УхвалА

іменем україни

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними, скасування акту та штрафу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулося до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що 25 березня 2014 року його працівниками при проведенні перевірки за адресою ОСОБА_4, а саме: АДРЕСА_1, було виявлено, що вона безобліково користується електричною енергією шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, про що складено відповідний акт. На підставі вказаного акту згідно із чинним законодавством була визначена вартість електричної енергії, недооблікованої приладом обліку, у розмірі 23 099 грн 45 коп., яку товариство просило суд стягнути з відповідача. Крім того, позивач також просив суд стягнути на свою користь вартість виконаних робіт з підключення електроустановки споживача у розмірі 486 грн 62 коп.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що зі складеним актом вона не погоджується, оскільки він був складений за її відсутністю та про виявлені порушення її не ознайомили. Вказувала, що її участі у порушенні Правил користування електроенергією не доведено, а відключення її будинку від електроживлення вважала незаконним, оскільки не отримувала письмового повідомлення про дату відключення, що завдала їй моральної шкоди.

З урахування наведеного просила суд визнати дії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо складання акту про порушення та накладання штрафу за цим актом незаконними та неправомірними, скасувати акт і штраф за актом, а також стягнути на її користь 10 тис. грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 березня 2015 року, позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість у розмірі 23 099 грн 45 коп. У решті позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, частково задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 несе відповідальність за самовільне підключення електроустановки поза приладом обліку; відсутність своєї вини вона не довела. Суди вірно виходили з того, що акт про порушення Правил користування електричною енергією складений відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, підписаний членом сім'ї відповідача, яка проживає з нею без зауважень, а розмір збитків обчислений згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, відповідачем не оспорений. Доказів в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій працівників товариства при складанні вказаного акту та невідповідності дійсності викладених у ньому відомостей, відповідачкою не надано, а, отже відсутні докази завдання моральної шкоди.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта