Провадження №2/485/356/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 серпня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі : головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житла та права власності на нерухоме майно,

встановив:

03 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житла та права власності на нерухоме майно.

Позивач вказав, що 16 лютого 1993 року виконком Снігурівської міської ради прийняв рішення продати йому приміщення площею 19.95кв.м у будинку АДРЕСА_1 за 50000крб. Кошти на оплату було внесено 16 квітня 1993 року і у послідуючому Снігурівським БТІ видано реєстраційне посвідчення. Натепер, позивач обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідача представник проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14 травня 1992 року виконком Снігурівської міської ради прийняв рішення №211 про визнання безхозною частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за листом районного фінансового відділу і прийняв рішення визнати 18/100 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 безхозною з прийняттям на баланс органу самоврядування.

16 лютого 1993 року виконком Снігурівської міської ради роглянувши заяву ОСОБА_1 про продаж у приватну власність приміщення шевської майстерні, вирішив продати позивачу приміщення площею 19.95кв.м у будинку АДРЕСА_1 по договірній ціні 50000крб. з проведенням оплати на розрахунковий рахунок Снігурівського виконкому, з наступним зняттям приміщення з балансу (а.с.6).

Після проведення оплати по договору за квитанцією (а.с.11), Снігурівським бюро технічної інвентаризації посвідчено реєстрацію за ОСОБА_1 17/100 домоволодіння АДРЕСА_1, запис проведено у реєстрову книгу №15 за реєстровим №489 (а.с.7). Згідно технічного паспорту, датованого 23 червня 2015 року, нежитлова будівля складається з коридора - 5.9кв.м та приміщення у 14.05кв.м, усього 19,95кв.м.

Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, що виникають з договору купівлі-продажу і регулюються нормами ЦК УРСР.

Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Представник відповідача ствердив про неможливість нотаріального посвідчення угоди, укладення якої підтверджується письмовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу приміщення, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами за ухилення продавця від нотаріального посвідчення угоди. Вимога про визнання власності на приміщення є зайвою, оскільки у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», що діяла на час укладення договору, наявність угоди, визнаної судом дійсною є підставою для набуття права власності. В силу ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових парв на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі, у тому числі рішень судів, що набрали законної сили.

Керуючись ст.ст.209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житла та права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу приміщення у будинку АДРЕСА_1, вартістю 7961грн., що складається з коридора площею 5.9кв.м, приміщення площею 14.05кв.м, загальна площа 19,95кв.м., за даними технічного паспорта, складеного 23 червня 2015 року, укладений 16 лютого 1993 року між ОСОБА_1 та Снігурівською міською радою народних депутатів Миколаївської області.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя