цьому в постанові Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 року № 245 зазначено, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день, а загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Не зважаючи на вказані положення, відповідач сплачував позивачу заробітну плату за весь час його роботи за сумісництвом виходячи з повного посадового окладу, а не за половину місячної норми робочого часу. Зазначив, що відповідно до умов колективного договору підприємства, на загальних зборах трудового колективу ПрАТ «Укратоменергобуд» 31.05.2013 року надано згоду на зменшення посадових окладів з 01.08.2013 року по відношенню до посадових окладів закріплених в штатному розкладі, що діяв станом на 31.05.2013 року. Наказом № 40 від 31.05.2013 року було затверджено новий штатний розклад працівників ПрАТ «Укратоменергобуд» станом на 01.08.2013 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укратоменергобуд» (далі - ПрАТ «Укратоменергобуд») про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити недоотриману суму відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою мотивуючи її тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене за неповного дослідження судом доказів та обставин справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказував на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність змін в організації виробництва і праці. Судом належним чином не досліджено питання щодо недоплати заробітної плати позивачу.

Просив рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених в ній.

Представник відповідача - Мазурок І.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, працюючого за основним місцем роботи директором ТОВ «Українська будівельно-енергетична компанія», наказом №158/1-К від 22.09.2011 прийнято на роботу за сумісництвом на посаду головного інженера ЗАТ «Укратоменергобуд» з окладом згідно штатного розкладу, який станом на день прийняття на роботу становив 15 000 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 ст. 102-1 КзПП працівники, які працюють за сумісництвом отримують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Згідно ст. 96 КЗпП України форми, системи і розміри оплати працівників встановлюються підприємствами самостійно в колективному договорі.

Конкретні розміри тарифних ставок та окладів визначаються колективним договором в межах наявних коштів на оплату праці, але не нижче встановленого державою мінімальною розміру заробітної плати (ст. 97 КЗпП).

Відповідно до п. 4 Колективного договору ПрАТ «Укратоменергобуд» «Угода щодо нормування і оплати праці та встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат» основою організації оплати праці працівників ЗАТ «Укратоменергобуд» є затверджені посадові оклади, які є договірними, залежними від кваліфікації і займаної посади працівника, закріплені у штатному розписі підприємства (п.п.4.5 Договору). Сторони домовились, що оплата праці працівників проводиться по почасово-преміювальній формі оплати праці (п.п.4.6 договору). Форми, системи і розміри оплати праці працівників погоджуються та доводяться до членів трудового колективу. Всі зміни в умовах оплати праці доводяться до відома працюючих не пізніше ніж за 2 місяці до їх введення (п.п.4.7.4 договору). Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу (п.п.4.7.9 договору).

Рішенням загальних зборів трудового колективу ПрАТ «Укратоменергобуд» від 31 травня 2013 року, оформленого Протоколом № 5, надано погодження на зменшення посадових окладів з 01.08.2013 року по відношенню до посадових окладів, закріплених в штатному розкладі станом на 31.05.2013 року (а.с. 137).

Наказом № 40 від 31 травня 2013 затверджено новий штатний розклад працівників ПрАТ «Укратоменергобуд» станом на 01 серпня 2013 року (а.с. 140).

Згідно штатного розкладу працівників ПрАТ «Укратоменергобуд» станом на 01.08.2013 року посадовий оклад головного інженера становив 11 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зміна істотних умов праці, а саме зменшення розміру оплати праці позивача, проведена відповідно до вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП - з попередженням його про такі зміни за 2 місяці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 64 Господарського кодексу України закріплено що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника.

Суд не може надавати оцінку правомірності і доцільності внесених змін, оскільки це стосується господарської діяльності суб'єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше, ніж за два місяці, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а якщо працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

У п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що згідно з ч. 3ст 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці.

Згідно ст. 103 КзПП про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

При змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінити розмір і систему оплати праці.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про зміни в організації виробництва і праці ПрАТ «Укратоменергобуд», оскільки письмовими доказами у справі, а саме штатним розкладом працівників ПрАТ «Укратоменергобуд» станом на 01.06.2013 (а.с.131-133) та штатним розкладом станом на 01.08.2013 року (а.с.134-136), затвердженого наказом № 40 від 31.05.2013 року, доведено зміни в організації виробництва та праці, внесено зміни до 5 розділу штатного розкладу, а саме збільшено кількість працівників технічного відділу з 4 до 6 працівників.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення позивача про зменшення розміру посадового окладу, згідно закону за два місяці.

Законом передбачено, що при зміні систем та розмірів оплати праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (ч. 3ст. 32 КЗпП), введенні нових або зміні діючих умов оплати праці у бік погіршення (ст. 103 КЗпП) роботодавець повинен повідомити про це працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження.

Закон не встановлює форми повідомлення власником працівників про погіршення умов праці.

Згідно протоколу № 5 зборів трудового колективу ПрАТ «Укратоменергобуд» від 31.05.2013 було вирішено уповноважити Голову зборів - Першого заступника Голови правління Г.І. Фостікова ознайомити зі змістом даного протоколу про надання погодження на зменшення посадових окладів з 01.08.2013 року по відношенню до посадових окладів, закріплених в штатному розкладі станом на 31.05.2013 під підпис особисто кожного працівника Товариства.

Проте, ОСОБА_1 відмовився підписати додаток до протоколу №5 зборів трудового колективу ПрАТ «Укратоменергобуд» від 31.05.2013 про ознайомлення з протоколом зборів трудового колективу від 31.05.2013 про що було складено відповідний акт.

Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог ст. 213, 214 ЦПК України дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи правильно виходив із відсутності правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції дана невірна оцінка наданим сторонами доказам, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання. Апеляційна скарга не містить доводів, що наявні в матеріалах справи докази досліджені судом з порушенням встановленого порядку або в досліджені доказів було неправомірно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги є тотожними з доводами позовної заяви, були предметом розгляду в суді першої інстанції та не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення. України як підстави для скасування рішення.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/12496/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11147/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.