Справа № 130/1542/15-ц Провадження № 22-ц/772/2296/2015Головуючий в суді першої інстанції Камінський В. П.
Категорія 50 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Стеблюк Л.П., Сала Т.Б.,
при секретаріТопольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

за апеляційною ОСОБА_7 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року зазначений позов ОСОБА_6 задоволено.

Визначено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі в розмірі 310 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2013 року до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звільнено ОСОБА_6 від стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на користь ОСОБА_7, починаючи з 30 жовтня 2013 року та до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку.

Виконавчий лист №2/130/1059 виданий 23 грудня 2013 року за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_7, на утримання дитини ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2013 року до повноліття дитини, відкликано з відділу державної виконавчої служби Жмеринського МРУЮ без подальшого виконання.

Виконавчий лист №2/130/1059 виданий 23 грудня 2013 року за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_7 в розмірі 400 гривень, щомісячно на користь ОСОБА_7, починаючи з 30 жовтня 2013 року та до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку, відкликано з відділу державної виконавчої служби Жмеринського МРУЮ без подальшого виконання.

Судові витрати залишено за позивачем.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі в розмірі 310 гривень, до повноліття дитини, починаючи з 18 червня 2015 року. Звільнити ОСОБА_6 від стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно на користь ОСОБА_7, до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку, починаючи з 18 червня 2015 року. Зі змісту вимог апеляційної скарги вбачається що рішення суду ОСОБА_7 оскаржено в частині щодо визначення судом початку стягнення аліментів на утримання дитини у зменшеному розмірі та в частині про присудження відкликати виконавчі листи з державної виконавчої служби. В решті з рішенням суду ОСОБА_7 погодилась та не оскаржує.

ОСОБА_6 у направленій суду телеграмі заперечує доводи апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно частинам 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в оскаржуваній ОСОБА_7 частині законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права при вирішенні цих питань.

Встановлено і не заперечується сторонами у справі, що з 24 вересня 2011 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Заочним рішенням від 6 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у є син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, в розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2013 року до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2013 року та до досягнення сином ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що з часу призначення аліментів змінилось матеріальне становище позивача, так як на даний час він ніде не працює, що підтверджується довідкою від 17.02.2015 року і не має можливості працевлаштуватись за відсутності відповідної освіти та кваліфікації, оскільки має неповну середню освіту.

Крім того, 27 липня 2014 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_9, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1. Від даного шлюбу у позивача народився син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, потребує лікування.

Задовольняючи позов по суті та вирішуючи при цьому питання про те, з якого часу слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_6 у зменшеному судом розмірі 310 грн., а також звільняючи позивача від стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 на її утримання, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається зі змісту судового рішення, що при зміні розміру стягуваних аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом із тим, дійшовши правильного висновку щодо цього питання, суд ухвалив рішення з цього питання неправильно, безпідставно вказавши у резолютивній частині рішення, що у новому розмірі аліменти слід стягувати (припиняти стягнення на утримання матері дитини) з 30 жовтня 2013 року, тобто з дня, з якого розпочато стягнення аліментів присуджених вперше судовим рішенням від 6 грудня 2013 року (а.с.10,11).

Законом визначено з якого саме дня підлягають стягненню (сплачуються) аліменти у новому присудженому судом розмірі. Це питання роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року. Зокрема там зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналогічно має бути вирішено питання припинення стягнення аліментів.

Крім того, визначений судом початок стягнення аліментів у новому розмірі 310 грн. та день з якого припиняється стягнення аліментів на утримання ОСОБА_7, а саме з 30 жовтня 2013 року, фактично змінює розмір аліментів присуджених першим рішенням суду ухваленим 6 грудня 2013 року без належного перегляду цього рішення в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Отже, в частині визначення судом дня з якого у новому присудженому розмірі 310 грн. сплачуватимуться аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 та визначення дня з якого припиняється виплата аліментів на утримання ОСОБА_7, рішення суду не відповідає вимогам закону, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому в силу положення пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України підлягає зміні.

Присуджений оскаржуваним рішення суду початок стягнення аліментів присуджених на утримання неповнолітнього та присуджений початок звільнення позивача ОСОБА_6 від стягнення аліментів на користь ОСОБА_7 слід змінити з 30 жовтня 2013 року на 15 вересня 2015 року.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 про зміну початку виплати аліментів на утримання дитини у зменшеному розмірі 310 грн. та початку звільнення позивача від стягнення аліментів на утримання матері дитини з 18 червня 2015 року не можуть бути задоволеними, оскільки, як зазначено вище, законом встановлено день з якого аліменти сплачуються у новому розмірі, а саме з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи зазначене вище та положення частини 1 статті 223 ЦПК України, статті 319 цього Кодексу про порядок набрання рішенням суду законної сили аліменти у новому розмірі 310 грн. присуджені рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року підлягають виплаті з дня набрання цим рішенням законної сили, а саме з дня проголошення апеляційним судом судового рішення за наслідками розгляду поданої апеляційної скарги - 15 вересня 2015 року.

Разом із тим, апеляційний суд ураховує, що аліменти у розмірі 400 грн. на користь ОСОБА_7 на її утримання, які присуджені рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 грудня 2013 року, присуджені їй на строк до 15 липня 2015 року, а тому саме цей день є днем припинення виплати вказаних аліментів, оскільки цей день передує дню набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Підлягає скасуванню із виключенням з резолютивної частини рішення й рішення суду в частині відкликання виконавчих листів виданих 23 грудня 2013 року з виконання рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 800 грн. та на утримання матері дитини у розмірі 400 грн.

Рішення суду у цій частині ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає вирішення вказаного питання про відкликання виконавчих листів рішенням суду при вирішенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів чи припинення їх стягнення.

Отже, в силу положення пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України рішення суду в частині відкликання виконавчих листів підлягає скасуванню з виключенням з резолютивної частини рішення вказівки про відкликання виконавчих листів.

У решті рішення суду підлягає залишенню без змін ураховуючи межі вимог поданої апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги 121 грн. 80 коп. (а.с.38) та витрати на правову допомогу 300 грн. (а.с.43-45), а всього 421 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2,3 частини 1 статті 307, пунктами 3,4 частини 1 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року у цій справі змінити в частині початку стягнення зміненого розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 змінивши початок стягнення присуджених аліментів з 30 жовтня 2013 року на 15 вересня 2015 року.

В частині відкликання виконавчих листів - скасувати, виключивши із резолютивної частини рішення вказівку про відкликання виконавчих листів.

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені нею судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 121 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу 300 грн., а всього 421 (чотириста двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Л.П. Стеблюк

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук