АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5689/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/789/871/15 Доповідач - Костів О.З.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Баляс Т.І.

за участю представника апелянта - Мельничук І.І.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № 0 від 10 вересня 2007 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 59861 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.30 % річних за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 09 вересня 2036 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 вересня 2015 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки №1, в забезпечення виконання умов договору ОСОБА_4 Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку із чим станом на момент звернення до суду її заборгованість становить 56260.24 доларів США, що еквівалентно 616308.46 грн., які позивач просив солідарно стягнути із відповідачів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 10 вересня 2007 року в сумі 56260.24 доларів США, що еквівалентно 616308.46 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3654 грн.

ПАТ «Укрсиббанк» подало на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказують, що судом невірно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначають, що висновки суду першої інстанції про те, що банком в односторонньому порядку збільшено обсяг відповідальності поручителів не відповідає дійсності. Просять рішення скасувати та постановити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта - Новак В.П. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечила.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що банком в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку за кредитним договором без згоди поручителів, що призвело до збільшення обсягу їх відповідальності, в зв»язку із чим порука припинилася.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зобов'язаний вирішити наступні питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для ухвалення нового рішення.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

10 вересня 2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту в розмірі 59861 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.30% річних за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 09 вересня 2036 року.

З метою забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачами ОСОБА_5 і ОСОБА_2 було укладено договори поруки №1 від 10 вересня 2007 року, згідно умов яких ОСОБА_5 та ОСОБА_2 взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_4, що виникають з умов кредитного договору.

Сторони домовилися, що у випадку невиконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_5 та ОСОБА_2будуть нести солідарну з ОСОБА_4 перед позивачем відповідальність по поверненню суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З 11 грудня 2010 року відсоткова ставка за кредитним договором збільшувалася з 11.3 % річних до 22.6 % річних.

Відповідачка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в зв'язку із чим станом на 31 березня 2014 року її заборгованість за кредитним договором складає 56260.24 доларів США, що еквівалентно 616308.46 грн., в тому числі: 50053.74 доларів США, що еквівалентно 548318.70 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5531.07 доларів США, що еквівалентно 60590 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 329.97 доларів США, що еквівалентно 3614.71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 345.46 доларів США, що еквівалентно 3784.39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Банк без згоди поручителів змінив умови основного договору, внаслідок чого збільшилась відповідальність останніх, про що поручителям стало відомо лише тепер, коли Банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно п.п 1.2.2 Кредитного договору - кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі. Згідно п.1.4 договору поруки - відповідальність поручителя та Боржника є солідарною.

Згідно пункту 1.3.2 кредитного договору сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом «а» та/або «б» п.5.2. Договору.

Також в п.1.2 договору зазначено, що Поручителю добре відомі всі умови основного договору.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог статті 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п.1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме: порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором) та/або погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також даних по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань, передбачених цим договором; та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.5.2. договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 8 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом договору, такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 6 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що Банком було виконано умови договору та направлено позичальнику повідомлення від 18 лютого 2008 року за № 43703 щодо запровадження з 12 березня 2008 року нової системи нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу та продовження відповідачем користування кредитними коштами вважається вираженням позичальником згоди стосовно умов, викладених в даному повідомленні. А саме: банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Відповідно зворотнього повідомлення поштових відправлень 07 березня 2008 року даний лист було отримано.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, в разі незгоди Позичальника з встановленим розміром процентної ставки, останній може повідомити про це Банк письмово.

Згідно із ч. 1 ст.553, ч. 1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, підписанням договору поручитель підтвердив, що ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що обсяг відповідальності поручителя збільшився, оскільки згідно п.1.2. договорів поруки Поручителю відомі всі умови кредитного договору, в тому числі: відсоткова ставка за кредитним договором (яка може бути змінена відповідно до умов кредитного договору), тощо. А тому безпідставним є посилання представника відповідача на те, що поручитель не надавав, а Банк не отримував згоди на зміну умов Кредитного договору, адже така згода уже закріплена в договорі поруки.

Аналогічні положення викладені в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» де зазначено: відповідно до ч.1. ст.559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, поручителю було відомо, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін, Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. кредитного договору, тобто основне зобов'язання за Договором не було змінено.

Як зазначив Верховний Суд України в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин, у випадку, якщо договором поруки вищеназвана дата не встановлена та не передбачена, то відповідно до законодавства України визначає факт відсутності строку поруки в розумінні положень Параграфу 3 глави 49 книги 5 Цивільного кодексу України. При цьому шестимісячний строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобов'язання в повному обсязі згідно з умовами договору кредиту (кінцевої дати погашення кредиту), або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (пред'явлення кредитором позову до боржника про дострокове повернення кредиту). В даному випадку застосовується дострокове повернення кредиту, тому вимоги направлялися на загальних підставах передбачених кредитним договором, а саме Розділом 6 порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що поручителю було відомо про нарахування банком процентів на прострочену суму заборгованості у разі користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, згідно п.1.3.1 кредитного договору.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсиббанк» - задовольнити.

Керуючись 1ст.ст. 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити в нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 10 вересня 2007 року в сумі 56260.24 доларів США, що еквівалентно 616308.46 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3654 грн. - по 1218 грн. з кожного.

Рішення вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис.

Судді - два підписи.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області О.З. Костів