Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4340/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого - судді Шиповича В.В.

при секретарі Вовк О.М., Чучупака Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про розподіл спільного майна подружжя, зняття арешту з майна, заборону реалізації майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Центрального ВДВС Черкаського МУЮ про розподіл спільного майна подружжя, зняття арешту з майна, заборону реалізації майна, вказавши, що ОСОБА_2 є власником 2/5 частин квартири за адресою АДРЕСА_1, з яких 1/5 частину квартири набув в результаті приватизації, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.02.2001 року, а ще 1/5 частину квартири придбав за договором купівлі-продажу від 28.02.2007 року. 23.07.2014 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ в ході виконання судового рішення про стягнення грошових коштів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення арешту на 2/5 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 та прийнято заходи до реалізації вказаного майна. Оскільки 1/5 частину вказаної квартири за договором купівлі-продажу від 28.02.2007 року ОСОБА_2 придбав перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1, позивач вважала, що вказана 1/5 частина квартири є спільною власністю подружжя. Крім того позивач зазначала, що вона із ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх дітей, інтереси, яких повинні бути враховані та посилаючись на норми ст. ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України просила суд ухвалити рішення яким виділити її частку у спільній сумісній власності тобто в 1/5 вказаної квартири, виділити частку дітей в 2/5 вказаної квартири, зняти арешт з її та дітей частки квартири та заборонити Центральному ВДВС Черкаського МУЮ реалізацію частки її та дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені у позові та просила задовольнити позовні вимоги. Додатково пояснила, що вона та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час вона із чоловіком та дітьми проживають разом, ведуть спільне господарство, в них у сім'ї добрі відносини та до суду з позовом про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 вона не зверталася.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Підтвердив пояснення надані позивачем. Додатково зазначив, що не ухиляється від сплати боргу ОСОБА_4 та на даний час із його заробітної плати здійснюються відповідні відрахування.

Представник відповідача Центрального ВДВС Черкаського МУЮ державний виконавець Топор А.І. подав заяву про розгляд справи без його участі. У своїх письмових запереченнях проти позову представник Центрального ВДВС Черкаського МУЮ просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні №39508398 про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 40040 гривень, а тому з метою виконання рішення суду на майно ОСОБА_2 - 2/5 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 і було накладено арешт. ОСОБА_1 ставить питання про виділ 3/5 часток квартири, в той час як ОСОБА_2 є власником лише 2/5 часток. Крім того 1/5 частина квартири придбана ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1, а тому не є спільною власністю подружжя. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо дітей є неконкретними, оскільки не зазначено про яких дітей іде мова.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні за її участі позовні вимоги не визнала. У письмових запереченнях проти позову зазначила, що ОСОБА_2 є власником двох квартир по АДРЕСА_2, де і зареєстровані його діти. Крім того за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 2/5 частин квартири АДРЕСА_1. Вважала, що ОСОБА_2 затягує виконання рішення суду про стягнення на її користь грошових коштів.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. У письмових запереченнях проти позову зазначав, що майном подружжя є 1/5 частина квартири придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу у 2007 році, а тому частка ОСОБА_1 не може перевищувати 1/10 частини квартири. Позовні вимоги ОСОБА_1 про виділ частки майна вважав некоректними та незаконними, як і вимоги про збільшення частки позивача у спільному майні у зв'язку з наявністю неповнолітніх дітей. При цьому просив врахувати, що позивачем не надано доказів того, що існує технічна можливість виділити її частку, а крім того відсутні докази стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на утримання дітей та недостатності такого розміру аліментів. ОСОБА_1 може отримати грошову компенсацію за свою частку після реалізації спільного майна.

Суд вислухавши пояснення та оголосивши заперечення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження, - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 05.07.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9).

23.07.2014 року постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні №39508398 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 40040 гривень накладено арешт на 2/5 квартири за адресою АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_2 (а.с. 5)

Відповідно до Свідоцтва НОМЕР_1 від 21.02.2001 року про право власності на житло ОСОБА_2, разом із ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

За змістом ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який регулював майнові права та обов'язки подружжя у 2001 році, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Оскільки право спільної власності ОСОБА_2 на квартиру за Свідоцтвом НОМЕР_1 від 21.02.2001 року виникло до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 то вказане майно не є спільною власністю подружжя.

Відповідно до Договору купівлі-продажу частини квартири від 28.02.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Вінніченко Ж.В., - ОСОБА_2 купив у ОСОБА_10 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки вказаний Договір купівлі-продажу частини квартири укладено під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 то необхідно визнати 1/5 частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1, яка придбана за договором купівлі-продажу частини квартири від 28.02.2007 року, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України ОСОБА_1 має право на поділ майна, що належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Оскільки згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, то впорядку поділу 1/5 частини квартири, яка придбана за договором купівлі-продажу частини квартири від 28.02.2007 року, необхідно визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності за кожним на 1/10 частину квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 не є боржником у виконавчому провадженні №39508398 про стягнення грошових коштів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, а тому з належної ОСОБА_1 1/10 частини квартири АДРЕСА_1 необхідно зняти арешт накладений постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 23.07.2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про заборону державному виконавцю проводити реалізацію її частини квартири є зайвими та передчасними, оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що після визнання судом за ОСОБА_1 права власності на 1/10 частину квартири державний виконавець буде вчиняти дії спрямовані на реалізацію вказаної частини квартири у виконавчому провадженні №39508398, де ОСОБА_1 не є боржником.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про виділення частки неповнолітніх дітей в 2/5 квартири АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи таку позовну вимогу ОСОБА_1 посилалася на ст. 70 СК України. В той же час позивачем не враховано, що відповідно до ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечувалося, що вони проживають разом із дітьми, ведуть спільне господарство, аліменти на утримання неповнолітніх дітей зі ОСОБА_2 не стягуються, а тому відсутні правові підстави передбачені ч.3 ст. 70 СК України для збільшення частки ОСОБА_1 у спільному майні. Суду не надано доказів, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя у спільному майні (1/5 частині квартири придбаної за договором від 28.02.2007 року).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у сумі 121,8 гривень.

Судові витрати ОСОБА_4 у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 1667 гривень, про наявність яких 06.07.2015 року повідомив її представник ОСОБА_3 не можуть бути стягнуті із ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_3 приймав участь у розглядуваній цивільній справі в якості представника відповідача та діяв на підставі довіреності посвідченої нотаріусом ОСОБА_12 23.03.2013 року. Ухвала про його допуск в якості особи, яка надає правову допомогу відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України судом не приймалася. Крім того суд звертає увагу на те, що надані представником відповідача докази судових витрат містять суперечливі відомості.

Так згідно Акту №ОУ-001 від 26.06.2015 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) за Договором про надання правової допомоги, Виконавцем в інтересах ОСОБА_4 були проведені такі роботи (надані послуги), як - підготовка, написання, та подання заперечень на позовну заяву ОСОБА_1. В той же час за матеріалами цивільної справи № 711/4340/15-ц письмові заперечення представника ОСОБА_4 на позовну заяву ОСОБА_13 датовані 02.07.2015 року та того ж дня подані суду. Тобто на час складання Акту №ОУ-001 від 26.06.2015 року письмові заперечення від 02.07.2015 року не були складені та подані суду, а будь-які інші письмові заперечення від представника відповідача ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391 ЦК України, ст. 22 КпШС України, ст. ст. 60-61, 69-70 СК України, ст. ст. 10-11, 56, 60-61, 84, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати 1/5 (одну п'яту) частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1, яка придбана за договором купівлі-продажу частини квартири від 28.02.2007 року, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В порядку поділу 1/5 (однієї п'ятої) частини квартири, що розташована в АДРЕСА_1, яка придбана за договором купівлі-продажу частини квартири від 28.02.2007 року, визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 право спільної часткової власності за кожним на 1/10 (одну десяту) частину квартири АДРЕСА_1.

Зняти з належної ОСОБА_1 1/10 (однієї десятої) частини квартири АДРЕСА_1 арешт накладений постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 23.07.2014 року.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: В. В. Шипович