Справа № 209/6032/14-ц
Провадження № 2/209/242/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Погрібній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебувала з 06 серпня 1994 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалось і 20 березня 2007 року шлюб розірвано Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинська. Їх син навчається у Дніпродзержинському економічному коледжі ДДТУ. Відповідач, з яким вони проживають окремо з 1997 року, допомоги на утримання сина не надає. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем відносно його участі в утриманні сина не досягнуто. Навчання сина вимагає значних витрат. Її доходів на це не вистачає, оскільки її пенсія складає 1049 грн. на місяць. Допомогу на утримання сина відповідач надавати може, так як він є працездатним, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає, тому він повинен надавати допомогу сину на період його навчання, але до досягнення ним 23-х років.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що син прописаний з позивачкою, але фактично мешкає у друга, а з якого часу він не знає. Син навчається та має додатковий заробіток з ремонту комп'ютерної техніки та установки програмного забезпечення. Він йому майже кожного місяця дає гроші в розмірі 100-200 грн. Хто оплачує навчання сина він не знає. Він пропонував сину оплачувати його навчання, але той відмовився і сказав, що в нього досить грошей, щоб оплачувати своє навчання.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив суду, що він проживає з мамою, яка його утримує, а у жовтні та листопаді він дома не проживав. Інколи він звертався до батька за допомогою, інколи заробляв гроші на ремонті комп'ютерної техніки та встановленні програмного забезпечення. Він бажає щоб аліменти стягувалися не на користь матері, а на його користь.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про розірвання народження /а.с.6/.

Син ОСОБА_3 є студентом другого курсу денного відділення Дніпродзержинського економічного коледжу ДДТУ І рівня акредитації, навчається за рахунок фізичних осіб, строк навчання з 04.09.2014 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою Дніпродзержинського економічного коледжу ДДТУ від 25.09.2014 року, Договором про навчання у Дніпродзержинському економічному коледжу ДДТУ від 11.09.2014 року /а.с.3, 4/.

Позивач ОСОБА_1 не працює, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1049 грн., що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 від 25.11.2008 року, довідкою ПФУ в Дніпровському районі Дніпропетровської області (а.с.8).

Як пояснила в судовому засіданні позивачка син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає.

Але при вирішенні справи, суд приймає до уваги пояснення відповідача, підтвердженні третьою особою, про те, щовідповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, а також про те, що син має самостійні доходи від ремонту комп'ютерної техніки та установки програмного забезпечення.

Третя особа - ОСОБА_3 заявив в суді, що він бажає щоб аліменти на його утримання стягувалися не на користь матері, а на його користь.

Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї.

Оскільки син позивачки та відповідача є повнолітнім і дієспособним, бажає щоб аліменти з батька на його утримання стягувалися не на користь матері, а на його - третьої особи користь, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенніі позову про стягнення аліментів на користь позивача - ОСОБА_1

Син сторін - ОСОБА_3 має можливість самостійно звернутися до суду з позовом до батька про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара