Справа № 128/3087/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Жигаровій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 28.06.1996 року померла її бабуся, ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя ОСОБА_5. Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року, тобто вже після смерті бабусі ОСОБА_4, крім того, в ньому допущено помилку, а саме: не вірно зазначено по батькові бабусі «Іванівна», замість «Петрівна», в звязку з чим позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі.

Ще до смерті бабусі, помер батько позивача ОСОБА_6. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 позивач є спадкоємицею по праву представлення, так як її батько помер ще до смерті своєї матері.

Однак, в свідоцтві батька ОСОБА_7 його прізвище зазначено «Ключінскій» , а в графі мати значиться «Ключінска Ганя Петровна». В свідоцтві про смерть батька він значиться «Ключинський», а в свідоцтві про смерть його матері зазначено - ОСОБА_4.

Також, в свідоцтві про народження позивача в графі батько значиться ОСОБА_6, а в свідоцтві про смерть батька записано, що 19 липня 1995 року помер ОСОБА_6.

Іншими спадкоємцями першої черги за законом та по праву представлення після смерті ОСОБА_4 є рідний син померлої ОСОБА_8, який помер ще 09.02.1999 року, а його спадкоємицею є - ОСОБА_2, яка не претендує на земельну частку (пай), що належала бабусі ОСОБА_4, оскільки в нашій родині існувала домовленість про розподіл спадкового майна після смерті бабусі, а саме, що позивач має оформити право на земельну частку (пай), а ОСОБА_8 оформить спадковий будинок.

Син ОСОБА_8, ще за життя подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері і отримав на інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом, при цьому не зазначив про наявність інших спадкоємців за законом та по праву представлення.

Також іншим спадкоємцем по праву представлення після смерті ОСОБА_4 є рідна сестра позивача - ОСОБА_3. Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач прийняла, так як на протязі шести місяців з її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами померлої та поховала бабусю, що згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті спадкодавця, свідчить про прийняття спадщини.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач, представник Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки позов ОСОБА_1 сільська рада визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

28.06.1996 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 319647 від 22.05.2015 року (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя ОСОБА_5 (а.с.19).

19 липня 1995 року помер батько позивача ОСОБА_6, який був рідним сином померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області, рай бюро РАЦС (а.с. 11).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 позивач є спадкоємицею по праву представлення, так її батько помер ще до смерті своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (дошлюбне прізвище ОСОБА_4, а в графі батько значиться ОСОБА_6) серії V-УР № 0129712, виданого 14 грудня 1964 року Сокиринецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області (а.с. 14) ; свідоцтвом про реєстрацію мого шлюбу з ОСОБА_9, серії ІІ-АМ № 313052, видного 02 серпня 1986 року Сокиринецькою сільською радою Вінницького району (а.с.14); свідоцтвом про народження ОСОБА_10, № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області РАЦС (а.с.13).

Однак, в свідоцтві про народження батька позивача - ОСОБА_7 його прізвище зазначено «Ключінскій» , а в графі мати значиться «Ключінска Ганя Петровна». В свідоцтві про смерть батька він значиться «Ключинський», а в свідоцтві про смерть його матері зазначено - ОСОБА_4.

Той факт, що ОСОБА_4 дійсно є рідною матірю ОСОБА_6 підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_10, № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області, РАЦС (а.с. 13), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с. 24), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року (а.с. 25), виписками з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради (а.с. 28 31).

Також в свідоцтві про народження позивача в графі батько значиться ОСОБА_6, а в свідоцтві про його смерть записано, що 19 липня 1995 року помер ОСОБА_6.

Той факт, що ОСОБА_6 дійсно є рідним батьком позивача підтверджується: свідоцтвом про народження позивача (дошлюбне прізвище ОСОБА_6, а в графі батько значиться ОСОБА_6) серії V-УР № 0129712, виданого 14 грудня 1964 року Сокиринецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області (а.с. 14) ; свідоцтвом про реєстрацію мого шлюбу з ОСОБА_9, серії ІІ-АМ № 313052, видного 02 серпня 1986 року Сокиринецькою сільською радою Вінницького району (а.с.14); свідоцтвом про народження ОСОБА_10, № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області РАЦС (а.с. 13), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с.24), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року, виписками з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради (а.с.25), актом від 21 липня 2015 року, затвердженим Сокиринецькою сільською радою (а.с. 27).

Іншими спадкоємцями першої черги за законом та по праву представлення після смерті ОСОБА_4 є рідний син померлої ОСОБА_8, який помер ще 09.02.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 050263, виданого 12 лютого 1999 року виконкомом Сокиринецької сільської ради (а.с. 10), а його спадкоємицею є - ОСОБА_2, яка не претендує на земельну частку (пай), що належала бабусі ОСОБА_4, оскільки в родині існувала домовленість про розподіл спадкового майна після смерті бабусі, а саме: що позивач має оформити право на земельну частку (пай), а ОСОБА_8 оформить спадковий будинок. Син ОСОБА_8 , ще за життя подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері і отримав на інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом, при цьому не зазначив про наявність інших спадкоємців за законом та по праву представлення, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року за № 1447/02-17 (а.с. 35) та копіями спадкових справ Вінницької районної державної нотаріальної контори.

Також іншим спадкоємцем по праву представлення після ОСОБА_4 є рідна сестра позивача - ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року (а.с. 25) та листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року за № 1447/02-17 (а.с. 35).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач прийняла, так як на протязі шести місяців з її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами померлої та поховала бабусю, що згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті спадкодавця, свідчить про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с. 24).

Той факт, що дійсно за життя ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на право на який було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя ОСОБА_5 підтверджується: сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696 , виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя ОСОБА_5 (а.с. 19); витягом про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), виданого Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі від 15.06.2015 року (а.с. 20); довідкою-випискою зі списку членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району від 03.06.2015 року за № 189, згідно якої значиться, що у додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району серія ВН від 15 лютого 1996 року, під порядковим № 373 значиться ОСОБА_4 і набула право на земельну часку (пай); рішенням від 04 липня 2000 року 13 сесії 23 скликання Сокиринецької сільської ради про видачу державних актів на право приватної власності на землю з земель колективної власності СТОВ «Дніпро»; списком громадян членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району, в якому під номером 373 значиться ОСОБА_5 (а.с. 21); довідкою Сокиринецької сільської ради за № 166 від 25.05.2015 року, про те, що під час складання списків громадян-членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці було допущено технічну помилку і написано по батькові замість ОСОБА_4 у № 373 надруковано ОСОБА_5 (а.с. 22).

Дані правовідносини регулюються :

ст. 17 ч. 1 ЗК України (в ред. 1990 року) - передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки;

ст. 43 ч. ч. 1, 2 ЗК України (в ред. 1990 року) - права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27 і 28 цього Кодексу ;

ст. 44 ЗК України (в ред. 1990 року) - порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом;

ст. 48 ч. 1 п. 2 ЗК України (в ред. 1990 року) - землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування: громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення

товарного сільськогосподарського виробництва;

ст. 60 ч. 1 ЗК України (в ред. 1990 року) - колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання;

ст. 103 ЗК України (в ред. 1990 року) - земельні спори розглядаються місцевими Радами народних депутатів, судом, арбітражним судом або третейським судом у

порядку, встановленому цим Кодексом та іншими актами законодавства

України.

Згідно пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в мовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно статті 526 ЦК України (в ред. 1963 року) - місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 529 ч. 2 ЦК України (в ред. 1963 року) - онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК України ( в ред. 1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 N 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК .

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті

успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435 - 15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином у суду є підстави вважати, що ОСОБА_4 була рідною матірю ОСОБА_6; ОСОБА_6 був рідним батьком ОСОБА_1; за життя ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай).

За даних обставин, суд вважає за можливе встановити вищевказані факти, оскільки встановлення даних фактів має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній.

Встановлення даних фактів дає можливість позивачу ОСОБА_1 оформити спадщину після смерті бабусі.

Також, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 43, 44, 48, 60, 103 ЗК України (в ред. 1990 року), ст. ст. 524, 526, 529, 534, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), ст. ст. 328, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 174, 197, 209, 212 215, 256 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 28 червня 1996 року була рідною матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19 липня 1995 року.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19 липня 1995 року був рідним батьком ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт, що за життя ОСОБА_4, яка померла 28 червня 1996 року мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на право на який було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті 28 червня 1996 року бабусі ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: