Справа № 136/1639/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

10.09.2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Липовець подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-391/2010 від 26.10.2010 року виданого Липовецьким районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття найстаршої дитини. 08.10.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, а копії постанови надіслано сторонам для виконання та відома. В ході проведених виконавчих дій державним виконавцем робилися запити до ВРЕВ ДАІ, Ощадного банку України м. Липовець. Держсільгоспінспекції, Реєстраційної служби Липовецького РУЮ, ДПС, відділу Держземагенства у Липовецькому районі для виявлення рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно отриманих відповідей з вищевказаних установ відкриті рахунки, рухоме та нерухоме майно не рахується, боржник не працює. На виклики державного виконавця Гевко Василь Володимирович неодноразово не зявлявся. 02.07.2015 року ОСОБА_1 надав державному виконавцю квитанцію про сплату 2 000 грн. в рахунок погашення боргу по аліментах, проте в подальшому їх не сплачує. 13.07.2015 року до відділу надійшла заява стягувачки ОСОБА_3 з проханням внести подання до Липовецького районного суду щодо винесення ухвали суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, так як він на даний час знаходиться за кордоном. Прийнявши до уваги те, що на даний час заборгованість боржника перед стягувачем становить 31 571,42 грн., відтак судове рішення залишається невиконаним, тому державний виконавець просила суд вжити заходів для вчасного та повного виконання вищезазначеного судового рішення шляхом обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В судове засідання старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій подання підтримала, просила суд його задовольнити, а його розгляд проводити у її відсутності на підставі правил передбачених ч.2 ст.158 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали додані до подання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання таких зобовязань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження", державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що обов'язковим є ухилення боржника від виконання зобов'язань, тобто це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання, а тому це є підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке є юридичною санкцією і задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Судом з'ясовано, що на виконанні ВДВС Липовецького РУЮ перебуває виконавчий лист № 2-391/2010 від 26.10.2010 року виданий Липовецьким районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття найстаршої дитини, за яким державним виконавцем відкрито виконавче провадження та міститься посилання у постанові, що її копію направлено сторонам виконавчого провадження.

Нормами ст.10 ч.3 та ст.60 ч.1 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши додані до подання матеріали, судом встановлено, що державним виконавцем, в розумінні положень ст.58, 59 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, які свідчили б про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Крім того, відсутні докази про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, роз'яснення йому його обов'язків, що передбачені ч. 6 ст. 12 Закону N 606-XIV, тобто вчинення боржником дії чи бездіяльності, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним покладених на нього обов'язків, коли виконати зобов'язання у нього були всі реальні можливості і цьому не заважали будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином суд дійшов до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_6