Справа № 490/5065/15-ц
н/п 2/490/3261/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Миколаївської міської ради (далі -ММР), в якому просили визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати право власності на 1/8 частку вказаної квартири за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4; визнати право власності на 1/8 частку вказаної квартири за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що 30.12.1998 року виконавчим комітетом ММР було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, однак нотаріус відмовив позивачам у вчиненні нотаріальних дій та оформленні спадщини, оскільки право власності на вказану квартиру не зареєстроване.

Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та винести рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши доводи позову та наявні матеріали, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

30.12.1998 року виконавчим комітетом ММР було видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1. Свідоцтво записане в реєстрову книгу за № 3652/ж.

Згідно з вказаним Свідоцтвом, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників квартири - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.07.2014 року), у зв'язку з чим відкрилась спадщина у вигляді частки вищевказаної квартири.

Померлий ОСОБА_4 не залишив заповіту на випадок своєї смерті. У зв'язку з цим, спадкування після його смерті має здійснюватися відповідно до закону. Згідно з ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом у першу чергу є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Оскільки ОСОБА_3 на момент смерті не знаходилась із спадкодавцем у подружніх відносинах, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями документів, єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Як такі, що на момент смерті проживали разом зі спадкодавцем, ОСОБА_1, який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_2, звернувся до приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області Тищенко О. О. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаної квартири в спільній сумісній власності.

04 травня 2015 року постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на свідоцтві про право власності на житло, виданого виконкомом ММР від 30.12.1998 року відсутня державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, відповідно до ч. 3 якої у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_4 право власності на його 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 припинилося.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Судом встановлено, що позивачами та померлим ОСОБА_4 встановлена законодавством вимога про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не була виконана, у зв'язку з чим на момент відкриття спадщини права на вказану вище квартиру не були зареєстровані належним чином, що перешкоджає позивачам здійснювати належні їм права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме:

- за ОСОБА_4 - на 1/4 частку;

- за ОСОБА_3 - на 1/4 частку;

- за ОСОБА_2 - на 1/4 частку;

- за ОСОБА_1 - на 1/4 частку.

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 слід визнати право власності на 1/8 частку вищевказаної квартири за ОСОБА_2.

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 слід визнати право власності на 1/8 частку вищевказаної квартири за ОСОБА_1.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН