РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4427/15-ц

пр. № 2/759/3081/15

14 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Крім того позивач пояснила, що у вересні 2014 року вона разом із дитиною виїхала з України до Австралії де працював на той час відповідач. 29.01.2015 року вона разом із дитиною повернулася до Києва. Саме з цього часу відповідач перестав надавати допомогу на утримання доньки. Під час дії контракту за яким вона працювала у Єгипті з 25.03.2015 року по 06.06.2015 року дитина знаходилась у її батьків (до 20.04.2015 року), а після 20.04.2015 року як у її батьків, так і у батьків відповідача.

ОСОБА_3 та його представник позов визнали частково за умови виховання матір'ю дитини на Україні та невиїзду останньої з України. ОСОБА_3 пояснив, що після подачі позову про стягнення аліментів на дитину до суду позивач 25.03.2015 року вилетіла до Єгипту на роботу. Донька залишилася у батьків позивача. Пояснив, що за даної причини він вимушений був розірвати контракт в Австралії та вилетіти ти 18.04.2015 року до Києва. З 21.04.2015 року донька проживала з відповідачем та перебувала на повному його утриманні. 08.06.2015 року позивач забрала дитину. Крім того зазначив, що позивач отримувала кошти на утримання дитини 31.01.2015 року у сумі 15527,75 грн. та 06.02.2015 року у сумі 4200,00 грн., що підтверджується відповідними доказами у справі. Відповідач визнає, що з 08.06.2015 року не надає позивачу допомоги на утримання доньки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис 763) (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1233 та видано свідоцтво (а.с.4).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання нею 31.01.2015 року коштів в розмірі 15527,75 грн. (а.с.13). Відповідач вказує, що ці грошові кошти надавались позивачу на утримання дитини. Як пояснила позивач дані кошти були отримані нею не на утримання дитини, а за оренду квартири. Суд не приймає за доказ утримання відповідачем дитини, оскільки підтверджує лише отримання ОСОБА_1 від невідомої особи грошових коштів за розрахунками з оплати комунальних послуг та інших платежів.

Також в матеріалах справи міститься платіжне доручення від 06.02.2015 року № P24F16258 (а.с.14) про переказ ОСОБА_3 коштів в розмірі 4200,00 грн. на рахунок ОСОБА_6 Як пояснив відповідач дані кошти були перераховані ним на рахунок матері позивача, оскільки остання не мала банківського рахунку. Позивач заперечує факт перерахунку даних коштів в якості аліментів. Суд також не приймає за належний доказ утримання відповідачем доньки.

Відповідач підтверджує утримання дитини, в тому числі доказує проживання дитини з ним у вищезазначений період та її матеріальне забезпечення наданими оплаченими рахунками та чеками (а.с.18-28), що також не свідчить про матеріальну допомогу в утриманні ним дитини.

Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням матеріального становища сторін, наявність вимоги матері з якою проживає дитина до батька дитини, враховуючи визнання відповідачем відсутності з його боку під час розгляду даної справи матеріального утримання доньки з його боку та враховуючи обов'язок відповідача утримувати дитину на даний час та в майбутньому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати.

На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 292, 294 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.03.2015 року і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: