Справа № 372/4605/14 Головуючий у І інстанції Мостовий Р.П.
Провадження № 22-ц/780/5097/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко В. Д.
Категорія 18 10.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Ігнатченко Н. В., Фінагєєва В. О.,

при секретарі Бобко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" та Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк", треті особи: Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції та Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про визнання права застави припиненим та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати припиненим з 19 липня 2013 року право застави публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк» (далі ПАТ «Інноваційно-промисловий банк») за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781;

- зобов'язати ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» надіслати до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяву про реєстрацію припинення заборони та обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек на підставі вказаних договорів застави;

- зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_2 оригінали свідоцтва про право власності на жилий будинок та державний акт на право приватної власності на землю.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» укладено договори застави:

-від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 на забезпечення

виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю;

-від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781 на забезпечення

виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитними договорами від 24 вересня 2003 року № № 76-2003, 77-2003.

Предметом застави за обома вищезазначеними договорами є нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності.

Позивач зазначав, що в подальшому зобов'язання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю припинилося з підстави, визначеної ст. 599 ЦК України, а саме: у зв'язку з його виконанням (погашення кредиту боржником).

Також вказав, що з 19 липня 2013 року ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» як юридична особи ліквідована, а тому на підставі ст. 609 ЦК України припинилися її зобов'язання як боржника за вказаними вище кредитними договорами, у зв`язку із чим припинилося і акцесорне право застави.

Оскільки відповідач не виконав жодних дій щодо зняття обтяження з нерухомого майна, а позивач не може самостійно припинити таке обтяження, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області 29 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано припиненим з 19 липня 2013 року право застави ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, укладеними між ОСОБА_2 та правопопередниками ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» (ЗАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ВАТ «Інноваційно-промисловий банк») відносно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» протягом п'яти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили надіслати до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції заяву про реєстрацію припинення заборон та обтяжень права власності, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек відносно нерухомого майна за договорами застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478 та від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, належного ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ПАТ «Інноваційно промисловий банк» повернути ОСОБА_2 оригінали свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого Козинською селищною радою 29 листопада 2001 року за № 123/431, та державного акта на право приватної власності на землю, виданого Козинською селищною радою 19 січня 1998 року за № 1585.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПАТ "Дельта банк" та ПАТ "Інноваційно-промисловий банк" подали апеляційні скарги в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року апеляційні скарги ПАТ «Дельта банк» та ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області 29 грудня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих відносин.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання, право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим; дійшовши висновку, що за імперативним характером положень п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України зазначенні в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Крім того між ПАТ «Інпропбанк» та ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» 10 грудня 2010 року укладено договір щодо реструктуризації заборгованості за кредитними договорами № 76-2003 та № 77-2003 від 24 вересня 2003 року та договір про відступлення права вимоги. За таких обставин зобов'язання із кредитних договорів припинились 10 грудня 2010 року відповідно до вимог ст.ст. 604, 512 ЦК України.

З такими висновками не може погодитися колегія суддів, оскільки такі висновки не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_2 та ЗАТ «Інноваційно-промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Інноваційно-промисловий банк», в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» за кредитним договором від 03 вересня 2002 року № 782-09-02/ю укладено договір застави від 04 вересня 2002 року за реєстровим № 3478, а за кредитними договорами № № 76-2003, 77-2003 укладено договір застави від 24 вересня 2003 року за реєстровим № 4781, внаслідок чого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу в інтересах обтяжувача-заставодержателя ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек внесено відповідні заборони та обтяження.

Заборгованість за кредитними договорами № 76-2003, № 77-2003 від 03 вересня 2002 року в повному обсязі не погашена.

Заперечуючи проти задоволення позовним вимог, ПАТ «Дельта Банк» посилалось на рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2010 року, яким задоволено позов ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» до ОСОБА_2 та стягнуто борг за кредитними договорами від 24 вересня 2003 року № № 76-2003, 77-2003. В рахунок погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами судом було постановлено звернути стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю - ОСОБА_2 (а.с. 28-30). Оскільки вказане рішення, яким стягнуто з позивача борг за кредитними договорами в сумі 3 609 640 грн. 12 коп. та звернуто стягнення на предмет застави, ухвалено до визнання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» банкрутом, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України ПАТ «Дельта Банк» неодноразово просило суд витребувати рішення Обухівського районного суду від 13 квітня 2010 року, посилаючись на неможливість отримання такого рішення, по якому банк не був стороною (а.с. 63, 102-103). Вказані звернення банку не були задоволені судом, який розглядав справу.

Також ПАТ «Дельта Банк» зверталося до суду першої інстанції в порядку ст. 9 Закону України «Про доступ до судових рішень» про виготовлення рішення суду від 13 квітня 2010 року, оскільки воно стосується прав нового кредитора, яким є ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 135). Таке рішення не було надано третій особі.

З урахуванням вказаних обставин та відповідно до вимог ст.. ст.. 61, 137 ЦПК України, вказане рішення було витребувано апеляційною інстанцією за клопотанням апелянта та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 квітня 2010 року, яке набрало чинності 16 вересня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» 452 318 доларів США заборгованості за кредитним договором. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 76-2003, № 77-2003 від 24 вересня 2003 року звернуто стягнення на предмет застави - земельну ділянку площею 0, 10 га, для ведення садівництва та житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

19 липня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» у зв'язку з визнанням її банкрутом на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 01 липня 2013 року по справі №5011-46/7280-2012.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що станом на дату подання позову по даній справі та визнання ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» банкрутом вже було ухвалено рішення суду про звернення стягнення на предмет застави на підставі договору застави від 24 вересня 2003 року. Таким чином визнання підприємства банкрутом не впливає на виконання зобов'язання поручителя.

За таких обставин рішення суду про припинення зобов'язань за договорами застави суперечить вимогам ст.. ст.. 526, 572, 610, 611 ЦК України, Закону України «Про заставу», тому воно підлягає скасуванню як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права і відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України необхідно ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" та Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" про визнання права застави припиненим та зобов'язання вчинити дії.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" та Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" по 112 грн. 80 коп. кожному судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді