УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_5 договору № DNKPRP20480005 від 02 листопада 2011 року останній отримав строковий кредит у розмірі 4 971,25 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 листопада 2013 року. Крім того, відповідно до укладеного договору № DNU0F від 14 червня 2012 року ОСОБА_5 отримав строковий кредит у розмірі 10 899,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 13 липня 2015 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами ОСОБА_5 має заборгованість за Кредитним договором № DNKPRP20480005 від 02 листопада 2011 року у розмірі 594,98 грн та за Кредитним договором № DNU0F від 14 червня 2012 року у розмірі 6 390,72 грн. Позивач зазначав, що 12 вересня 2013 року ОСОБА_5 помер. Позивач вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_5, а тому вони повинні сплатити заборгованість останнього перед позивачем.

Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитними договорами № DNKPRP20480005 від 02 листопада 2011 року у розмірі 594,98 грн та № DNU0F від 14 червня 2012 року у розмірі 6 390,72 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заявник, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, що позивачем не надано доказів на обґрунтування своїх вимог, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Розподіл судових витрат, проведений судами правильно, у відповідності до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова