Справа № 642/7706/15-ц
Провадження № 4с/642/66/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді -Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.,

Представника заявника (боржника) ОСОБА_1

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 14.07.2015 року за виконавчим провадженням №47789894.

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою про визнання незаконною та зобовязання скасувати постанову державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3О про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.07.2015 року за виконавчим провадженням №47789894, Стягувач ПуАТ «ФІДО БАНК».

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує, та просить розгляд скарги проводити у його відсутність.(а.с. )

Представник виконавчої служби в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стягувач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 08.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» заборгованості за кредитом у сумі 5610210,55 грн. на підставі виконавчого листа № 642/2406/14 виданого 01 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Харкова.

ОСОБА_2 дізналася про той факт, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 14.07.2015 року було винесено постанову щодо стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 261142 грн. 85 коп. Всупереч положенням ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) копію вказаної постанови заявник не одержував.

23.06.2015 року Заявник отримав постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 08.06.2015 року за ВП № про накладення арешту на все належне їй майно в межах суми боргу 5 611 428 грн. 55 коп. на підставі виконавчого листа №642/2406/14 від 01.04.2015 року виданого Ленінським районним судом м. Харкова.

24.06.2015 року Заявник поштовим зв'язком на адресу органу, чиї дії оскаржуються направив заяву про відкладення виконавчих дій так як не одержував постанови про відкриття виконавчого провадження і не міг в добровільному порядку виконати рішення суду. Проте з невідомих причин вказана заява виконавчою службою була зареєстрована у якості вхідної кореспонденції лише 13.07.2015 року.

14.07.2014 року виконавчою службою була винесена оскаржувана постанова.

На момент відкриття виконавчого провадження судове рішення, яке підлягало виконанню за виконавчим провадженням №47789894 було частково, що підтверджується відповідними платіжними документами, які були надані Боржником виконавчій службі разом із заявою про відкладення виконавчих дій. З матеріалів справи випливає, що солідарними боржниками до відкриття виконавчого провадження було перераховано на користь Стягувача такі суми грошових коштів:

1 000 000 грн. 00 коп. 15.12.2014 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

500 000 грн. 00 коп. 22.12.2014 .р ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

500 000 грн. 00 коп. 24.12.2014 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

100 000 грн. 00 коп. 17.02.2015 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

150 000 грн. 00 коп. 17.02.2015 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

3 654 грн. 00 коп. 26.12.2014 р. ОСОБА_2;

385 000 грн. 00 коп. 18.02.2015 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія»;

365 000 грн. 00 коп. 18.02.2015 р. ОСОБА_2;

а загалом: 3 003 654 грн. 00 коп.

Решта заборгованості була погашена 07 та 08 липня 2015 року одним із солідарних боржників ОСОБА_2 самостійно шляхом внесення відповідних грошових коштів безпосередньо на рахунок Стягувача, що підтверджується матеріалами справи, а саме: квитанцією № 284081331 від 07.07.2015 р. про сплату 1 150 000 грн. 00 коп., квитанцією №284295757 від 08.07.2015 р. про сплату 1 066 000 грн. 00 коп. та платіжним дорученням №1 від 08.07.2015 р. про сплату 395 000 грн. 00 коп. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що після відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку боржниками було сплачено Стягувачеві 2 611 000 грн. 00 коп.

У зв'язку з повним виконанням рішення суду, 30.07.2015 року ОСОБА_2 до виконавчої служби було направлено заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону - у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду за виконавчим документом.

Відповідно положень ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В порушення вказаної норми заявник не одержувала постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

У зв'язку з тим, що Заявник всупереч положенням ст. 25. 31 Закону взагалі не отримав документи виконавчого провадження, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження, він був позбавлений можливості скористатися правами, наданими Законом України «Про виконавче провадження» 24.06.2015 року Заявник поштовим зв'язком на адресу органу, чиї дії оскаржуються, направив заяву про відкладення виконавчих дій. Проте з невідомих причин вказана заява виконавчою службою була зареєстрована у якості вхідної кореспонденції лише 13.07.2015 року.

Державний виконавець в порушення положень ст. 35 Закону замість винесення постанови про відкладення виконавчих дій 14.07.2015 року виніс постанову про стягнення виконавчого збору.

Виконавче провадження щодо стягнення на підставі виконавчого листа №642/2406/14 виданого Ленінським районним судом м. Харкова було зупинено відповідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 01.07.2015 року. Проте у порушення вказаної ухвали суду виконавче провадження виконавчою службою взагалі не було зупинено.

Мате ріалами справи підтверджується той факт, що на момент винесення постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження Заявником було добровільно сплачено на користь Стягувача 3 003 654 грн. 00 коп. Рішення суду було повністю виконано іншим солідарним боржником ОСОБА_2 08.07.2015 року.

У зв'язку з повним виконанням рішення суду, 30.07.2015 року Заявником до виконавчої служби було направлено заяву про закінчення виконавчого провадження.

Отже на момент винесення оскаржуваної постанови виконавче провадження мало бути зупинено на підставі п. 4 ст. 37 Закону - зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Рішення суду, що підлягало виконанню було виконано боржниками в повному обсязі. Жодних заходів, пов'язаних з примусовим виконанням рішення суду виконавчою службою застосовано не було, так як у цьому не було жодної потреби.

Верховний суд України у постанові від 06.07.2015 року по справі №6-785 цс 15 за аналогічними обставинами дійшов до висновку про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Відповідно ст. 3607 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 25,31,35,37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 8 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити повністю.

Визнати постанову про стягнення виконавчого збору, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 14.07.2015 року за виконавчим провадженням №47789927 незаконною та зобовязати вказану особу скасувати цю постанову.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя