УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі: Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський», правонаступником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Свої вимоги обґрунтував тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 задоволено позов АТ «КБ «Володимирський», правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2012 вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2013 скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заявник вказав, що 03.09.2013 відповідач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про долучення до матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання недійсним кредитного договору засвідчену печаткою АКБ "Європейський" копії заяви про видачу готівки №42541 від 22.06.2007 та розпорядження про надання кредиту №00129 від 22.06.2007.

В ході розгляду цивільної справи, відповідач стверджував, що не підписував заяв про видачу готівки та просив витребувати у позивача оригінали цих заяв, проте позивачем таких заяв надано не було.

Вважав, що наявність копії завіреної печаткою банку заяви про видачу готівки нібито підписаної заявником, поданої представником позивача по цивільній справі, яка перебуває в провадження Печерського районного суду м. Києва, є нововиявленою обставиною, а відтак просив скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2015 заяву залишено без задоволення.

Справа № 2-5339/11
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7656/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначив, що наявність заяви від 22.06.2007 це істотна для справи обставина, яка входить до предмету доказування у справі та може вплинути на висновки суду та на час розгляду справи дана обставина існувала.

Вказував, що не отримував кошти за кредитними договорами, а тому при наявності заяви про видачу готівки №42541 від 22.06.2007 існують підстави для скасування заочного рішення.

Заявник також звернув увагу, що стороною позивача в ході розгляду справи було визнано факт, що оригіналів заяв про видачу готівки з підписом ОСОБА_1 не існує.

Враховуючи зазначене, просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2015 скасувати.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 задоволено позов АТ «КБ «Володимирський», правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованост (т.1 а.с. 88-89).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.11.2012 вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено ( т. 1 а.с. 210-213).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.05.2013 скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 залишено без змін ( т. 2 а.с. 49-50).

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій стверджував, що ніколи не підписував заяв про видачу готівки та просив суд апеляційної інстанції витребувати оригінали цих заяв та призначити почеркознавчу експертизу свого підпису на вказаних заявах у разі їх надання. Суд апеляційної інстанції призначив почеркознавчу експертизу підпису відповідача, яка фактично проведена не була, з причин не надання позивачем оригіналів вказаних заяв. ОСОБА_1 вважав, що наявність нібито підписаної заявником копії завіреної печаткою банку заяви про видачу готівки, поданої представником позивача в іншому судовому процесі, слід вважати нововиявленою обставиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1,2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволені заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд правильно виходив з відсутності підстав, передбачених положеннями ст. 361 ЦПК України.

При цьому суд обґрунтовано зазначив, що наявність завіреної печаткою банку заяви про видачу готівки, поданої представником позивача в іншому судовому процесі, не є нововиявленою обставиною, оскільки, така заява існувала на час розгляду цивільної справи, про наявність заяви на видачу готівки буловідомо заявнику.

Разом з тим, посилання представника відповідача на те, що заявнику вказана обставина не була і не могла бути відомою, оскільки відповідач протягом розгляду справи стверджував, що ніколи не підписував заяв на видачу готівки за договорами кредиту і про їїіснування дізнався вже після розгляду справи є безпідставними, з огляду на те, що про існування цієї заяви заявник дізнався ще під час апеляційного провадження.

Суд також дійшов вірного висновку про те, що ненадання позивачем оригіналу заяви для проведення експертизи не спростовує її існування та не спростовує доводизаявника про те, що про наявність такої заяви не було йому відомо.

Згідно роз'яснень, які містяться вПостанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2012_02_21/T041618.html?pravo=1"України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладена апелянтом обставина є нововиявленою та має істотне значення для вирішення спору спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Представник заявника не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, а відтак вони є безпідставними та необґрунтованими.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів заяви повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, про що постановив відповідну ухвалу.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегі суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва