22-ц/775/989/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Доценко С.І.
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сороки Г.П.,

суддів - Бугрим Л.М., Биліни Т.І.,

при секретарі - Собецькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Володарської селищної ради Володарського району Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 18 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

08.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Володарської селищної ради Володарського району Донецької області та просив визначити йому додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі - ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся - ОСОБА_4, якій за життя на праві власності належав будинок АДРЕСА_1, та яка заповіт не складала.

Після смерті бабусі єдиним спадкоємцем першої черги є його батько ОСОБА_5 (син померлої), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Він є спадкоємцем другої черги після смерті бабусі, але спадщину оформити не може, оскільки своєчасно до нотаріальної контори не звернувся із заявою про прийняття спадщини, бо вважав, що спадщину прийняв його батько. Проте, після смерті батька дізнався, що той спадщину не прийняв, свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Дані причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті бабусі просив визнати поважними та встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом на два місяці.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 18 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк на три місяці для прийняття спадкового майна, що залишилося після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, особа, що не брала участь у справі ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. При цьому, посилається на необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказала, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_5, який є сином спадкодавця ОСОБА_4 та який фактично прийняв спадщину за заповітом після її смерті. Тому вважає, що судом порушені її права як спадкоємця, оскільки її не залучено до участі справи у якості сторони, а вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини і заявила про свої права на спірний спадковий будинок.

Апелянт ОСОБА_3 та представник Володарської селищної ради Донецької області в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні у встановленому порядку, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Тому, виходячи з положень ст.305 ЦПК України, враховуючи думку позивача та представника апелянта, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності зазначених осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката Краснової І.О., яка доводи апеляційної скарги підтримала, просила скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, заперечення ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання рішення не тим суддею, який розглянув справу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_2 Тому суд дійшов до висновку про необхідність встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці, оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак, таким вимогам рішення суду не відповідає.

За положеннями ст.ст.1220,1223 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадщину мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття її спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття спадщини іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, наведених в п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Суд також перевіряє наявність інших спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину та у даній справі є відповідачами. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.2 листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку і порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, незнання про наявність заповіту, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, несприятливі погодні умови.

Звертаючись до суду з позовом до Володарської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та якій за життя на праві власності належав будинок АДРЕСА_1, позивач, як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилався на те, що, оскільки у неї був спадкоємець першої черги за законом - син ОСОБА_5, який є його батьком, та у квартирі якого бабуся проживала останні декілька місяців перед смертю, він вважав що батько прийняв спадщину, тому в нотаріальну контору своєчасно із заявою про прийняття спадщини не звертався. Після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, дізнався, що батько в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував. Також вказав, що бабуся заповіт не складала та інших спадкоємців будь-якої черги за законом у неї не має.

Як вбачається зі справи, позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не надав суду жодних доказів.

Розглядаючи справу у відсутності сторін, суд першої інстанції доводи позивача не перевірив, не витребував з нотаріальної контори відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4, не з'ясував чи виносилась нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача про прийняття спадщини, чи складався спадкодавцем заповіт та чи є інші спадкоємці за законом. Зясвування даних обставин має істотне значення для вирішення справи, оскільки позивач після смерті ОСОБА_4 є спадкоємцем п'ятої черги (ст.1265 ЦК України) і вступає у спадщину у разі відсутності спадкоємців за заповітом, не прийняття ними спадщини чи відмови від спадкування за заповітом, а також у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Без уваги суд залишив різність написання прізвищ спадкодавця ОСОБА_4, померлого ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_2 (а.с.5-15) і не перевірив наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем.

На момент постановлення судом першої інстанції рішення факт родинних відносин позивача із спадкодавцем встановлений не був. Після постановлення оскаржуваного рішення такий факт був встановлений рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя 27 травня 2015 року (а.с.76).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років, про що 02.07.2013 року складено відповідний актовий запис №74. Місцем смерті є м.Маріуполь Донецької області (а.с.8).

З доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя склала нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого все належне їй майно заповідала ОСОБА_5.(а.с.48).

ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34).

Після його смерті ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за якою була відкрита спадкова справа (а.с.49,51).

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та її представник в судовому засіданні апеляційного суду вказували, що її чоловік фактично спадщину за заповітом прийняв, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент смерті і вона як спадкоємець після смерті чоловіка заявила претензії на спадковий будинок, що ОСОБА_3 в судовому порядку оспорила свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане на ім'я позивача на підставі оскаржуваного рішення, що в провадженні суду першої інстанції також перебуває справи за позовом ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_5 з померлою ОСОБА_4, факту родинних відносин, факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті матері та за іншими вимогами.

На підтвердження своїх доводів апелянтом надано суду Акт №230 від 25.07.2015 року Комітету самоорганізації населення «Машинобудівельник» про те, що ОСОБА_4 з грудня 2012 року по липень 2013 року проживала у АДРЕСА_2 (а.с.52) та копію особового рахунку НОМЕР_3 про те, що у вказаній квартирі зареєстрований та проживав ОСОБА_5 з 2005 року разом з дружиною ОСОБА_3 (а.с.50).

Позивач в апеляційному суді визнав, що в провадженні суду першої інстанції перебуває ряд позовів апелянта, пов'язаних із спадковим майном ОСОБА_4 Також пояснив, що до подачі позову йому було відомо про те, що у бабусі ОСОБА_4 були рідні сестри, що батько був жонатим та що його дружина претендує на спадщину, але про ці обставини суду не заявив, бо вважав, що інші спадкоємці спадщину не прийняли, тому відповідачем визначив Володарську селищну раду.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що рішення суду не може бути визнане законним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки за наявності заповіту та спадкоємців за законом, які претендують на спадкове майно ОСОБА_4, належними відповідачами мають бути залучені ці спадкоємці, оскільки заявленими позивачем вимогами зачіпляються їх права та обов'язки, зокрема права ОСОБА_3, а Володарська селищна рада не є належним відповідачем у даній справі, тобто позов заявлено не до того відповідача.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішення суду першої інстанції та ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені апелянтом витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 121,80грн. підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 18 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Володарської селищної ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2) у відшкодування витрат на оплату судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Бугрим Л.М.

Биліна Т.І.