У х в а л а

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Коротуна В.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2013 року придбав у товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд») пральну машину Whirpool AWS 61212 вартістю 3 310 грн. Після отримання товару він виявив ушкодження задньої бокової частини пральної машини. 16 та 26 жовтня 2013 року він звертався до товариства із вимогою про заміну бракованого товару, проте відповіді не отримав, а 22 листопада 2013 року надіслав йому лист з вимогою про повернення грошових коштів, сплачених за товар та його доставку. Посилаючись на те, що дане ушкодження виникло до передання йому товару та на те, що на час розгляду справи вартість пральної машини становить 4 110 грн., позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог просив стягнути з відповідача вартість пральної машини у розмірі 4 110 грн., моральну шкоду у розмірі 500 грн. та витрати на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року рішення районного суду в частині відмови у стягненні вартості товару скасовано. Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_3 вартість пральної машини Whirpool AWS 61212 у розмірі 4 110 грн. Зобов'язано ОСОБА_3 після отримання вартості пральної машини в розмірі 4 110 грн. передати, а ТОВ «Комфі Трейд» прийняти пральну машину Whirpool AWS 61212, придбану ОСОБА_3 за видатковою накладною від 14 жовтня 2013 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподілено судові витрати.

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_3 470 грн. витрат на проведення експертизи. У задоволенні вимог ОСОБА_3 про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Комфі Трейд» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати додаткове рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про стягнення з ТОВ «Комфі Трейд» 1 337 грн. 25 коп. витрат на правову допомогу.

Отже, судові рішення в частині відшкодування моральної шкоди не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведення позивачем факту отримання ушкодженого товару та того, що ці ушкодження виникли з вини продавця.

Частково скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов у частині стягнення вартості пральної машини, апеляційний суд послався на висновок судової товарознавчої експертизи, яким встановлено, що ушкодження товару відбулось до моменту його реалізації позивачеві. Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд послався на те, що довірена особа позивача приймала участь у розгляді справи в якості представника, а не адвоката, тому витрати на оплату її послуг не можуть бути стягнуті з відповідача.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення та додаткове рішення апеляційного суду не відповідають.

Судами встановлено, що 14 жовтня 2013 року ОСОБА_3 придбав у ТОВ «Комфі Трейд» пральну машину Whirpool AWS 61212 вартістю 3 310 грн.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що після отримання товару виявив ушкодження задньої бокової частини пральної машини. 16 та 26 жовтня 2013 року він звертався до ТОВ «Комфі Трейд» із вимогою про заміну бракованого товару, проте відповіді не отримав, а 22 листопада 2013 року надіслав відповідачеві лист із вимогою про повернення грошових коштів, сплачених за товар та його доставку.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

При цьому, як передбачено в ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до пп. 2, 3 п. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника).

При цьому на споживача покладається обов'язок лише довести наявність дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Статтею 17 Закону України «Про захист прав споживача» передбачено, що за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції.

Для встановлення причини зміни товарного вигляду пральної машини судом була призначена судово-товарознавча експертиза.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та взяв за основу свого рішення висновок судово-товарознавчої експертизи від 31 січня 2014 року (а.с. 47-49), яким встановлено, що зміна товарного вигляду придбаної позивачем пральної машини могла відбутись на будь-якому етапі транспортування товару або зберігання у складському приміщенні товаровиробника або постачальника.

Апеляційний суд не дав належної оцінки зазначеному висновку судової експертизи, у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не перевірив тверджень відповідача про те, що цей висновок носить неконкретний характер, а також про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування істотного недоліку в товарі до моменту його передачі.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивачеві був переданий товар неналежної якості ґрунтується на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про відшкодування йому витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України встановлено, що витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. При цьому до інших видів правової допомоги віднесено види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення

У п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів.

Апеляційний суд наведеного не врахував та не дав належної оцінки наданим позивачем доказам надання ОСОБА_4 правової допомоги за договором від 14 жовтня 2013 року (а.с. 4) як фахівцем у галузі права. При цьому, його представник є фахівцем у галузі права, має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, яке надано суду.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення та додаткове рішення апеляційного суду в частині захисту прав споживача, стягнення сум та судових витрат не відповідають вимогам ст. 212 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача, стягнення суми та судових витрат скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

В.М. Коротун

О.В. Умнова