Справа № 156/1383/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/1457/15 Категорія: 81 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю: представника боржника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції Левчука Сергія Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року звернувся в суд головний державний виконавець ВДВС Іваничівського РУЮ із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3. Своє подання обгрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 156/1383/14-ц, виданий Іваничівським районним судом 17 лютого 2015 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5140,67 грн. 10 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника та розпочато примусове виконання рішення, а саме: перевірено майновий стан боржника, в результаті чого встановлено факт відсутності в нього майна, а також джерел доходу. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 періодично виїздить за межі України. 24 червня 2015 року до ВДВС надійшла заява стягувача з проханням внести до суду подання про тимчасову заборону виїзду боржника за межі України. У зв»язку з тим, що рішення суду боржником не виконується, вказана бездіяльність свідчить про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобов'язань. Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» просить тимчасово обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_3 до сплати ним заборгованості.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2015 року подання головного державного виконавця ВДВС Іваничівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП : НОМЕР_1, закордонний паспорт серії НОМЕР_2, виданий 06.07.2011 року органом 0710, жителя АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх боргових зобов'язань.

Не погоджуючись із ухвалою суду, боржник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши пояснення представника боржника ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін виходячи з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

У відповідності до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до п. 2 даної статті суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Положеннями ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно до п. 18 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ перебуває виконавчий лист № 156/1383/14-ц, виданий Іваничівським районним судом 17 лютого 2015 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнової шкоди та судових витрат в розмірі 5140,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що боржник офіційно не має доходу, не працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами, не має відкритих рахунків у банківських установах, не володіє транспортними засобами. Згідно даних, отриманих під час виконавчого провадження, ОСОБА_3 періодичного виїжджає за межі України, перетинає державний кордон України, що підтверджено відмітками в закордонному паспорті, однак останній ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань і дана обставина була доведена заявником в суді першої інстанції належними та допустимими доказами.

Отже, суд першої інстанції, дав вірну оцінку обставинам справи, прийшов до правильного висновку про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3.

Доводи апелянта про те, що судом не з»ясовані факти ухиляння боржника від виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому державний виконавець, звертаючись до суду з даним поданням, надав усі необхідні докази на доведення тих обставин, на які він посилався в поданні про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_3 за межі України, а також доцільності та ефективності встановлення щодо боржника обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Крім того, як встановлено в суді апеляційної інстанції боржник ОСОБА_3 має в наявності закордонний паспорт та має у зв»язку з цим доходи, отримані закордоном, однак будь-яких платежів на виконання судового рішення про стягнення коштів на рахунки стягувача не проводить, що свідчить про ухилення ним від виконання зобов»язань встановлених судовим рішенням.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні то відповідно до п.1 ст.312 ЦПК України вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий :

Судді :