АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22ц-796/9397/2015 Головуючий у 1-й інстанції Заєць Т.О.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Борисової О.В.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Святошинської Районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва, Київська міська рада про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання видати ордер та укласти договір найму жилого приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом в якому просив суд визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1, яка була передана в 2005 році Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації ТОВ «УкоінвестБуд» для надання йому та ОСОБА_3, які були відселені з аварійного будинку по АДРЕСА_2.

Про передачу квартири для забезпечення його житлом він дізнався у листопаді 2014 року та звернувся до відповідача з заявою про видачу йому ордеру на вказану квартиру, проте йому було відмовлено з посиланням на те, що новостворена державна адміністраціє не є правонаступником прав та обов'язків Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, якою на думку позивача були порушені його права.

Рішенням Святошинського районного суду позов задоволений частково визнано за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація подала апеляційну скаргу, в якій просила про скасування рішення та відмову в задоволенні позову. В скарзі зазначали, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що за положеннями інвестиційного договору обов'язок забезпечити відселених з аварійного будинку мешканців був покладений на ТОВ «УкоінвестБуд», яке рішенням Дарницького районного суду м. Києва було зобов'язано виконати умови інвестиційного договору та придбати для позивача квартиру.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачів доводи скарги підтримали.

Представник позивача доводи скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав встановленим такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2.

14.07.2005 року між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією (далі - Замовник) і ТОВ «Укоінвестбуд» (Інвестор - підрядник) укладено інвестиційний договір на будівництво житлових будинків (а. с. 9 - 14). Пунктом 3.5 договору зазначено, що замовник делегує інвестору - генпідряднику повноваження на відселення мешканців житлового будинку по АДРЕСА_2, який підлягає зносу під пляму забудови об'єкту, відповідно до рішення КМР №638/798 від 10.07.2003 року.

10.11.2005 року між Святошинською районною в м;. Києві державною адміністрацією (Сторона - 1) та ТОВ «УкоінвестБуд» (Сторона - 2) укладено акт прийняття - передання однокімнатної квартири АДРЕСА_1. В силу п. 1 якого, сторона 2 передає, а сторона 1 приймає у комунальну власність громади Святошинського району м. Києва однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, з умовою подальшої передачі у користування гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для їх переселення з аварійного буд. по АДРЕСА_2. Загальна площа квартири 36,20 кв. м., житлова площа- 17,50 кв. м. (п. 2 акту). Квартира знаходиться на балансі сторони 2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2005 року, зареєстрованого в БТІ за реєстровим №41006 від 01.08.2005 року (а. с. 15 - копія акту).

Відповідно до листа КП ДУОЖФ в Святошинському районі м. Києва» від 03.12.2014. №1975 (а. с. 17) та розпорядженням №1772 від 01.11.2005 (а. с. 18), квартиру АДРЕСА_1 переведено до комунального житлового фонду. Будинок належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, віднесений до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, закріплений на праві господарського відання за КП ДУОЖФ в Святошинському районі м. Києва».

З пояснень відповідачів встановлено, що ОСОБА_3 фактично заселився до квартири АДРЕСА_1, але не реєстрував свого місця проживання, проживав в квартирі без ордеру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №18209. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть. (а. с. 16).

В КП «ДУОЖФ в Святошинському районі м. Києва» відсутня інформація про належність квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності ОСОБА_3 У квартирі ніхто не проживає, зареєстровані особи не значаться. Наведена обставина підтверджується листом зід 12.02.2015 №204, довідкою форми №3 .

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності, в установленому порядку нікому не надана в користування.

21.01.2015 року позивач звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про видачу ордеру на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 22 - 23).

20.02.2015 року листом №107-107/ОП7К-83-474 ОСОБА_2 було повідомлено, що Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація не є правонаступником прав та обов'язків Святошинської РДА у м. Києві, яка згідно рішення КМР від 09.09.2010 №7/4819 була припинена шляхом ліквідації (а. с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 ЖК України, якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв'язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним державною, кооперативною або іншою громадською організацією, якій належить будинок, що підлягає знесенню, а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

В силу зазначеної норми, законодавець не пов'язує обов'язок надання квартири з постановлениям на квартирний облік, а імперативно встановлює обов'язок надати виселюваним інше благоустроєне жиле приміщення.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_2 (в якому проживав позивач) був визнаний аварійним та в подальшому знесений. Фактично позивача було виселено та позбавлено житла), але в установленому порядку не було надано іншого благоустроєного жилого приміщення. Проте, в силу ч. 2 ст. 111 ЖК України він має право вимагати надання йому іншого "благоустроєного жилого приміщення.

Встановлено, що згідно акту прийняття - передання однокімнатної квартири АДРЕСА_1, складеного 10.11.2005 року між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією та ТОВ «УкоінвестБуд», спірна квартира (однокімнатна квартира АДРЕСА_1) передана до комунальної власності громади Святошинського району м. Києва, зумовою подальшої передачі у користування гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для їх переселення з аварійного буд. по АДРЕСА_2.

Тобто, спірна квартира перейшла до комунальної власності громади Святошинського району м. Києва на відповідних умовах, а саме: подальшої передачі у користування гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для їх переселення з аварійного буд. по АДРЕСА_2.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 2 ст. 11 ЦК України). Згідно ч. З ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В силу ст. 11 ЦК України у сторін виникли права і обов'язки у зв'язку із визнанням буд. по АДРЕСА_2 аварійним і його знесенням, фактичним виселенням позивача будинку та підписанням акту прийняття - передання однокімнатної квартири по АДРЕСА_1, від 10.11.2005 року.

В силу ч. 2 ст. 111 ЖК України існує обов'язок надати позивачу інше благоустроєне жиле Приміщення у зв'язку із знесенням будинку по АДРЕСА_2. У зв'язку із підписанням акту прийняття - передання однокімнатної квартири АДРЕСА_1, від 10.11.2005 року та прийняття до комунальної власності громади АДРЕСА_1, виник обов'язок передати ОСОБА_2 в користування зазначену квартиру, оскільки про це безпосередньо зазначено в акті. Якщо є обов'язок передати квартиру, то в зацікавленої особи (позивача) виникає право вимагати виконання даного обов'язку і отримання квартири у користування.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

європейський суд з прав людини у справі «Нікітіна проти Росії» від 15.07.2010 року вирішив, що ліквідація державного органу без створення його правонаступника не звільняє державу від необхідності виконати рішення проти ліквідованого органу. При цьому Європейський суд наголосив, що «інший його висновок дозволяв би державі використовувати цей шлях, щоб уникати сплати боргів своїх органів, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати структуру своїх внутрішніх органів, у тому числі шляхом створення нових органів і ліквідації старих». Аналогічних висновків Європейський суд дійшов і у справах «Кукса проти Росії» та «Чуйкіна проти України».

Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація є органом державної влади і de-facto є правонаступником ліквідованого державного органу, хоча de-jure таким не є. Фактично права ліквідованого державного органу в даних правовідносинах перейшли до відповідача Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Враховуючи положення ст. 11 ЦК України, ч. 2 ст. 111 ЖК України, а також практику Європейського суду з прав людини, суд вважав за необхідне визнати за ОСОБА_2 право на користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки з наведеного вище вбачається наявність у нього даного права та порушення цього права зі сторони відповідачів.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про порушення відповідачами житлових прав позивача відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги, про те, що рішенням Дарницького районного суду обов'язок забезпечити позивача житлом покладено на інвестора, колегія суддів не приймає, тому, що вказане рішення не виконано і виконавче провадження закінчено, що підтверджується постановою відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві від 30 січня 2015 року (а.с. 81).

Крім того в зазначеному рішенні не досліджувався акт передачі спірної квартири з умовою надання її в користування позивачу, а тому колегія суддів вважає, що наявність такого не виконаного рішення не є перешкодою для захисту прав позивача в інший обраний ним спосіб.

Доводи скарги з приводу того, що вони не є правонаступниками обов'язків Святошинської РДА м. Києва, колегія не приймає також і з огляду на те, що постановленим судом рішенням вказаний відповідач не зобов'язаний вчиняти будь-які дії.

Суд лише визнав право користування спірною квартирою за позивачем, яке не визнавалось іншим відповідачем, який рішення суду не оскаржив.

Суд повно з`ясував обставини, справи, які мали значення для її вирішення, надав належну оцінку доказам, які подавали сторони, розглянув справу без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів, відхиляє апеляційну скаргу

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Святошинської Районної в м. Києві державної адміністрації відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: