Справа № 699/690/15-ц
Номер провадження 2/699/376/15
21.09.2015 року м.Корсунь-Шевченківський
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Побережної Н.П.,
за участі секретаря судового засідання - Могильної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
04.08.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача та її дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.
Свій позов позивач мотивує тим, що він є власником будинку розташованого по АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрована відповідач зі своєю дитиною - дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2004 відповідач та її дочка у вказаному будинку не проживають та протягом зазначеного часу до будинку не з'являлися. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації із спірного будинку, участі у витратах на його утримання не беруть, а їх реєстрація за вказаною адресою створює позивачеві перешкоди, як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, то позивач вважає, що його права порушені і підлягають захисту в судовому порядку.
До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.
У суд позивач та представник позивача не з'явилися, в позовній заяві та заяві зазначили про розгляд справу та ухвалення рішення за наявними матеріалами справи без їх участі.
Відповідачі до суду не з'явилися, про час, дату та місце розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки до суду не повідомили.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати дану справу без його участі.
Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного.
У суді встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування будинку від 02.05.1999 (а.с.4) .
Відповідно до даних домової книги, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Згідно довідки №3304 від 22.07.2015, виданої КП «ВЖ РЕУ» (а.с.7) у господарстві ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 не проживає з 2004 ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3
Позивач звертався до відповідача з вимогою виписатися з будинку АДРЕСА_1 та виписати ОСОБА_3, що підтверджується листом-вимогою від 22.07.2015, яке згідно відмітки на конверті отримане відповідачем особисто 24.07.2015 (а.с.8-9).
Відповідачем не наведено поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не має.
Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права". Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що "Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції" та "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".
Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 "Федоренко проти України".
Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідачем не надано доказів того, що позивач перешкоджає у користуванні житловим приміщенням, в тому числі доказів того, що дані особи звертались до суду з вимогами про усунення перешкод в користуванні спірним будинком.
Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" фізичні особи зобов'язані зареєструватися за новим місцем свого проживання в 10-денний строк після прибуття на нове місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач зі своєю дочкою дійсно відсутні у спірному приміщені понад один рік; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було.
Відповідачі не проживають у спірному житловому будинку з 2004 без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. 72 ЖК України втратили право на користування цим житлом.
Так, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Неповнолітня ОСОБА_3 досягла десяти років, проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-Х11 від 27.02.1991 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення.
Заходи забезпечення позову судом не вживалися.
Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстровану по АДРЕСА_1, проживаючу по АДРЕСА_2, інші дані про особу суду невідомі, такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням по АДРЕСА_1 Черкаської області.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану по АДРЕСА_1, проживаючу по АДРЕСА_2, інші дані про особу суду невідомі, такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням по АДРЕСА_1 Черкаської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1, проживаючої по АДРЕСА_2, інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1, уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 13.02.1997, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Побережна Н.&nbsp; П.