Справа №493/1819/15-ц
Провадження № 2/493/812/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2015 року

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, укладену між ним та відповідачем, дійсною, такою, що відбулася, визнати за ним право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 252,1 м2, житловою площею 136,7 м2 з ганком І, ганком ІІІ, балконом ІІ, погребом (літ. А1), навісом (літ. Б), вимощенням ІV, огородженням №1,3 воротам №2, розташований по АДРЕСА_1 Одеської області, визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 20.08.2007 року №527, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2546 га, кадастровий номер НОМЕР_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 20.08.2007 року №527, розташовані за вище вказаною адресою, які раніше належали відповідачу, стверджуючи, що 19.04.2015 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку, земельних ділянок, згідно якої сплатив відповідачу гроші у сумі 70000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передала йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, державні акти на право власності на земельні ділянки, пообіцяла з'явитися до нотаріальної контори для оформлення угоди купівлі-продажу, але до теперішнього часу відповідач ухиляється від належного оформлення угоди, до нотаріальної контори не з'являється.

Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в позові обставини, в тому числі і небажання оформити угоду купівлі-продажу у нотаріуса, просить справу розглянути за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 07.06.2004 року належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Одеської області, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_4 належали відповідно земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2546 га, розташовані за вище вказаною адресою, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаних житлового будинку та земельних ділянок від 19.04.2015 року, згідно якого відповідач продала, а позивач придбав вище вказані будинок із земельними ділянками за 70000 грн. і по акту прийому-передачі від 19.04.2015 року відповідач передала, а позивач прийняв житловий будинок з господарськими будівлями, із земельними ділянками, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, вона отримала від позивача вище вказану суму грошей і взяла на себе зобов'язання оформити угоду належним чином у нотаріальній конторі.

Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI(1878-17) від 11.02.2010, № 2756- VI(2756-17) від 02.12.2010) договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, про що повідомила в заяві про розгляд справи без її присутності, де вказала, що наміру з'явитися до нотаріуса для посвідчення договору у неї немає, тому втрачена можливість посвідчення договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку немає.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 19.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 334, 640, 657 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсною і такою, що відбулася угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованих по АДРЕСА_1 Одеської області, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (на плані позначено літ. А) загальною площею 252,1 м2, житловою площею 136,7 м2 з ганком І, ганком ІІІ, балконом ІІ, погребом (літ. А1), навісом (літ. Б), вимощенням ІV, огородженням №1,3 воротам №2, розташований по АДРЕСА_1 Одеської області, який раніше на праві приватної власності належав ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 20.08.2007 року №527, розташовану по АДРЕСА_1 Одеської області, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2546 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області від 20.08.2007 року №527, розташовану по АДРЕСА_1 Одеської області, яка раніше на праві приватної власності належала ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