Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"26" листопада 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого-судді Галасюка Р.А.

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справі за позовом ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Просить стягнути кредит у розмірі 5542,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та ОСОБА_1. 13.02.2014 року був укладений договір № ІФ01-00004, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн. строком до лютого 2015 року. Згідно умов договору відповідачка щомісячно у визначений період сплати повинна надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідачка не виконала умови договору, в звязку з чим станом на 27.08.2015 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 5542,61 грн., з яких: штраф 500,00 грн., комісія/пеня 2566,11 грн., проценти 171,16 грн., кредит 2305,34 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно поданої заяви просить слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 16).

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТзОВ «українська мікрофінансова мережа» 13.02.2014 року був укладений договір № ІФ01-00004, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн. строком до лютого 2015 року. Згідно умов договору відповідачка щомісячно у визначений період сплати повинна надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Однак відповідачка не виконала умови договору, в звязку з чим станом на 27.08.2015 рік виникла заборгованість за кредитом в розмірі 5542,61 грн., з яких: штраф 500,00 грн., комісія/пеня 2566,11 грн., проценти 171,16 грн., кредит 2305,34 грн.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідач свої кредитні зобов'язання не виконав.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить можливим стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором № ІФ01-00004 в розмірі 5542,61 грн., з яких: штраф 500,00 грн., комісія/пеня 2566,11 грн., проценти 171,16 грн., кредит 2305,34 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.526, 527, 530, 536, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, ч.2 ст.158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь «Українська мікрофінансова мережа» заборгованість за кредитним договором в сумі 5542 (п»ять тисяч п»ятсот сороу дві) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь «Українська мікрофінансова мережа» 243,60 судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Cуддя Р. А. Галасюк