АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4301/15 Головуючий 1 інстанції - Бабкова Т.В.
Справа № 645/1323/15-ц Доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Черепахи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження належного відповідачу ОСОБА_4 нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у забезпеченні позову пославшись на відсутність відомостей про власника нерухомого майна, в той час, як такі відомості були наявні в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, викладених у позовній заяві, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування коштами та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, еквівалентній 10721,00 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі.

Відмовляючи у забезпечення позову, суд першої інстанції послався на відсутність відомостей про власника нерухомого майна, відчуження якого просить заборонити позивач.

При цьому суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку відомостям з реєстру прав власності на нерухоме майно, які містились в матеріалах справи, щодо власника квартири, відчуження якої просить заборонити позивач.

Крім того в ухвалі судді не надана оцінка співмірності заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, на підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом порушено порядок вирішення питання, встановлений ст. 151 - 153 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 207, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 березня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді