У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про поділ майна, встановлення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2015 року надійшла заява від представник позивача про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заборонити вчиняти будь-які дії щодо рухомого та нерухомого майна, речей домашнього вжитку, побутової техніки, заборонити вчиняти будь-які дії щодо транспортних засобів, а саме «VOLKSWAGEN PASSAT» та «VOLKSWAGEN TIGUAN» та інших транспортних засобів, що зареєстровані за ОСОБА_3, накласти арешт на банківські рахунки, відкриті на ім'я ОСОБА_3 у ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», ВАТ «КБ «Надра», АКБ «Старокиївське відділення Промінвестбанку в м. Києві», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», АКБ «Укрсоцбанк», ПАТ «Банк Руский Стандарт», ЗАТ «Петрокоммерц-Україна», ПАТ «Дельта Банк».

Представник ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти інші дії.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Крім того, ст. 152 ЦПК України допускає накладення арешту на майно лише у разі, якщо воно належить відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, оскільки у разі невжиття заходів забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN», д.н.з. НОМЕР_4, у випадку ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, може зробити неможливим або утруднити його виконання.

Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову не вбачається обставин, які б свідчили про те, що застосування заходів забезпечення позову щодо квартири та автомобіля може вплинути на права третіх - фізичних чи юридичних осіб.

Щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо рухомого та нерухомого майна, речей домашнього вжитку, побутової техніки, автомобіля фольксваген пасат та інших транспортних засобів, що зареєстровані за ОСОБА_3, та накладання арешту на банківські рахунки, відкриті на ім'я ОСОБА_3 у ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», ВАТ «КБ «Надра», АКБ «Старокиївське відділення Промінвестбанку в м. Києві», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», АКБ «Укрсоцбанк», ПАТ «Банк Руский Стандарт», ЗАТ «Петрокоммерц-Україна», ПАТ «Дельта Банк» суд приходить до висновку, що відсутні підстави для вжиття вищезазначених заходів забезпечення позову, оскільки представником ОСОБА_2 не вказано на конкретно яке саме рухоме та нерухоме майно, речі домашнього вжитку, побутову техніку, транспортні засоби накласти заборону вчиняти дії та не надано доказів наявності у відповідача інших транспортних засобів та банківських рахунків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 210, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 93.10 кв.м., житловою площею - 46.80 кв.м., яка належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) на праві приватної власності, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Накласти арешт на автомобіль модель «VOLKSWAGEN TIGUAN», д.н.з. НОМЕР_4, рік виробництва 2010, колір синій, номер кузова НОМЕР_5, який належить ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3).

Строк пред'явлення ухвали до виконання - один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СуддяМ. О. Шаховніна