Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 310/321/15-ц Головуючий у 1 інстанції Ліхтанська Н.П.
Провадження № 22-ц/778/4384/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Бердянської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2015 року у справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізької області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районні державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Бердянський міжрайонний прокурор Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізької області звернувся до суду з позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районні державної адміністрації, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.

В позові зазначав, що прокурорською перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р. «Про передачу гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1га розташовану на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва. На підставі вищезазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (кадастровий номер НОМЕР_2).

Розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р. підлягає визнанню незаконним та скасуванню, державний акт на право власності серії НОМЕР_1 підлягає визнанню недійсним, а земельну ділянку необхідно повернути за належністю Головному управлінню Держземагентства у Запорізькій області у зв'язку з порушенням вимог ст.ст.60, 61, 84, 122 Земельної кодексу України, ст.ст.85, 88, 90 Водного кодексу України, п.2.9 Порядку погоджені природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок. Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва відповідачу погоджено та затверджено з порушенням водного та земельного законодавства.

На підставі постанови прокурора від 08.12.2014р. винесеної в межах кримінального провадження №0005963 Приватним підприємством «Азовгеопроект» проведено геодезичне дослідження розташування спірної земельної ділянки відносно урізу води Азовського моря. Результати вказаного дослідження оформлено у вигляді ситуаційної схеми, відповідно до якої виділена відповідачу розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р. земельна ділянка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району (за межами населеного пункт) в межах визначеної ст.88 Водного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 572м від урізу води Азовського моря. Відповідно до листів Управління Держземагентства у Бердянському районі від 31.12.2014р. та Новопетрівської сільської ради від 02.12.2014р. проект встановлення прибережної захисної смуги розроблений та затверджений лише на території с.Куликівське Новопетрівської сільської ради. За межами населених пунктів на території Новопетрівської сільської ради проект встановлення прибережної захисної смуги не розроблений та не затверджений. Таким чином, спірна земельна ділянка не могла бути передана у приватну власність.

Крім того, п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого Наказом Мінприроди України від 05.11.2004року № 434, встановлено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96р. № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації. Однак, у затвердженому розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р. проекті землеустрою розміри і межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки.

За таких обставин прокурор прийшов до висновку, що Бердянською райдержадміністрацією при прийнятті розпорядження №378 від 18.06.2012р. порушено вимоги земельного та водного законодавства, що вказує на протиправність дій Бердянської райдержадміністрації, а тому зазначене розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку повинен бути визнаний недійсним, а земельна ділянка підлягає поверненню.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р. «Про передачу гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради»; визнати недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1га., виданого на ім'я ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва на території Новопетрівської сільської раді Бердянського району, за межами населеного пункту; та зобов'язати відповідача ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,1га., кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, за межами населеного пункту, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії НОМЕР_1, Головному управлінню Держземагентства у Запорізькій області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 378 від 18.06.2012року «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки», яким передана у приватну власність ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1000га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за межами населеного пункту .

Визнано недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1000га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за межами населеного пункту, виданий Бердянською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_3, зареєстрований в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 01381 від 13.07.2012року (кадастровий номер НОМЕР_2) .

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,1000га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за межами населеного пункту (кадастровий номер НОМЕР_2) за належністю Головному управлінню Держземагенства у Запорізької області.

В решті частині позову відмовлено

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Бердянська районна державна адміністрація подала апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності того, що передача у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1000 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва, яка відноситься до земель рекреаційного призначення, була здійснена в порушення порядку, визначеного земельним, водним та містобудівним законодавством.

Як установлено судом, розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №378 від 18.06.2012р."Про передачу гр.. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_4 для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя (район вул.. Приморська) на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, за межами населеного пункту, переведено земельну ділянку (землі запасу) загальною площею 0,1000 га, в тому числі: несільськогосподарські угіддя - 0,1000 га, із земель сільськогосподарського призначення в землі рекреаційного призначення державної власності, передано безоплатно у власність гр.. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10000 га, в тому числі: забудовані землі, для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель рекреаційного призначення державної власності, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, за межами населеного пункту.

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Відповідно до положень статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Статтею 4 ВК України, пунктом "б" частини першої статті 58 ЗК України визначено, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоч і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду.

За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) уздовж морів та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Крім того, за положеннями частини четвертої статті 88 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства оборони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року №434, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Згідно з пунктом "ґ" частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися лише на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Отже, за змістом наведених норм права землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг уздовж морів не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Крім того, відповідно до пунктів 5, 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня1996 року №486, розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно технічної документації, а на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення.

З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства при наданні в користування земельних ділянок навколо водних об'єктів, у разі відсутності землевпорядної документації (документації із землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів повинно бути досягнуто шляхом урахування нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку, з урахуванням конкретної ситуації.

З огляду на викладене, встановивши, що спірна земельна ділянка розташована на відстані 572 м від урізу води Азовського моря, суд першої інстанції правильно виходив із того, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, є прибережною захисною смугою, зміна її цільового призначення в установленому законом порядку здійснена не була, а тому її передано у власність ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва неправомірно.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Таким чином, у разі встановлення судом неправомірного отримання особою земельної ділянки або отримання її з непередбачених законом підстав особа не набуває права власності на неї.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що під час винесення розпорядження головою Бердянської районної державної адміністрації від 18.06.2012р. грубо порушено вимоги чинного на той час законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_3, а тому розпорядження є незаконним, а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним.

Крім цього, спірна земельна ділянка розпорядженням була віднесена до земель рекреаційного призначення, тому ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" та ч.9 ст.118 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачена обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації при її виділенні. Однак експертиза проведена не була.

Доводи апеляційних скарг є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним розпорядження та недійсним держаного акту на землю, а лише відображають позицію, висловлену апелянтами у запереченнях на позов прокурора і яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В той же час колегія суддів вважає висновок суду про зобов»язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку за належністю Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області невірним, оскільки у відповідності до Земельного кодексу України до повноважень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області не входить розпорядження землями державної власності, тобто їх виділення, повернення і т.ін., а тому він є неналежним володільцем.

Зважаючи на викладене, за наслідками апеляційного розгляду справи колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення заявлених прокурором вимог про зобов»язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку за належністю Головному управлінню Держземагенства підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

В іншій частині рішення суду по цій справі відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Бердянської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2015 року у цій справі скасувати в частині зобов»язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області (кадастровий номер НОМЕР_2) за належністю Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області. В цій частині в задоволенні позову - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: