Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Іллічівський районний суд м.Маріуполя під головуванням судді Іванченко А.М., при секретарі Сагайдак Є.Л., за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника СТ «Іллічівське» Олександрова О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Іллічівське» ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив стягнути із ПАТ «СТ «Іллічівське» на його користь матеріальну шкоду в сумі 154 265,00 грн., з ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Пізніше ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив стягнути із Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Іллічівське» матеріальну шкоду, яка була заподіяна майну у результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50 000,00 грн., стягнути із ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 104 265,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 27.04.2013р. приблизно о 17 годині на 676 км ділянці автошляху Новоазовськ-Мелітополь-Одеса у Новоазовському районі Донецької області поблизу с.Безіменне, керуючи автомобілем «Мерседес» держ.НОМЕР_4 він потрапив у ДТП із автомобілем «ВАЗ-21011» держ.НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 За фактом ДТП були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте 31.07.2013р. після розгляду матеріалів досудового розслідування слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В постанові слідчого встановлено, що в діях водія - учасника ДТП вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, встановити які можливо після проведення авто технічного дослідження. 02.09.2013р. експертом НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області виконано авто технічну експертизу за висновками якої ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП і його дії знаходяться у причинному зв'язку із настанням події, і навпаки ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути ДТП і його дії не знаходились у причинному зв'язку із настанням даної події. Матеріали про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності до суду не направлялись. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Мерседес держ.НОМЕР_4. Сума шкоди згідно висновку експерта складає 154 265,00 грн. та проводити ремонт недоцільно. Відповідно до полісу №АС/0278531 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. На підставі цього ПрАТ СТ «Іллічівське» повинно сплатити страхову суму в розмірі 50 000,00 грн., а різницю, між фактичним розміром і страховою виплатою, в сумі 104 265,00 грн. відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що 27.04.2013р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів сторін спору. Постановою слідчого від 31.07.2013р. кримінальне провадження було закрито у зв'язку із відсутність складу кримінального правопорушення. Постанова слідчого не містила відомостей про особу, яка є виною у вчиненні правопорушення. Не погоджується з законністю висновку експерта від 02.09.2013р. №481, на який посилається ОСОБА_1, вказує, що експертне дослідження проводилось експертом вже після закриття кримінального провадження, що є порушенням норм КПК та вимог Закону України «Про судову експертизу», висновок експерта ґрунтується виключно на свідченнях позивача ОСОБА_1 буз урахування свідчень ОСОБА_3, свідчень очевидців даної ДТП та письмових матеріалів, які містилися в кримінальному провадженні; висновок експерта не містить в собі посилання на матеріали кримінального провадження (протокол огляду місяця події, схеми до нього, пояснення очевидців. При виконанні маневру повороту ліворуч він завчасно ввімкнув світловий показник повороту ліворуч, зайняв крайнє ліве положення і не завдавав жодних перешкод для руху автомобіля позивача, який намагався здійснити маневр обгону в зоні дії дорожнього знаку, який забороняв виконання обгону. Вважає, що пригода мала місце виключено внаслідок неправомірних дій самого позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив відмовити в позовних вимогам позивача ОСОБА_1 так як вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Пізніше 19.06.2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ПАТ Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів.

Ухвалою суду від 15.08.2014р. провадження по двом справам було об'єднане в одне провадження.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 27.04.2013р., керуючи автомобілем «Мерседес», при наявності дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонений» та дорожньої розмітки 1.1., яку забороняється перетинати, грубо порушуючи вимоги п.п.п 14.2, 3.25 ПДД України, з метою виконання маневру обгону автомобіля ВАЗ 21011, держ.НОМЕР_3 виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого його авто було пошкоджено. Попередній розмір збитків, завданих внаслідок зіткнення, складає 15 000,00 грн., а остаточний розмір збитків буде встановлений після проведення судової автотоварознавчої експертизи. Окрім матеріальної шкоди позивач просить стягнути моральну шкоду, яка обумовлена тим, що під час дорожньої пригоди виникли психотравматичні фактори, які стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію намірів; не мав змогу користуватися вказаним транспортним засобом. Розмір моральної шкоди оцінює в 5 000,00 грн. На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ПАТ Страхове товариство «Іллічіське» на його користь матеріальну шкоду в сумі 15 000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

В судовому засіданні 29.12.2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення по цивільній справі судову авто товарознавчу експертизу автомобілю ОСОБА_3 «ВАЗ 21011» д/н НОМЕР_3, судом було задоволено дане клопотання та призначена авто товарознавча експертиза.

У березні 2015 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 повідомив суд про неможливість проведення вказаної експертизи зважаючи на той факт, що село Безіменне Новоазовського району Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території, непідконтрольній українській владі, огляд судовим експертом технічно пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу ОСОБА_3 та проведення зазначеної судової експертизи є неможливим.

В судовому засіданні 02.04.2015 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 було подано заяву про залишення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів без розгляду .

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів були залишені без розгляду .

Представник ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 не визнав, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачем ОСОБА_1 всупереч положенням ч. 3 ст. 10, ч. 4 ст. 61 ЦПК не надано доказів вини ОСОБА_3 у вчинені ДТП, яке відбулось 27.04.2013р. Натомість в матеріалах справи наявна постанова слідчого про закриття кримінального провадження, в якій вказано, що встановити вину особу можливо після проведення авто технічної експертизи. За постановою слідчого Донецьким НДІСЕ була проведена авто технічна експертиза від 30.07.2013р., за висновками якої дії водія ОСОБА_1, не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та знаходилися у причинному зв'язку з настанням ДТП. З постанови про закриття кримінального провадження та висновку експерта №2549 від 30.07.2013р. слідує, що водієм, в діях якого вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, є саме позивач ОСОБА_1, який не оскаржував вказану поставну слідчого, а отже фактично визнав свою вину у ДТП. Висновок НДЕКЦ ГУ МВС України в Донецькій області №481 від 02.09.2013р. вважає, недопустимим доказом, оскільки він одержаний з порушення порядку встановленим законом, зокрема ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», ч. 1 ст. 242 КПК України та п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту України від 08.10.1998р. №53/5. Необхідною умовою призначення експертизи є факт знаходження справи у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Висновок №481 був складений 02.09.2013р., коли вже кримінальне провадження було закрите відповідною постановою слідчого. Тобто порядок, передбачений законодавством для одержання такого типу доказів як висновок експерта, був порушений, що унеможливлює прийняття такого висновку до уваги судом. У зв'язку із недоведеністю вини ОСОБА_3 у вчинені ДТП, підстав для виплати стразового відшкодування на користь ОСОБА_1 у ПАТ СТ «Іллічівське» відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 27.04.2013 року приблизно о 17 годині на 676 ділянці автошляху Новоазовськ-Мелітополь-Одеса, у Новоазовському районі Донецької області поблизу с. Безіменне сталося дорожньо-транспортна пригода під час якої зіткнулися транспортний засіб ВАЗ-21011 держ.НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мерседес» держ.НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 Дорожньо-транспортна пригода сталася за наступних обставин: ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес», держ.НОМЕР_4, рухаючись по автошляху Новоазовськ-Мелітополь-Одеса в напрямку м.Новоазовськ, при виконанні маневру обгону, скоїв зіткнення з рухаючимся спереду у попутному напрямку автомобілем ВАЗ - 21011, дер.№ НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди виконував маневр повороту на ліво на примикаючи зліва дорогу. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження та був травмований пасажир автомобіля «Мерседес» ОСОБА_9

За фактом ушкодження слідчим СВ Новоазовського РВ ГУМВС України в Донецькій області розпочато досудове розслідування, складено протокол огляду та схему ДТП, опитані обидва учасника дорожньої пригоди.

З метою отримання додаткових вихідних даних для проведення авто технічної експертизи 06.06.2013р. слідчим було проведено слідчий експеримент на місці пригоди за участю ОСОБА_3, судового експерта Донецького НДІСЕ, понятих, за результатами якого складено відповідний протокол та експериментальним шляхом встановлено відстань, яку здолав автомобіль ВАЗ 21011 від моменту виконання повернення на ліво до моменту зіткнення, що дорівнює 7,9 м. та час за який він здолав цю відстань - 6 секунд.

На підставі отриманих в сукупності вихідних даних слідчим СВ Новоазовського РВ ГУМВС України в Донецькій області була винесена постанова від 07.06.2013р. про призначення судової авто технічної експертизи та зібрані матеріали кримінального провадження надіслані до експертної установи.

Проведеною експертом Донецького Науково-дослідного інституту судових експертиз авто технічною експертизою (висновок №2540 від 30.07.2013р.) встановлено, що на ранній стадії розвитку подій пригоди водію автомобіля Мерседес Бенц заборонялося виїжджати на смугу зустрічного руху, оскільки даний маневр суперечив вимогам горизонтальної лінії дорожньої розмітки п.1.1 Правил дорожнього руху України. Однак, оскільки він виїхав на смугу зустрічного руху, то в подальшому йому з моменту початку виконання маневру лівого повороту автомобілем ВАЗ 21011, необхідно було негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки, що передбачено вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху України. В фактичних діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв'язку з настанням подій пригоди, не вбачається. Фактичні дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1; п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились в причинному зв'язку з настанням подій пригоди.

Отже за вказаним вище експертним висновком винним в ДТП визначено водія автомобіля Мерседес Бенц ОСОБА_1

31.07.2013р. на підставі вищезазначених висновків судового експерта слідчим Новоазовського РВ ГУМВС України в Донецькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

Адміністративні матеріали для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності до суду не надсилались. Жодний з учасників ДТП за вчинене ДТП до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України не притягався.

Також в день закриття кримінального провадження 31.07.2013р. слідчим було призначено проведення чергової судової авто технічної експертизи, проведення якої доручено експерту Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. За висновком експерта №481 від 02.09.2013р., якій вже був винесений після закриття кримінального провадження, встановлені протилежні результати, та особою, чиї дії знаходились у причинному зв'язку із настанням ДТП, визнано водія ВАЗ-21011 ОСОБА_3

Тобто суду в якості обґрунтування вини кожного із водії було представлено дві авто технічні експертизи, висновки яких протилежно різняться одна від одної.

При встановленні достовірності та обґрунтованості кожної із експертиз суд керується наступним.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. (ч.1 ст. 212 ЦПК України).

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Дослідивши суть відмінностей, що були підставою для винесення двох протилежних висновків експертиз, суд зазначає, що первинна експертиза ДНДІСЕ №2540 від 30.07.2013р. призначалася та проводилася на підставі зібраних та фактично існуючих в матеріалах кримінального провадження даних, таких як, пояснення водіїв обох сторін події, схеми ДТП, протоколу огляду місця події, протоколу проведення слідчого експерименту і отриманих в ньому значень. При цьому письмові пояснення ОСОБА_1, які маються в матеріалах кримінального провадження, що були надані ним 29.04.2013р. слідчому, не суперечать поясненням ОСОБА_3 в частині швидкості руху та відстані, яку пройшов автомобіль ВАЗ 231011 в небезпечному напрямку з початку повороту ліворуч до моменту зіткнення.

Судом враховано, що первинна експертиза проводилася експертом ДНДІСЕ, в тому числі, на підставі даних отриманих в місці пригоди при проведені слідчого експерименту, за участю слідчого, судового експерта, понятих. Такі вихідні дані не викликають сумніву у суду та обґрунтовано застосовувалися при призначені і проведені першої експертизи.

Суд вважає достовірними та належними отримані під час слідчого експерименту експериментально-розрахункові значення параметрів часу та відстані, які пройшов водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_3 з моменту початку виконання повернення на ліво до моменту зіткнення, що дорівнює 7,9 м. та час за який він здолав цю відстань - 6 секунд зі швидкістю близько 5 км на годину.

Саме ці вихідні дані цілком обґрунтовано були застосовані експертом у висновку №2540 від 30.07.2013р. і під час розрахунку експертизи вплинули на результат відповідних формул на підставі, яких було встановлено причинний зв'язок дій водія Мерседес Бенц ОСОБА_1 з настанням дорожньої пригоди.

Натомість експертиза, яка була призначена слідчим в день закриття кримінального провадження 31.07.2013р., та її результати, які були надані вже після закриття провадження - 02.09.2013р., свідчать про наступне.

З дослідженої в судовому засіданні постанови слідчого про призначення судової авто технічної експертизи від 31.07.2013р. вбачається, що слідчим одноосібно без достатніх на то причин були навмисно закладені для експерта в пункті 5 та 9 постанови такі вихідні дані, як: швидкість руху автомобіля ВАЗ 21011 з моменту виконання ним маневру звертання на ліво до зіткнення - 15 км/годину, відстань, яку здолав - біля 20 метрів за час - близько 2 секунд.

Експертом під час проведення другої експертизи були застосовані для розрахунку формул задані слідчим зазначені вихідні дані, що суттєво протилежно вплинуло на результат та висновки експерта.

Такі вихідні дані, що були закладені слідчим в постанові для призначення експертизи, є безпідставними, необґрунтованими та не підтвердженими зібраними в матеріалах справи письмовими показами обох водіїв, свідків, понятих, які таких даних не повідомляли та з матеріалів справи не вбачаються. Жодний з водії в своїх поясненнях подібні вихідні дані не повідомляв та на їх застосуванні не наполягав.

Більше того вони повністю суперечать експериментальним значенням, відображеним в протоколі слідчого експерименту. З невідомих для суду причин та підстав слідчим були взятті саме такі вихідні дані, що не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 також не повідомив суду обґрунтованих підстав для їх застосування в розрахунках експерта.

За сукупністю вказаних вище обставин суд надає перевагу первинному висновку №2540 від 30.07.2013р. судової авто технічної експертизи Донецького Науково-дослідного інституту судових експертиз, який на думку суду, повністю підтверджується доказами та відповідає зібраним в рамках кримінального провадження первинним даним, поясненням обох водії та експериментальним даним слідчого експерименту. І навпаки, суд не приймає до уваги висновки експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №481 від 02.09.2013р., які проведені після закриття кримінального провадження, із застосуванням в ній вихідних даних, які не підтверджуються даними матеріалів кримінального провадження, поясненнями обох водіїв, та прямо суперечать експериментальним даним, отриманим під час слідчого експерименту 06.06.2013р.

Отже застосовуючи до спірних правовідносин результати висновків судової авто технічної експертизи №2540 від 30.07.2013р. Донецького Науково-дослідного інституту судових експертиз, суд приходить до висновку, що виною особою в настанні ДТП є ОСОБА_1, адже його фактичні дії не відповідали вимогам горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1; п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились в причинному зв'язку з настанням подій пригоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 довів відсутність своєї вини у вчиненому ДТП та заподіяні шкоди ОСОБА_1, тому відсутні підстави для покладення на нього відповідальності за спричиненому матеріальну шкоду.

Відповідно і відсутні законні підстави для покладення на страховика ПрАТ СТ «Іллічіське», із яким ОСОБА_3 уклав поліс цивільно-правової відповідальності, обов'язку по виплаті на користь ОСОБА_1 страхової виплати, так як згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи наведене, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ПрАТ СТ «Іллічівське» слід відмовити повністю у зв'язку із недоведеністю винуватості ОСОБА_3 у вчиненому ДТП та настання його цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст. 5, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхове товариство «Іллічівське» ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко