У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Лендєл-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позово, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 9,7393 га, що розташована на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

За життя, її бабуся ОСОБА_2 уклала з ФГ «Лендєл-Агро»» договір оренди цієї земельної ділянки строком на 10 років, який 16 січня 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Казанківському районі.

Позивач вважає, що договір оренди землі був укладений з порушенням законодавства, так як не були досягнуті всі істотні умови, що передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема він не містить умов відносно: орендної плати із зазначенням її індексації, порядку внесення, перегляду та відповідальності за її несплату; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, вартість земельної ділянки станом на 30 січня 2014 року складала 179 595,25 грн, а у договорі зазначена вартість - 98 787,00 грн, а відповідно й орендна плата є заниженою.

З урахуванням наведеного, позивач просила визнати недійсним договір оренди, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Лендєл-Агро».

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при укладенні спірного договору дотримано вимоги статті 15 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його законних прав.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук