Справа № 301/1698/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" вересня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,
ОСОБА_2 звернулася в Іршавський районний суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.
Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння в поглядах на сімейне життя та несумісність характерів, що стало причиною частих сварок та конфліктів при вирішенні побутових питань. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, побудованих на почутті взаємоповаги одне до одного, і таке його ставлення до сімї та позивачки призвело до розладу шлюбних відносин. З 2015 року сторони припинили ведення спільного господарства та фактичні шлюбні відносини. Вважала, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, оскільки суперечитиме інтересам позивачки.
Сторони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже є повнолітніми.
За час спільного проживання сторонами за спільні кошти було збудовано житловий будинок із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Ільниця, вул. Борканюка, №118, який згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №531387 від 29.05.2012 року, належить відповідачу ОСОБА_3 в цілому.
Крім того, 06.02.2012 року відповідач шляхом приватизації отримав земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1501 га, на якій розташований вищевказаний будинок. Зазначена земельна згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №720622, виданого 06.02.2012 року на підставі рішення 5 сесії 6 скликання №121 від 15.07.2011 року Ільницької сільської ради, належить відповідачу ОСОБА_3
Просила шлюб із відповідачем розірвати та визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1501 га, що знаходяться за адресою: с. Ільниця, вул. Борканюка, №118, Іршавського району, Закарпатської області.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач протягом багатьох років працює за кордоном, додому приїжджав дуже рідко, що привело до припинення шлюбних відносин між сторонами. Шлюб сторін існує формально, відповідач підтримує відносини з іншою жінкою, примирення між сторонами та відновлення сімейних відносин не можливо, тому просив розірвати шлюб. Під час шлюбу сторони за спільні кошти побудували житловий будинок та приватизували земельну ділянку для будівництва, що розташовані в с. Ільниця, вул. Борканюка, №118, які просив визнати спільною сумісною власністю подружжя. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило ( а.с.21, 23, 29).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З пояснення представника позивача вбачається, що сторони припинили сімейне життя, не підтримують ніяких відносин, спільного господарства не ведуть, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя для них є неможливим.
Сторони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже є повнолітніми.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №531387 від 29.05.2012 року (а.с. 5), виданого виконавчим комітетом Ільницької сільської ради на підставі рішення виконкому №72 від 29.05.2012 року, житловий будинок із надвірними спорудами, розташований за адресою: Іршавський район, с. Ільниця, вул. Борканюка, №118, належить відповідачу ОСОБА_3 в цілому. Вказана обставина підтверджується також копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» №34614353 від 25.06.2012 року (а.с. 6).
З пояснень представника позивача вбачається, що даний житловий будинок збудовано під час шлюбу за спільні кошти подружжя. Відповідач вказану обставину не простував.
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №720622, виданого 01.02.2012 року на підставі рішення 5 сесії 6 скликання Ільницької сільської ради №121 від 15.07.2011 року, відповідач ОСОБА_3 набув у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1501 га (а.с. 7).
З пояснень представника позивача вбачається, що вказана земельна ділянка набута відповідачем у власність шляхом безоплатної передачі у власність - приватизації.
Згідно ст. ст. 125 та 126 ЗК України ( в редакції від 06.06.2011 року, що діяла на момент виникнення правовідносин), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації.
З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №720622 вбачається, що такий виданий ОСОБА_3 01.02.2012 року, а державна реєстрація державного акту проведена 06.02.2012 року.
У відповідності до ч.5 ст.61 СК України (в редакції від 11.01.2011 року, що діяла на момент виникнення правовідносин), обєктом права спільної сумісної власності подружжя є житло набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя підставними і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі у виді 487,2 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с.1).
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 60, 61 ч.5 (в редакції від 11.01.2011 року), 105 ч.3, 110 ч.1, 112 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 88 ч.1, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України,
Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22 лютого 1992 року у виконкомі Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №17 розірвати.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Ільниця, вул. Борканюка, №118, Іршавського району, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано представником позивача протягом десяти днів з дня його проголошення, а позивачкою - протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських