У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що у відділі ДВС Сумського МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1191 від 04 березня 2005 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 24 жовтня 2012 року до відповідного відділу ДВС ним подано заяву з вимогою щодо винесення постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження, проте, державними виконавцями відділу ДВС Сумського МУЮ не вчинено дій щодо закінчення виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що начальник відділу ДВС Сумського МУЮ П'ятниця С.М. не виконує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішень державним виконавцем відповідного відділу ДВС, заявник просив суд задовольнити скаргу.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2015 року, визнано незаконною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції П'ятниця С.М. про продовження невиконання відділом державної виконавчої служби Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1191 від 04 березня 2005 року та зобов'язано його у рамках виконання державним виконавцем виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1191 від 04 березня 2005 року здійснювати належний контроль, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», про що повідомити ОСОБА_6

У касаційній скарзі відділ ДВС Сумського МУЮ, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що положення чинного законодавства зобов'язують начальника відділу відповідної ДВС реагувати на порушення, допущені державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій і начальник відділу ДВС Сумського МУЮ П'ятниця С.М. не здійснював контроль виконання виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1191 від 04 березня 2005 року. При цьому, суди розглянули справу в порядку цивільного судочинства.

Проте, з такими висновками судів погодитись не можна з огляду на наступне.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, ЦПК України, ГПК України, КАСУ, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Обґрунтовуючи скаргу на бездіяльність начальника відділу ДВС Сумського МУЮ П'ятниці С.М., заявник вказував на те, що останній не виконує свої посадові обов'язки та вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обов'язки і права державних виконавців.

Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на те, що ОСОБА_6 оскаржує невиконання начальником відділу ДВС Сумського МУЮ, який є державним службовцем згідно Закону України «Про державну виконавчу службу», його посадових обов'язків, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», тобто управлінські дії щодо контролю за діяльністю цього відділу ДВС, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про те, що справа за указаною скаргою не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі скарги ОСОБА_6 вбачається, що ним не оскаржуються безпосередньо дії державних виконавців вчинені при виконанні рішення суду, що відносилося б до компетенції судів загальної юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/conv/print421861> і 207 <http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/conv/print421861> цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2015 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 205, 336, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко
С.П. Штелик