АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Миколенко М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про зобов'язання виконати обов'язок в натурі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 про зобов'язання виконати обов'язок в натурі повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник відповідачки, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК Українивважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позивачу в справах про захист прав споживачів надано право на свій розсуд пред'являти позов: за місцезнаходженням відповідача, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (за винятком виключної підсудності).

Звертаючись у Дарницький районний суд м. Києва з позовом, ОСОБА_2 вказувала на порушення відповідачем її права як споживача послуг електропостачання, а місцем її реєстрації є АДРЕСА_1.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, районний суд виходив з того, що заявлений по справі спір виник щодо нерухомого майна, яке на території Дарницького району м. Києва не знаходиться, а згідно ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна , пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Проте, такий висновок суду є помилковим, оскільки відповідно до тексту позовної заяви між ОСОБА_2 та ПАТ «Чернігівобленерго» виник спір, пов'язаний із застосуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів» та предметом якого є зобов'язання відповідача вчинити певні дії - укласти договір про постачання електричної енергії.

Залишив суд поза увагою й керівні роз'яснення, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до якого до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Поданий по справі позов до вказаного переліку не включено.

Не віднесено до виключної підсудності вимоги про зобов'язання вчинити дії й положеннями п.42 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», на що районний суд також увагу не звернув.

За таких обставин, висновок суду про те, що позов ОСОБА_2 належить до категорії позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, є поспішним, необґрунтованим.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відтак, ухвала суду першої інстанції , як постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а питання прийняття позовної заяви з додатками до неї - передачі на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року скасувати, питання прийняття позовної заяви з додатками до неї передати на новий розгляд до того ж суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/8244/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8365/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.