Справа № 511/973/15-ц
Номер провадження: 2/511/437/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря Палтега Т..В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ Т.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Процион Трейдинг", ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3, треті особи: Відділ ДВС Роздільнянського МУЮ в Одеській області, ОСОБА_4 Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, ОСОБА_4 Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, - про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до ОСОБА_2, інших відповідачів та третіх осіб та просить суд звільнити з під арешту транспортний засіб типу легковий седан, марки CHEVROLET, модель ERIKA LF 69K, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова,рами) №KL1LF69KE8B096450, реєстраційний номер ВН5501ВК, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №085382 видане РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 03.11.2007 р, накладений: 1) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_4 Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 02.11.2009 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-497, виданого Іллічівським районним судом м.Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, якою накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження; 2) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 22.02.2011 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу №34/70-10-1132, виданого 27.07.2010 року Господарським судом Одеської області про стягнення боргу з ОСОБА_5 ОСОБА_6 на користь ТОВ «Процион Трейдинг» у розмірі 51013,78 грн., якою накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження; 3) постановою про розшук майна боржника ОСОБА_4 Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 08.04.2014 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №521/16056/13-ц, виданого 04.02.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та користь АТ «Державний ощадний банк України у розмірі 126782,42 грн., якою оголошено розшук вказаного автомобіля; рішення суду по даній справі направити на виконання до третіх осіб та УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2080-н від 07.11.2007 року на суму 99198,00 гривень та договір застави від 07.11.2007 року в забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором. Обидва договори посвідчені нотаріально. В заставу ОСОБА_2 передав банку вищевказаний транспортний засіб, обтяження зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 15.01.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з вказаних осіб на користь Банку прострочену заборгованість за зазначеним кредитом і судовий збір на загальну суму 126782,42 грн. Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Такі ж правові наслідки невиконання зобовязання,забезпеченого заставою, передбачає ст.589 ЦК України. На сьогоднішній день позивачу стало відомо, що існують постанови, вказані вище про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження, а також оголошено у розшук автомобіль, що перебуває у заставі позивача. Позивач вважає, що арешт та розшук майна ОСОБА_2, що перебуває у заставі банку, порушує права заставодержателя з підстав викладених вище. Тому банк звернувся з вказаним позовом до суду.

При підготовці справи до розгляду зясовано та отримано достовірну інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 05.08.2014 року, а/з №8047 від 07.08.2014 року, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40747300 від 23.06.2015 року, після смерті ОСОБА_2, який помер 05.08.2014 року, спадкова справа не заводилась. Дані про спадкоємців та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у нотаріальній конторі та у суду - відсутні.

Ухвалою від 23.07.2015 року провадження у справі за даним позовом в частині вимог до ОСОБА_2 - закритj в звязку зі смертю фізичної особи відповідача, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без його участі, про що надав суду заяву.

Відповідач ОСОБА_1 суду пояснила, що за її позовом у 1996 році Роздільнянським районним судом Одеської області було стягнуто аліменти на її користь на утримання двох дітей, а 07.02.1997 році шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано та їй присвоєно дошлюбне прізвище «Болгарин» (а.с.62). На протязі тривалого часу її колишній чоловік перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_7, яка розбила їх сімю. Аліменти він на дітей сплачував нерегулярно, мав велику заборгованість, притягувався до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. У 2012 році після досягнення меншою донькою повноліття, за її заявою ОСОБА_4 Малиновський відділ ДВС Одеського МУЮ повернув виконавчий лист та зняв арешт з майна боржника. Більше вона за стягненням заборгованості до ОСОБА_2 не зверталася. На підтвердження своїх пояснень надала суду відповідні докази. Щодо спірного автомобіля стверджує, що не знає де він знаходиться та хто ним володіє. Про те, що ОСОБА_2 помер, вона дізналася після отримання позову, оскільки почала його розшукувати. Вважає, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки спадкоємцем до майна померлого не являється. Просить ухвалити рішення щодо неї згідно норм діючого законодавства.

Відповідач ТОВ «Процион Трейдинг» повторно у судове засіданні не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за юридичною адресою: м.Одеса, проспект Шевченко,31, заперечень на позов не надав. Рекомендована поштова кореспонденція направлена на адресу відповідача повернута до суду з відміткою, що «адресат вибув».

Треті особи ОСОБА_4 Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, ОСОБА_4 Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ до суду повторно не прибули, будучи належним чином сповіщені про час, дату і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали.

Третя особа Відділ ДВС Роздільнянського МУЮ в Одеській області до суду не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та надав докази про повернення виконавчого листа ТОВ «Процион Трейдинг» у 2012 році та про зняття арешту та обмежень з майна боржника ОСОБА_2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право на справедливий суд кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступне. Між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2080-н від 07 листопада 2007 року, згідно якого банк передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 99198,00 гривень. Термін дії договору до 07.11.2014 року. З метою забезпечення належного виконання вказаного зобовязання банк та ОСОБА_2 уклали договір застави, посвідчений нотаріально, від 07.11.2007 року. ОСОБА_2 передав у заставу належне йому рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу легковий седан, марки CHEVROLET, модель ERIKA LF 69K, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова,рами) №KL1LF69KE8B096450, реєстраційний номер ВН5501ВК, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №085382 видане РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 03.11.2007 р. (а.с.5-7). Доказів того, що вказаний договір застави зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, позивачем суду не надано. Заочним рішенням від 15.01.2014 року Малиновського районного суду м.Одеси за позовом Банку з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 стягнуто заборгованість за кредитним договором №2080-н від 07.11.2007 року на загальну суму 126782 грн., судові витрати по справі та внесено зміни до кредитного договору щодо терміну сплати процентів по кредитному договору (а.с.8-10). Вказане рішення набрало законної сили. Виконавчий лист видано стягувану та цей документ перебуває на примусовому виконанні у ОСОБА_4 Приморському відділу ДВС Одеського МУЮ. В рамках виконання цього рішення, ухваленого на користь позивача по даній справі, 08.04.2014 року автомобіль, що перебуває у заставі, оголошений у розшук. На день подачі позову до суду позивач є заставодержателем вказаного рухомого майна, що належав ОСОБА_2, до повного виконання грошового зобовязання.

Постановою від 22.02.2011 року державного виконавця відділу Роздільнянського МУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу №34/70-10-1132, виданого 27.07.2010 року Господарським судом Одеської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Процион Трейдинг» у розмірі 51013,78 грн., було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, в тому числі накладено арешт і на вказане рухоме майно. 30.06.2012 року вказаний виконавчий документ повернуто ТОВ «Процион Трейдинг», оскільки стягувач відмовився від авансування на проведення експертизи в рамках виконавчого провадження. Також 30.06.2012 року припинена чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання вказаного рішення. Постанова ДВС надана на запит суду та долучена до матеріалів справи.

Дійсно постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_4 Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 02.11.2009 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-497 від 02.09.1996 року, виданого Іллічівським районним судом м.Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 14.03.2012 року за заявою стягувача вказаний виконавчий документ повернуто без виконання та увалено постанову про припинення чинності арешту майна боржника та скасовано інші заходи забезпечення виконання вказаного рішення (а.с.64).

Тобто на день ухвалення рішення у суду відсутні лише дані про скасування постанови від 08.04.2014 року про розшук майна ОСОБА_2, що перебуває у заставі позивача, за заявою самого ПАТ Державний ощадний банк України», що не порушує права заставодержателя з підстав викладених вище. Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Такі ж правові наслідки невиконання зобовязання,забезпеченого заставою, передбачають ст.572,ст.589 ЦК України.

Судом зясовано, що вказане рухоме майно входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2, яка настала 05.08.2014 року. На сьогоднішній день відсутні відомості про осіб, які прийняли спадщину померлого, оскільки до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Кредитор спадкоємця, в даному випадку позивач по справі, має право згідно ч.2 ст.1231 ЦК України, протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; - ч.3 ст.1231 ЦК визначає, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги; у ч.4 ст.1231 ЦК вказано, що кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Стаття 1232 ЦК встановлює обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині.

Судом встановлено, що відповідачі ТОВ «Процион Трейдинг» та ОСОБА_1 не є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_2, вказані вище виконавчі листи, видані про стягнення на їх користь боргів з ОСОБА_2 - їм повернуті, заходи забезпечення виконавчих проваджень на їх користь, у тому числі і арешт майна та інші заборони, скасовані у 2012 році. Вказані особи не можуть бути належними відповідачами по справі.

Відповідачами по даній справи можуть бути спадкоємці ОСОБА_2, які судом не встановлені, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв.

Звільнити з-під арешту спадкове майно, вказане вище, у суду немає правових підстав.

Позов не оснований на законі, не підтверджений доказами, дослідженими у судовому засіданні та не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Одночасно з цим, суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із даними вимогами до належних відповідачів з урахуванням підвідомчості та підсудності, встановленими чинним законодавством.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", ст.19 Закону України "Про заставу", ст.ст.47,52,54 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.25, 572, 589, 590, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,,60,209, 212, 214-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Процион Трейдинг", ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ ОСОБА_3, треті особи: Відділ ДВС Роздільнянського МУЮ в Одеській області, ОСОБА_4 Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, ОСОБА_4 Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, - про звільнення майна з-під арешту - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в апеляційний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Ільяшук