Справа № 2-450/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради, Харківської міської ради, третя особа на стороні відповідача : квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про визнання права користування жилим приміщенням та укладення договору найму ,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом та просить визнати за нею право користування однією кімнатою № 6 жилою площею 10,78 м. кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради укласти з ним договір найму цього жилого приміщення, подавши позов до канцелярії суду 13.01.2009 року,свої позовні вимоги позивач уточнив 31.03.2009 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити їх та пояснив, що позивач постійно проживає та зареєстрований в комунальній квартирі АДРЕСА_1 в м. Харкові в якій займає одну кімнату №6 жилою площею 10,78 м. кв, є військовослужбовцем, іншого житла не має, власності не має.

В зазначене житлове приміщення він поселився на підставі спеціального ордера № 178 від 17.10.2003 р. виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною міста у зв'язку з тим, що проходить військову службу за контрактом. На підставі вказаного ордеру Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на нього було відкрито особовий рахунок.

В кінці 2006 р. житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Харкові передано в комунальну власність міста Харкова.

У зв'язку з необхідністю переоформлення особового рахунку позивач звернувся до виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова з проханням укласти договір найму на виділене йому житлове приміщення, але отримав відмову та йому запропоновано в суді вирішити питання правомірності проживання в цьому житловому приміщенні.

Відповідач Харківська міська рада в особі представника за дорученням Іноземцевої О.Ю. проти позову заперечує, посилаючись на те, що свого часу, колишній розпорядник відомчого житла КЕВ м. Харкова та житлова комісія гарнізону не дотримувались встановленого порядку надання житлових приміщень та заселяли сім»ї військовослужбовців та вільнонайманих працівників до житлового будинку як до гуртожитку, а виданий Харківською КЕЧ ордер на вказане житло не може слугувати підставою для укладення договору найму, оскільки видача ордерів на житлові приміщення здійснюється виконавчими комітетами районних в містах рад.

Відповідач Дзержинська районна в м. Харкові рада в судове засідання не з»явилася ,про час розгляду справи упереджена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістила.

Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи в його відсутність.

Представник третьої особи КЕВ м. Харкова в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , неодноразово звертався до суду з проханням відкласти розгляд справи з неповажних причин, зловживаючи своїми процесуальними правами.

Зі згоди представників позивача , відповідача Харківської міської ради суд продовжує розгляд справи.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з волевиявленням третьої особи- КП «Жилкомсервіс» вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, постійно проживає та зареєстрований в комунальній квартирі АДРЕСА_1 в м. Харкові в якій займає одну кімнату № 6 жилою площею 10,78 м. кв.

В зазначене житлове приміщення, яке на той час належало КЕВ м. Харкова МО та знаходилось на території військового містечка МОУ Будинкоуправління № 3 КЕВ м. Харкова, він поселився на підставі спеціального ордера № 178 від 17.10.03 р. виданого Харківською квартирно-експлуатаційною частиною міста у зв'язку з трудовими відносинами з КЕВ м. Харкова МОУ України . На підставі вказаного ордера Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на нього було відкрито особовий рахунок.

На підставі рішення Харківської міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.06 р. № 151/06 «Про комунальну власність м. Харкова» житловий будинок по АДРЕСА_1 передано в комунальну власність міста Харкова.

Відповідно Розпорядження № 1610 від 30.11.06 р. Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради житловий будинок по АДРЕСА_1 передано в господарське відання КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова, з 2006 року будинок вважається переведеним в господарське відання утвореного Комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради № 144/1 затверджено акти прийому-передачі відомчого житлового фонду до комунальної власності міста будинок по АДРЕСА_1 в м. Харкові.

Судом встановлено, що позивач звертався до виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова з проханням укласти з ним договір найму на спірне житлове приміщення, але отримав відмову, мотивовану тим, що виданий Харківською КЕЧ ордер на вказане житло не може слугувати підставою для укладення договору найму, оскільки видача ордерів на житлові приміщення здійснюється виконавчими комітетами районних в містах рад.

Як вбачається з матеріалів справи, надання ордеру та вселення позивачки в вказане житлове приміщення, яке не мало правового статусу гуртожитку і знаходилось в житловому будинку МО України, здійснено в порядку визначеному для поселення в гуртожитки, тобто, рішенням гарнізонної житлової комісії, затвердженим начальником гарнізону та наданням ордеру.

Але, фактично, правовідносини між позивачем і КЕВ м. Харкова (Харківська КЕЧ міста) щодо користування наданим житловим приміщенням регулювались сторонами нормами житлового законодавства щодо користування житловим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду.

Таким чином, конклюдентними діями сторін було укладено договір найму вказаного житлового приміщення.

Відповідно ст. 59 ЖК України, ордер на житлове приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами відомостей, які не відповідають дійсності про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Судом встановлено, що відповідачі не зверталися до суду з питання про визнання незаконним виданого позивачу Харківською КЕЧ ордеру на зайняття вказаного жилого приміщення. Правомірність проживання та користування позивачем наданим за цим ордером житловим приміщенням ніким не ос порена.

За обставин фактичного укладення договору найму наданого позивачу житлового приміщення є підстави для визнання права користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно ст. 58 ЖК України, ордер на жиле приміщення надається (є правовою підставою) для вселення в надане жиле приміщення і дійсний тільки на протязі 10 днів.

Відповідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім.»я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найом, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця.

Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

На підставі ст. 10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст.22 Конституції України конституційній права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Згідно вимог ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змову побудувати житло, придбати його в власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Позивач надав суду достатньо доказів того, що позивач на законних підставах користується спірним жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, ст. ст.1, 9, 58, 61 ЖК України, ст. 814 ЦК України,

СУД В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 визнати обґрунтованими та задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловою кімнатою №6 площею 10,78 кв.м. з правом користування місцями загального користування в комунальній квартирі АДРЕСА_2.

Зобов»язати Виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради( діючи в межах компетенції на підставі рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 року №194/7) укласти з ОСОБА_1 договір найму житлової кімнати площею 10,78 кв.м. з місцями загального користування в комунальній квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення та шляхом подачі апеляційної скарги у 20-ти денний термін після цього, у порядку, визначеному ст..295 ч4 ЦПК України.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя О.О.РУДНЄВА