Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2015 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - КОВАЛЬЧУК С.Я.

при секретарі - Шевченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 26.03.2012 року вона позичила гроші ОСОБА_2 в сумі 1900 грн. з терміном повернення 31.12.2012 року, про що відповідач цього ж числа власноручно написав розписку.

Згідно розписки відповідач зобов'язувався повернути гроші до 31.12.2012 року. Пройшло вже більше 3-х років з того часу, як відповідач зобов'язувався повернути гроші, але їх до цього часу не повернув. На неодноразові прохання повернути борг, відповідач посилається на відсутність грошей.

Заявниця направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково на суму 1900 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.Відповідно до укладеного договору позики грошей 26.03.2012 року позивачка позичила гроші ОСОБА_2 в сумі 1900 грн. з терміном повернення 31.12.2012 року, про що відповідач цього ж числа власноручно написав розписку.

Згідно розписки відповідач зобов'язувався повернути гроші до 31.12.2012 року через два місяці.

Дані обставини стверджуються поясненнями самої позивачки та доданою і долученою до матеріалів справи розпискою.

Судом встановлено, що відповідачем борг не повернуто, тому у позивачки виникло право на примусове стягнення суми боргу.

Оцінюючи докази по справі суд приходить до висновку, що позов доказаний, оскільки позивачем надані письмові докази з яких видно, що між сторонами виникли правовідносини з приводу отримання в якості позики грошових коштів. Відповідач заперечення на позов суду на надав.

Згідно ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми укладений усно і одна із сторін вчинила дію. А друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Тому недотримання письмової форми за загальним правилом не тягнуть наслідки недійсності правочину.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові)

грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Тому позовні вимоги обґрунтовані, позов доказаний і підлягає задоволенню з огляду на вищевикладені обставин в сумі 5378,50 грн. з урахуванням індексу інфляції та річних.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10,12,209,213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на корист ОСОБА_1 5378(п'ять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 50 коп. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів.

Суддя: С. Я. Ковальчук

Дата документу 16.09.2015