АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом відшкодуванняя майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПП ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом відшкодуванняя майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовувала слідуючими обставинами.

Їй на праві власності належить автомобіль марки «Mazda СХ -5 », 2013р. випуску, ДНЗ - НОМЕР_1, який зареєстрований 04.01.2014р.

21.05.2014р. позивач придбала паливо (бензин А-95-супер) в кількості 40л, по ціні 14,90грн. за 1л, на загальну суму 596грн. на АЗС, що знаходиться по АДРЕСА_1 на якій ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність по реалізації палива. Після заправки автомобіля зазначеним паливом двигун автомобіля зупинився, у звязку з чим позивач була змушена викликати евакуатор для перевезення автомобіля на гарантійне СТО ТзОВ «НІКО», яке знаходиться за адресою: вул. Головна 265-Н в м.Чернівцях, що підтверджується актом № 18 від 21.05.2014р., згідно з яким послуги евакуатора здійснював ПП ОСОБА_3

22-ц/1794/702/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Категорія 57 доповідач Перепелюк І.Б.

Представниками СТО були відібрані проби палива та відправлені у Випробувальний Центр паливно - мастильних матеріалів ТОВ «ВЦ ПММ».

Відповідно до паспорта якості № 319 зразок бензину за змістом води та механічних домішок не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007.

Оскільки, належний позивачу автомобіль знаходиться на гарантійному обслуговуванні, нею були замовлені та оплачені роботи по заміні запчастин та очищенню паливної системи на гарантійному СТО ТзОВ «НІКО».

11.08.2014р. ОСОБА_1 направила відповідачу претензійний лист (заяву- вимогу) щодо відшкодування їй майнової шкоди, яка складається з таких витрат: на придбане паливо 596грн.; оплата послуг експертизи пального 23,03грн., банківські послуги 5грн.; оплата роботи по очищенню паливної системи та заміни запчастин автомобіля 2405,40грн.; на придбаня автозапчастин 11270грн.; послуги банку по сплаті за запчастини 112,70грн. В добровільному порядку шкода не відшкодована.

Позивач просила стягнути з ПП ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в розмірі 14413,13грн. та моральну шкоду в розмірі 1000грн.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 14206,43грн., моральну шкоду в розмірі 800грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ПП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції належним чином не з'ясовано, хто з осіб повинен бути стороною по справі.

ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що автомобіль позивача був доставлений на гарантійне СТО ТзОВ «НІКО» 21.05.2014р., а проби палива були відібрані тільки 22.05.2014р.

Також апелянт зазначає, що позивачем недоведено причинний звязок між моральною шкодою, шкодою, завданої автомобілю та протиправною поведінкою його самого.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції посилався на те, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт завдання їй майнової та матеріальної шкоди внаслідок реалізації відповідачем неякісного товару (бензину).

Такий висновок суду є правильним.

При розгляді справи, суд першої інстанції визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, встановив обставини, дослідив представлені сторонами докази, дав їм належну оцінку, застосував відповідні норми матеріального права.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Mazda СХ-5», 2013 року випуску, ДНЗ - НОМЕР_1.

21.05.2014р. чоловік позивачки, правомірно керуючи вищевказаним автомобілем придбав паливо (бензин А-95-супер) в кількості 40 л., по ціні 14,90грн. за 1 л., на загальну суму 596грн. на АЗС, що розташована по вул.Залізнична 9, смт.Глибока, Чернівецької області.

Згідно фіскального чека №6898 від 21.05.2014р. вбачається, що на даній АЗС здійснює підприємницьку діяльність по реалізації палива відповідач ОСОБА_2

21.05.2014р. одразу після заправки бензином автомобіль марки «Mazda СХ-5», 2013 року випуску, ДНЗ - НОМЕР_1 був повернутий до АЗС та того ж дня евакуатором доставлений на гарантійне СТО ТзОВ «НІКО» в м.Чернівці, вул. Головна 265-Н, що підтверджується актом № 18 від 21.05.2014 р.

З баку автомобіля було злито 43л суміші, а проби палива відправлені у Випробувальний Центр паливно - мастильних матеріалів ТОВ «ВЦ ПММ» для встановлення якості.

Згідно паспорта якості № 319 зроблено висновок, що зразок бензину за змістом води та механічних домішок не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007.

