У Х В А Л А

Справа № 183/5157/15

№ 2/183/2901/15

14 серпня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретарі Литвиновій У.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом ОСОБА_2, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 березня 2013 року дійсним та визнати право власності на зазначений автомобіль.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 05 березня 2013 року між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1. А нотаріально була посвідчена довіреність на його імя та на імя його дружини ОСОБА_3 Автомобіль був придбаний пошкоджений за 2800 доларів США, а після закінчення ремонту, закінчився і строк довіреності, що позбавило його можливості оформити договір купівлі-продажу нотаріально. Він намагався звязатися з відповідачем для оформлення договору купівлі-продажу, однак не зміг, у звязку з чим вимушений був звернутися до суду з позовом.

Позивач вважає, що оскільки він повністю сплатив кошти за автомобіль відповідачеві, прийняв майно та користується ним, наглядає за ним, тобто сторони досягли всіх істотних умов договору, а відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору, то вказаний договір підлягає визнанню дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

В порядку досудової підготовки позивач просить суд витребувати у приватного нотаріуса Бородянського нотаріального округу ОСОБА_4 копії документів на підставі яких було посвідчено довіреність від 05 березня 2013 року, якою ОСОБА_2 передала позивачу автомобіль та копію такої довіреності.

Заявник та інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про забезпечення доказів. У звязку з неявкою сторін, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави заяви, вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 133, 134 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є, крім іншого, витребування доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, тому як стороною не наведено жодних причин, чому він не може самостійно надати копію довіреності а також не наведено доводів необхідності витребування цих відомостей в межах позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 135 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.Г.Дубовенко