УХВАЛА

24 вересня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Долі В.А.

при секретарі Глотовій П.В.

з участю заявника, відповідача ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4

представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст. 221 ЦПК України, у якій просить розяснити рішення суду від 16.10.2014 року у справі №569/13188/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності (далі ця ж справа), зазначивши яке майно входить до складу 14,1/100 частки спільної сумісної власності подружжя.

У заяві зазначається, що 16 жовтня 2014 року Рівненським міським судом Рівненської області постановлено рішення у справі, яке набрало законної сили 02.02.2015 року. 09 квітня 2015 року у справі постановлено ухвалу про виправлення описки у судовому рішенні, відповідно до якої вважати правильним у мотивувальній та резолютивній частинах вказаного рішення розмір часток які виділені із спільної сумісної власності у приватну власність 14,1/100 квартири АДРЕСА_1 частки за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у розмірі по 7,05/100. 28.05.2015 року державний реєстратор вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за заявою ОСОБА_4 інформацію про державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності 9559048. Як вбачається з витягу 38203712 підставою виникнення права власності є рішення Рівненського міського суду Рівненської області с. Доля В.А. за №569/13188/14-ц та ухвала суду від 09.04.2015 року за цим же номером. В реєстрі зазначено, що власність є приватною, спільною частковою в розмірі 705/10000 частки. В графі - «Додаткові відомості» реєстратор зазначає технічну характеристику цілого об'єкта, в тому числі літня кухня з мансардним поверхом площею: 70,4 кв.м.; господарська будівля площею: 29,2 кв.м.; сарай площею: 9,2 кв.м.; сарай площею: 6,0 кв.м.; огорожа - металева в стовпах з шлакових блоків; огорожа - з/бетонні плити; хвіртка; ворота; замощення площею 75,0 кв.м.; замощення площею 35,8 кв.м.; септик-цегляний. З цього випливає, що ОСОБА_4І на праві приватної власності належить частка у розмірі 7,05/100 з усього домоволодіння, яке не було спільною власністю подружжя і яке не підлягало поділу між колишнім подружжям, оскільки 73/100 всього домоволодіння належить ОСОБА_6. У рішенні суд не зазначив, яке саме майно - частка квартири № 2 визнано спільною сумісною власністю подружжя і з якого кожному виділено по 7,05/100 частки квартири АДРЕСА_2, що призвело до того, що ОСОБА_4, претендує на частку у тому числі з майна, що належить ОСОБА_6 і на частку з майна, що належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 Оскільки суд у рішенні визначив частки подружжя у спільній сумісній власності, але не вказав, яке майно входить до складу спільної сумісної власності, позивач трактує рішення суду на свою користь і вважає, що йому належить на праві приватної власності 7,05/100 частки з усієї квартири №2 по вул.. Медична в м. Рівне в тому числі і з майна, яке належить ОСОБА_6. В свою чергу, ОСОБА_1 тлумачить резолютивну частину рішення в іншому варіанті, вважає, що позивачу ОСОБА_4 належить на праві приватної власності 7,05/100 частки зі спільної сумісної власності розмір якої становить 14,1/100 та до складу якої входить лише те майно, що було придбане нами як подружжям на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2001 року , а саме складається лише з частини житлового будинку,9 квартири №2 по вул.. Медичній в м. Рівне.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 заяву підтримали з викладених у ній підстав, просили її задоволити, оскільки рішення суду про яке йдеться припускає кілька варіантів тлумачення.

Позивач по справі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заяву заперечили, просили відмовити у її задоволенні та вказали, що вирішення даного питання виходить за межі заявленого позову та не було предметом розгляду справи.

Дослідивши заяву, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи № 569/13188/14-ц, суд приходить до наступного висновку.

Зміст статті 221 ЦПК вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення суду, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця.

Головною підставою для подання заяви про роз'яснення судового рішення є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2015 року, та відповідно до ухвали Рівненського міського суду від 09 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності задоволено, поділено між сторонами належне їм на праві спільної сумісної власності майно подружжя. Також, вирішено виділити із спільної сумісної власності у приватну власність 14,1/100 квартири АДРЕСА_3 частки в розмірі по 7,05/100 за ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Згадане рішення Рівненського міського суду від 16 жовтня 2014 року є чітким, відповідає встановленим фактичним обставинам по суті розглянутих вимог викладених у позовній заяві.

Вирішення питань у заяві про розяснення рішення стосується його виконання, а саме вимагає внесення нових (конкретних) відомостей щодо виділу майна в натурі що не було предметом судового спору.

Суд, своїм рішенням припинив право спільної сумісної власності та виділив із спільної сумісної власності у приватну власність 14,1/100 квартири АДРЕСА_3 частки в розмірі по 7,05/100 за ОСОБА_4 та ОСОБА_1, без виділу частки кожного в натурі та визначення конкретного майна.

Крім цього, задовольнити таку заяву, не змінюючи тексту судового рішення є неможливим, що не відповідає положенням ст. 221 ЦПК України.

За наведених обставин заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 221 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Рівненського міського суду від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Доля В.А.