Як вбачається із замовлення на ремонт (обслуговування) автомобіля від 22.05.2014р. причиною несправності транспортного засобу є те, що автомобіль заправлений бензином з водою, що спричинило вихід із ладу трьох форсунок високого тиску і паливного фільтру.

Згідно п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів"належна якість товару, роботи або послуги - це властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно правових актах і нормативних документах та умовам договору із споживачем.

Посилання апелянта на те, що позивач не є належною стороною по справі, оскільки за кермом автомобіля марки «Mazda СХ-5» під час придбання вищевказаного палива на АЗС був чоловік позивачки - ОСОБА_4, є безпідставними. Судом першої інстанції було зазначено, що ОСОБА_4 правомірно був за кермом автомобіля, оскільки згідно технічного паспорта на зазначений автомобіль, право керування надано і чоловікові позивача - ОСОБА_4 Отже заподіяна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки вона є власником автомобіля.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що позивачем було придбано 40л. бензину, а злито було для відбору 43л, крім того автомобіль одразу після заправки був в справному стані, від»їхав, і тільки через 1-2год. автомобіль був доставлений до АЗС. Апелянт посилається на те, що зазначеним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки.

Ці доводи спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_5, який як спеціаліст здійснював ремонт данного автомобіля. З його пояснень вбачається, що оскільки в паливному баку автомобіля ще були залишки якісного бензину приблизно 3л., автомобіль проїхав невелику відстань приблизно до одного кілометра, а потім заглох, оскільки в паливну систему автомобіля вже потрапив неякісний бензин, яким був заправлений автомобіль на АЗС.

Зазначений свідок також підтвердив, що причиною виходу з ладу обладнання автомобіля став неякісний бензин.

Апелянт ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що автомобіль позивача був доставлений на гарантійне СТО ТзОВ «НІКО» 21.05.2014р., а проби палива були відібрані тільки 22.05.2014р., що викликає сумнів чи той саме бензин з АЗС був взятий на проби.

Ці доводи спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З їх пояснень вбачається, що перед тим, як злити з паливного баку автомобіля бензин, відповідачу ОСОБА_2 були висловлені претензії, щодо якості бензину, однак він відмовився від підпису будь-яких документів. Бензин був злитий в 4 пластикові ємкості по 10 літрів та 4 півлітрові склянні пляшки. Як було встановлено судом, проби палива в 2 пляшках, належним чином закоркованих та опечатаних були відібрані представниками СТО та відправлені у Випробувальний Центр паливно-мастильних матеріалів ТОВ «ВЦ ПММ». При розгляді справи судом першої інстанції зазначені пляшки з бензином, придбаним на АЗС відповідача, були оглянуті та оцінені.

В судовому засіданні було встановлено, що автомобіль позивача був доставлений на СТО ТзОВ «НІКО» 21.05.2014р. після 16год. Враховуючи те, що робочий день на СТО ТзОВ «НІКО» закінчився, відбір палива був проведений 22.05.2014р.

З досліджених судом доказів встановлено, що згідно паспорта якості №319 зразок бензину, яким був заправлений автомобіль позивача на АЗС відповідача за змістом води та механічних домішок не відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007.

Як вбачається із замовлення на ремонт (обслуговування) автомобіля від 22 травня 2014 року причиною несправності транспортного засобу є те, що автомобіль заправлений бензином з водою, що спричинило вихід із ладу трьох форсунок високого тиску і паливного фільтру.

Дослідженими судом доказами та встановленими обставинами справи спростовуються доводи апелянта про недоведеність причинного звязку між шкодою, яка була спричинена автомобілю та дефектом бензину.

Встановлено, що розмір заподіяної позивачу майнової шкоди становить 14206,43грн. Доводів та доказів на спростування цієї суми апелянтом не представлено.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на недоведеність заподіяння позивачу моральної шкоди. Ці доводи спростовуються наступним.

При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції керуючись положеннями ст.23ЦК України, виходив з того, що моральна шкода, завдана позивачці, полягала у душевних стражданнях внаслідок пошкодження її майна, порушення нормальних життєвих зв'язків та неможливість використання власного майна протягом тривалого часу. При визначенні розміру моральної шкоди, суд врахував вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості.

Зі змісту п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Апелянтом цього не доведено.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України , колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :