АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/7902/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Борденюк В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Побірченко Т.І., Шкоріної О.І., при секретарі Басюк Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту подання не вбачається, чим саме заборона боржнику виїздити за межі України може сприяти реальному виконанню рішення суду.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» у поданні державним виконавцем не було наведено належних посилань на те, у чому саме полягає обґрунтованість підозри того, що боржник має на меті ухилитись від виконання судового рішення шляхом виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києві від 26.05.2015 та задовольнити подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 3771 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця є виправданим лише у випадку, коли державним виконавцем буде доведено з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5, якимось чином відступає, ухиляється чи своїми діями навмисно намагатися вчиняти дії, які дали б змогу йому уникнути виконання зобов'язання, у матеріалах справи не міститься.

Крім того, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем на момент звернення до суду з поданням не доведено, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року про стягнення аліментів на дитину, вже відбувся і об'єктивно підтверджений наявними у матеріалах виконавчого провадження доказами.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що вирішення питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 3771 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду, що перебуває на виконанні, а заявник в свою чергу жодних належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_5, ухиляється від виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 і може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, не надав, відсутні підстави для обмеження ОСОБА_5 у виїзді за кордон. Крім того, виконавчий лист знаходиться на виконанні і не позбавляє державного виконавця можливості вжити заходів реагування, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення подання державного виконавця ВДВС Святошинкького РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за кордон на підставі Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України».

З огляду на таке доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами. Висновок суду, викладений в оскаржуваній ухвалі, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 312 ЦПК України підстав для скасування ухвали ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця, відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді Т.І. Побірченко

О.І. Шкоріна