Справа № 495/6124/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2015 року державний виконавець ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Представник відділу державної виконавчої служби, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, просить справу розглядати без його участі.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В своїй заяві державний виконавець вказує, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на примусовому виконанні знаходиться вимога № ф -260у від 14.02.2011 видана УПФУ в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі про стягнення з ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, борг на користь УПФУ у розмірі 1 288,80 грн.

Державним виконавцем Відділу у відповідності до вимог ст. 17, 19, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», 29.11.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з наданням строку для самостійного виконання рішення суду до 05.12.2013 р. Боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

Державним виконавцем не було подано до суду актів, які би свідчили про вчинення передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення.

В порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України, державний виконавець не надав до суду належних доказів необхідності вжиття такого заходу у відношенні боржника, як обмеження його у праві виїзду.

Крім того, відділом ДВС не надано доказів того, що ОСОБА_1 взагалі має намір виїхати за межі України, та що його можливий виїзд за межі України перешкоджатиме виконанню вищевказаної вимоги, а отже заявником не доведено, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є необхідним для виконання зазначених вимог.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що державним виконавцем не надано беззаперечних, обґрунтованих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього УПФУ в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі, а отже суд вважає подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У зв'язку з викладеним суд доходить до висновку, що у задоволенні подання виконавця необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України та ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: