Справа № 472/107/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю представника відділу ДВС Веселинівського РУЮ ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника служби у справах дітей ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області про зміну способу та порядку виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року

В С Т А Н О В И В :

10.09.2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року по цивільній справі № 472/107/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей та їх відібрання.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що примусове виконання рішення суду ускладнюється встановленням у виконавчому листі місця виконання ( вул. Одеська, 108/2 смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області ), оскільки дана обставина позбавляє державного виконавця можливості провести передачу в умовах, що спричинять менш стресове навантаження для дітей, так як останні відмовляються іти проживати до домоволодіння належного їх бабусі ОСОБА_6

На підставі викладеного, просив суд, змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 06.05.2015 року по цивільній справі № 472/107/15-ц, вказавши про «передачу малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, від батька ОСОБА_5 до їх матері ОСОБА_2», без зазначення конкретної адреси.

В судовому засіданні начальник відділу ДВС Веселинівського РУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 подання підтримав, на підставі викладених в ньому обставин, просив суд змінити порядок виконання рішення суду, тобто не зазначати місце його виконання.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала, хоча зазначила, що відносно меншого сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, рішення виконане, він вже проживає з нею, а щодо старшого сина, то відповідач просто не бажає виконувати рішення, тому чинить усілякі перепони.

Відповідач ОСОБА_5 про час, місце розгляду подання повідомлений належним чином, про що свідчать 2 поштових повідомлення, в судове засідання не з»явився, заяв від нього не надходило, причину неявки суду не повідомив, але суд не вважає це перепоною для розгляду подання.

Представник служби у справах дітей Веселинівської РДА ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти подання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового засідання встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітніх дітей та відібрання дітей задоволено частково: визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їх матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, вирішено передати малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, від батька ОСОБА_5 до їх матері ОСОБА_2 за її місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в частині позовних вимог щодо негайного відібрання малолітніх дітей від батька ОСОБА_5 та повернення їх матері ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.07.2015 року вищевказане рішення суду залишено без змін.

04.08.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист № 472/107/15-ц в частині передачі малолітніх дітей від батька до їх матері за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3( а.с. 22).

06.08.2015 року державним виконавцем Відділу ВДВС Веселинівського РУЮ ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.23).

04.09.2015 року державним виконавцем Відділу ВДВС Веселинівського РУЮ ОСОБА_4 було складено пять актів про неможливість виконання рішення суду через небажання відповідача виконувати рішення суду з різних причин (а.с. 24-27).

В силу ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засідання з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зміна способу і порядку виконання полягає у зміні одного заходу примусового виконання, визначеного виконавчим документом іншим у разі обставин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення суду. Порушення черговості застосування заходів примусового виконання допускається тільки ухвалою суду відповідно до положень ст. 373 ЦПК України, ст. 11-12, 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Способи виконання рішення суду слід визначати через ті заходи, що вживаються задля досягнення мети захисту порушених прав та свобод осіб, їх відновлення. Основні з них передбачені у ст. 32 Закону "Про виконавче провадження", зокрема такі заходи майнового характеру, як звернення стягнення на майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні. Серед заходів немайнового характеру згадуються такі, за яких боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Визначається, в яких організаційно-правових та процедурних формах має відбутись виконання рішення суду, зокрема, порядок виконання рішення визначає місце його виконання, час проведення виконавчий дій, оформлення виконавчого провадження, послідовність дій тощо.

За наявності обумовлених обставин суд вправі змінити встановлені ним або законом спосіб і порядок виконання рішення на інші, передбачені законодавством. Суд не може встановити новий спосіб захисту порушеного права, його дії щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання повинні бути спрямовані лише на забезпечення виконання резолютивної частини рішення, відповідати його меті, не спотворювати його змісту.

Єдиною підставою для відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення. Примірний перелік, що не є вичерпним, підстав для відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання міститься в ст. 373 ЦПК, зокрема ними є хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо. Ці обставини об'єднуються їх об'єктивним та надзвичайним характером, незалежністю їх настання та перебігу від волі боржника, причинним зв'язком між настанням цих обставин та ускладненням виконання рішення.

Категорія "обставин, що ускладнюють виконання рішення" має оціночний характер, віднесення тих чи інших обставин до них залежить від судового розсуду, а також від наданих доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Окрім загального правила ст. 373 ЦПК щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду законом встановлено спеціальні правила щодо окремих правових ситуацій, пов'язаних з необхідністю втручання суду в процес виконання рішення суду. Такі ситуації викликані особливим їх значенням та охоплюють вирішення питань про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, оголошення розшуку боржника або дитини, примусове проникнення до житла чи іншого володіння, звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, тощо (ст.ст. 374379 ЦПК).

В діючому законодавстві не існує чіткого визначення поняття «відібрання дітей». Це можна представити як сукупність певних дій уповноважених державою осіб, які спрямовані на захист прав дитини та полягають в передачі дитини від батьків або інших субєктів до осіб, визначених рішенням суду.

Питання винесення судового рішення нерозривно повязане із його виконанням, яке здійснює державна виконавча служба відповідно до положень ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає порядок відібрання дитини, тобто під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець провадить виконавчі дії за обов'язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування.

За необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу.

У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені законом.

Тобто, сам механізм відібрання дитини в нашому законодавстві розкрито досить схематично, відсутне легітимне визначене поняття «відібрання дитини», а також необхідні дії державного виконавця під час примусового виконання судового рішення.

При виконанні зазначеного рішення суду державний виконавець мав відібрати дітей у боржника - відповідача по справі ОСОБА_5 та передати їх матері ОСОБА_2 і місце виконання рішення не обовязково є місцем проживання позивача, а місцем визначеним самим державним виконавцем з урахуванням взаємин сторін, складності даного провадження в порядку положень ст.. ст.. 20, 75, 77 Закону України « Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного суд вважає, що подання державного виконавця є безпідставним, і намаганням від термінувати виконання рішення суду, оскільки на це відсутнє волевиявлення боржника і активна позиція державного виконавця, про що свідчать складені ним акти і часткове виконання рішення суду відносно однієї дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209-210, 373 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області про зміну способу та порядку виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.05.2015 року по цивільній справі № 472/107/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей та відібрання їх відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її винесення, а особами, що не брали участь в розгляді справи - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Висоцька Г.А.