1Справа № 335/3991/15-ц 2/335/1271/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства „Запоріжзвязоксервіс до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, яка не відповідала вимогам діючого законодавства, та ухвалою судді від 08.05.2015 року заява була залишена без руху для усунення недоліків, у звязку з чим позивачам було надано строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Позивачами було заявлено вимогу про визнання недостовірною інформації, поширеної ОСОБА_2, про визнання недостовірною інформації, поширеної ОСОБА_3; про зобовязання відповідача ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію; про зобовязання відповідача ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, однак не було сплачено судовий збір за кожну з позовних вимог немайнового характеру.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 18000 гривень і 12000 гривень, та позивачем ПАТ „Запоріжзвязоксервіс заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 18000 гривень і 12000 гривень, отже судовий збір, за вимогами про стягнення моральної шкоди має становити для кожного позивача у розмірі 300 гривень, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ „Про судовий збір

Позивачами були надані квитанції про сплату судового збору у розмірі 421,80 грн. кожним, однак з матеріалів позову вбачається, що судовий збір було сплачено у липні та серпні 2014 року, що не відповідає вимогам ст. 4 Закону України „Про судовий збір, відповідно до якої вказані судові витрати повинні бути сплачені принаймні у тому році, в якому відповідна заява подається.

Крім того, долучені до позову квитанції не мають відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір та з урахуванням того, що судовий збір сплачено в липні та серпні 2014 року, немає підстав для висновку, що зазначені квитанції відносяться до поданої позовної заяви.

20.07.2015 року через канцелярію суду позивачами надано заяву про усунення недоліків позову та долучення вищевказаних квитанцій про сплату судового збору до матеріалів справи з посиланнями на п.п. 10, 13, 26, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з уточненої позовної заяви та наданих матеріалів, позивачами було здійснено сплату судового збору за кожну заявлену вимогу немайнового характеру, відповідно до платіжних доручень: № 481721 від 16.07.2015 року за позовними вимогами ПрАТ „Запоріжзвязоксервіс у розмірі 243,60 гривень, № 481720 від 16.07.2015 року за позовними вимогами ПрАТ „Запоріжзвязоксервіс у розмірі 243,60 гривень, а також квитанцій: № 11828022-1 від 17.07.2015 року за позовними вимогами ОСОБА_1 у розмірі 243,60 гривень, № 11827848-1 від 17.07.2015 року за позовними вимогами ОСОБА_1 у розмірі 243,60 гривень, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 4 ЗУ „Про судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної судовий збір становить 1 відсоток ціни позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ Про судовий збір, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином, кожен з позивачів повинен був сплатити судовий збір за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 300 гривень окремим платіжним дорученням.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачами не надано суду платіжних документів щодо сплати судового збору за позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 18000 гривень і 12000 гривень, ПАТ „Запоріжзвязоксервіс про стягнення моральної шкоди в розмірі 18000 гривень і 12000 гривень, які становлять для кожного позивача у розмірі 300 гривень.

Враховуючи, що квитанція № 8555868-1 від 14.08.2014 року про сплату судового збору на суму 421,80 гривень ОСОБА_1 та платіжне доручення № 2696 від 10.07.2014 року про сплату судового збору на суму 421,80 гривень ПрАТ „Запоріжзвязоксервіс, які були надані суду разом з позовною заявою у день її первісного подання, та, з яких не можливо встановити, за якими вимогами майнового чи немайнового характеру він сплачений, судом не були прийняті у якості підтвердження сплати судового збору, суд дійшов висновку, що позивачами не сплачено судовий збір за позовними вимогами майнового характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 ЗУ „Про судовий збір, за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв'язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору.

Однак, позивачами не було надано суду й доказів того, що зазначені платіжні документи відносяться саме до зазначених вище позовних вимог, а також, що сплачений за вказаними платіжними документами судовий збір не повертався позивачам з підстав повернення тієї ж позовної заяви судом раніше, тобто не доведено, що судовий збір сплачено саме за цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що недоліки позовної заяви позивачами усунено не в повному обсязі, тому позовна заява підлягає поверненню позивачам, що не позбавляє їх можливості звернутись до суду повторно.

Керуючись, ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства „Запоріжзвязоксервіс до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди вважати не поданою та повернути позивачам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Калюжна