РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/1007/15-ц

№ провадження 2/453/447/15

28.08.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Плав`янської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нежитлове приміщення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Плав`янської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нежитлове приміщення. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.03.1999 року ним було придбано у власність нежитлову будівлю по вул. Вадрусівка, 2 у с. Плав`я Сколівського району Львівської області, яка після проведеної реконструкції використовується ним як магазин-бар, для обслуговування якого він з відповідачем уклав договір оренди земельної ділянки. У березні 2015 року ним було виготовлено технічну документацію на реконструйоване нежитлове приміщення, проте оформити правовстановлюючі документи, що посвідчують його права власності на вказане нерухоме майно він не має можливості, оскільки реконструкція була проведена ним самочинно, власними силами, за відсутності проектної документації. Зазначив, що проведена реконструкція будівлі не порушує права інших осіб та за результатами технічного обстеження відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації. За таких обставин просить суд визнати за ним право власності на вказане вище нежитлове приміщення.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Плав`янської сільської ради Сколівського району Львівської області подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, при вирішенні позову посилалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем 05.03.1999 року у КСП «Полонина», діяльність якого 31.10.2011 року припинено за рішенням суду, було придбано списане (аварійне) дерев`яне приміщення, що підтверджується копіє накладної № 88 та копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб-підприємців.

Оскільки вказане приміщення знаходилось у непридатному для використання стані, позивачем власними силами було проведено його реконструкцію та укладено з відповідачем договір оренди земельної ділянки для обслуговування вказаної будівлі, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рішення Плав`янської сільської ради Сколівського району Львівської області № 3 від 22.2.2003 року, № 14 від 24.12.2004 року та копія договору від 25.01.2008 року про відшкодування відповідачу неодержаних доходів із земельної ділянки площею 0,04 га по вул. Бринівка в урочищі «Луг» у с. Плав`я Сколівського району Львівської області.

Станом на 24.03.2015 року позивачу було видано технічний паспорт на нежитлову будівлю по вул. Вадрусівка, 2 у с. Плав`я Сколівського району Львівської області з приміткою про відсутність проектної та дозвільної документації, що підтверджується копією вказаного технічного паспорта.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, виготовленого ТзОВ «Бутон» за замовленням позивача, нежитлова будівля загальною площею 125,4 м по вул. Вадрусівка, 2 у с. Плав`я Сколівського району Львівської області відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та є придатними для подальшої безпечної експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, згідно ч. 5 вказаної норми, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю по вул. Вадрусівка, 2 у с. Плав`я Сколівського району Львівської області, оскільки вказане нерухоме майно збудоване на земельній ділянці, якою позивач користується на законних підставах і цим будівництвом не порушені права інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю магазин «А-1» загальною площею 125,4 м2, основною площею 108,5 м2, допоміжною площею 16,9 м2 по вул. Вадрусівка, 2 у с. Плав`я Сколівського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя