АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3336/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2159/15Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Панченка О.О., Хіль Л.М.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ФОП ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Приватного підирисмства "Виробничо-комерційна фірма "Суворов" про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 18 травня 2015 року (а.с. 119), просила стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_4 та ПП Виробничо-комерційна фірма "Суворов" на її користь 17 390 грн. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 17 січня 2014 року вона придбала у ФОП ОСОБА_4 цукерки «Султан», під час вживання яких пошкодила інородними тілами, що в них знаходились, конструкцію металокерамічного нез'ємного зубного протезу з порізом ясне верхньої шелепи.

Вказує, що цим їй було заподіяно матеріальної шкоди на суму 17 390 грн.. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Рішенням Комсомольського міською суду Полтавської області від 03 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 17 390 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржила ФОП ОСОБА_4, просила скасувати його в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення с законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 січня 2014 року ОСОБА_2 в магазині, розташованому по АДРЕСА_1 в м. Комсомольську придбала 450 гр. цукерок «Султан» загальною вартістю 18 грн. 14 коп. Продукція була реалізована позивачу ФОП ОСОБА_4, що підтверджується по справі відповідним товарним чеком (а.с. 3,4).

В цей же день, під час вживання даних цукерок позивачкою було виявлено в них сторонні предмети, що випливає з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та фотографії, зробленої позивачем (а.с. 5).

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що тягар доведення якості продукції лежить на відповідачах, які не спростували продаж продукції з дефектом та факт заподіяння шкоди її споживачеві.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням місцевого суду.

Відповідно до п.5 ч.І ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 16 Закону шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз'яснень, наданих у листі Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.)» право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої споживачу, передбачено п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 Закону № 1023-ХІІ, згідно з якою шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до ЗУ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», яким встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном.

Відповідно до ч.З ст. 10. ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.І ст.6 ЗУ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» потерпілий повинен довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

Таким чином, законом фактично встановлені обставини, які мають бути обов'язково встановлені для того, щоб у споживача виникло право на відшкодування шкоди, завданої дефектом продукції, що було залишено місцевим судом поза увагою.

Аналізуючи надані ОСОБА_2 докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вбачається, що доведеним є лише факт виявлення в цукерках «Султан» сторонніх предметів.

Доказів наявності шкоди і причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою позивачем не надано.

Звернення ОСОБА_2 до лікуватьного закладу 14 лютого 2014 року (а.с. 6), 04 червня 2014 року (а.с. 7), 20 серпня 2014 року (а.с. 8) та 04 лютого 2015 року (а.с. 120) жодним чином не підтверджують взаємозв"язку між дефектом цукерок «Султан» та пошкодженнями зубного протезу.

Так, після вживання цукерок «Султан» позивачка вперше звернулася до лікаря стоматолога 14 лютого 2014 року, тобто майже через місяць після зазначених нею подій. Згідно з довідкою лікаря, було проведено огляд та виявлено на жувальній поверхності мікросколи кераміки.

Згідно з довідкою лікаря стоматолога від 04 червня 2014 року (майже через 5 місяців після зазначених позивачкою подій) проведено огляд ротової порожнини ОСОБА_2 та виявлено порушення цілісності конструкції металокерамічного з'ємного протеза. Зі слів пацієнта, протез пошкоджений камінцем, що знаходився в цукерці.

У відповідності до довідок лікаря-стоматолга від 20 серпня 2014 року та від 04 лютого 2015 року, визначений план та вартість лікування дефекту зубного ряду нижньої щелепи.

Іних доказів ОСОБА_2 суду не надала.

Отже, всупереч вимог ст. 10 ч.3., ст. 60 ч.1 ЦПК України, а також ч.1 ст. 6 ЗУ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», позивачкою не надано належних доказів заподіяння шкоди її здоров'ю внаслідок вживання цукерок «Султан», що були нею придбані у ФОП ОСОБА_4

Таким чином, підстав для відшкодування відповідачами витрат позивача по заміні зубного протезу немає.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, яке відповідно до ст. 309 ЦІІК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.І п.2., 309,ч.І п.4., 314 ч.2., 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської рбласті від 03 червня 2015 року в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 матеріальних збитків, моральної шкоди та судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживача - відмовити.

В іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.О. Панченко

Л.М. Хіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: