Справа № 125/435/15-ц Провадження № 22-ц/772/1717/2015Головуючий в суді першої інстанції Переверзєв С. В.
Категорія 48Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Нікушина В.П.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, який мотивований тим, що від шлюбу із відповідачем має доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано. Дитина є інвалідом дитинства та постійно хворіє. В зв'язку із захворюванням дитини вона витратила кошти в сумі 15086,76 грн., а саме на відвідування стоматолога, лікування в санаторії та придбання ліків. Просила суд стягнути з відповідача 1/2 частину витрачених коштів, що становить 7543,38 грн.

В ході розгляду справи позивачка позовні вимоги збільшила і остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь 10481,90 грн. понесених додаткових витрат та судові витрати по справі. Збільшення позовних вимог мотивували тим, що на час розгляду справи в суді, вартість ліків, які приймала донька значно збільшилась.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7438,28 грн. додаткових витрат, пов'язаних з хворобою на неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судових витрат.

На рішення суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 фактично понесених додаткових витрат на малолітню ОСОБА_4, присудивши до стягнення 504,74 грн. та судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_4 2007 року народження. Дитина є інвалідом дитинства та має діагноз: хронічний пієлонефрит єдиної правої нирки, рецидивуючий перебіг, Нно, агенезія лівої нирки.

Також, судом першої інстанції встановлено, що в зв'язку із інвалідністю дитини позивач отримує соціальну допомогу, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.05.2012 року.

Згідно медичних довідок дитина хворіє на полівалентну алергію, риніт, хронічний тонзиліт. В період з 2012 р. по 2014 р. дитина проходила лікування і згідно виписок з історії хвороби, з медичної карти стаціонарного хворого їй було прописано лікування із застосування медичних препаратів: "Кетотіфен", "Канефрон", " 5-НОК", "Фурамаг", "Фурагін", "Сумамед-форте", "Аритроміцин", "Сінлоз", "Сумамед", "Цефікс", "Ріабол" та рекомедовано: "Фурамол" і фітотерапію.

Відповідно до матеріалів справи позивачем надано чеки, відповідно до яких нею в період 2014 року було придбано лікарські препарати: "Канефрон", "Стрепсилс", "Лізак", "Декатилен", "Нео-ангін", "Анальгін", "Алірика", "Ангістоп", "Хлорофіліпт", "Умкалор", "Тонзилотрен", "Лінекс", "Імудон", "Ацидолак юніор", "Цефікс", "Ізопринозин", "Нурофен", "Левоміцетину розчин 1%", "Фурамаг", "Респіброн", "Спазмалгон", "Вітрум-юніор", "Ворміл", "Седавіт", "Сумамед-форте", "Гропринозин", "Аскорутин".

Також, судом першої інстанції встановлено, що позивачем понесені витрати в сумі 271,65 грн. 16.04.2014 року та 337,65 грн. 20.01.2015 року на виготовлення та установку пристрою, що використовується у ортодонтії - брекетів, що підтверджується відповідними квитанціями ПРАТ "Обласна стоматологічна поліклініка". Витрати на проїзд до стоматологічної поліклініки у вказані дні підтверджується квитками у кількості 4 шт. по 11,05 грн. за 16.04.2014 року, у кількості 2 шт. по 15,86 грн. і у кількості 2 шт. по 16,30 грн. за 20.01.2015 року, загальна сума їх склала 504,74 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідність придбання для позивачки особисто квитків, як для поїздки в лікарню разом з донькою, так і для поїздок в санаторій «Джерело», м. Трускавець, а також перебування там з донькою, оскільки донька є малолітньою, потребує догляду, а вказаний догляд здійснювала саме позивач. Перебування малолітньої ОСОБА_4 у дитячому санаторії "Джерело" м. Трускавець підтверджується копіями зворотних талонів до путівок №001334, №004055 та копіями санаторно-курортних книжок №4229, №4228, №№1400. Витрати на санаторне лікування в сумі 2970 грн., 4830 грн. та 2772 грн. підтверджені накладними від 02.07.2013 року, від 30.04.2014 року та від 20.10.2014 року, які видані на дорослу особу, а саме на позивача. Витрати на проїзд до м. Трускавець позивача та неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі 706,26 грн., також підтверджується посадочними документами.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач є працездатним, має регулярний дохід. При цьому судом враховані вимоги ст.185 СК України та обставини справи.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком другого з батьків незалежно від сплати ним аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Колегія суддів вважає, що присуджений судом розмір додаткових витрат на дитину в сумі 7438,28 гривень не порушує прав відповідача, чинне законодавство, а також є справедливим.

Враховуючи наведене, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не дають підстав для висновку про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю.Зайцев

Судді: Т.Б. Сало

В.П. Нікушин

З оригіналом вірно: