Справа №1412/8824/12 02.09.2015 02.09.2015 02.09.2015
Провадження №22-ц/784/2041/15
Справа № 2/487/205/14
Провадження № 22ц/784/2041/15 Головуючий в 1 інстанції - Гаврасієнко В.О.
Категорія: 59 Доповідач - Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Буренкової К.О., Локтіонової О.В.

За участю секретаря: Свіщука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою через представника - ОСОБА_3,

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_1, за участю третьої особи - Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу прилюдних торгів, визнання права власності на квартиру та зобов'язання повернути квартиру,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

02.09.2015 року під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про призначення будівельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що згідно із звітом з незалежної оцінки визначення ринкової вартості двокімнатної квартири АДРЕСА_1, який було складено за його зверненням Експертним центром «Поділля», ціна спірної квартири після сплину шестимісячного строку після складення звіту про оцінку майна фактично не змінилася, а отже права позивача порушено не було.

Обговоривши викладенні в клопотанні доводи, заслухавши думку заявника, його представника, представника Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За змістом ст. 295, ст. 303 та ст. 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду 21.09.2012 року, справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено у повному обсязі.

На дане рішення відповідачами було подано апеляційні скарги, додано письмові докази, зокрема і Звіт про оцінку вартості двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, датований 19 січня 2012 року (а.с.242-301 т.1).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18.02.2013 року апеляційні скарги було задоволено частково (а.с. 306-308 т.1).

При цьому у мотивувальній частині рішення апеляційний суд, зокрема, посилався на те, що звіт про оцінку квартири підписано 19 січня 2012 року, а торги було проведено 31 серпня 2012 року, тобто поза межами строків дійсності оцінки майна, передбачених ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію зазначеного рішення ОСОБА_1 отримав 27.02.2013 року (а.с.309 т.1).

Після скасування 16.10.2013 року вищезазначених судових рішень судом касаційної інстанції, було постановлено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2014 року про відмову у задоволенні позову, яке було змінене апеляційним судом 24.06.2014 року, яке, в свою чергу, 15.04.2015 року було скасоване ухвалою суду касаційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, поданій через його представника, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2014 року, позивач, зокрема, теж послався на те, що реалізація спірної квартири відбулася поза межами строків дійсності її оцінки (а.с.63 т.2). При цьому зазначив, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів щодо даного факту.

Як свідчать матеріали справи, з будь-якими клопотаннями щодо проведення будівельно-технічної експертизи на підтвердження відсутності порушення прав позивача при реалізації спірної квартири поза межами строків дійсності оцінки майна ОСОБА_1 до судів не звертався.

У постановах Верховного Суду України № 6-147цс14 та № 6-18цс15 зроблено висновок про чинність звіту про оцінку майна протягом шести місяців і зазначено, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням частини п'ятої статті 58 Закону України та підставою для визнання таких торгів недійсними.

Згідно з вимогами діючого цивільного процесуального законодавства, вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого

ОСОБА_1 клопотання.

Керуючись ст.ст. 304,143,209 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою через представника - ОСОБА_3,

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_1, за участю третьої особи - Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу прилюдних торгів, визнання права власності на квартиру та зобов'язання повернути квартиру - відмовити.

Ухвала протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: