У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 2 червня 2006 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 3 400 грн зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення Умов та правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 28 лютого 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 12 755, 57 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 2 721,10 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 10 034,47 грн. Наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 073,28 грн.

Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання умов кредитного договору, банк просив стягнути з ОСОБА_3 9 692,29 грн, а також 500 грн штрафу (фіксована частина) і 484,11 грн штрафу (процентна складова), а всього 10 666,40 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 серпня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивачем пропущений строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, оскільки останній платіж відповідачем на карту внесений 1 липня 2008 року і та відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності.

Проте такі висновки є передчасними.

Судом встановлено, що 20 червня 2006 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в сумі 250 грн зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, прийнявши на себе зобов'язання повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом та інші платежі шляхом внесення коштів на карту клієнта, а також шляхом списання банком коштів з дебетної карти клієнта.

За умовами п.п. 3.1.1, 3.1.3 Розділу II Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких укладено кредитний договір, строк дії карти зазначений на лицьовій її стороні (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня указаного місяця. За закінченням строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 цього ж розділу Умов і правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «Моnth».

Відомості про строк дії карти у справі відсутні.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843682/ed_2011_03_17/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 612 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843684/ed_2011_03_17/pravo1/T030435.html?pravo=1> порушенням зобов᾽язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Так, за висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні карти як засіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Крім того, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій усупереч ст. 212-214, 315 ЦПК України, не встановили строк дії кредитної карти, не перевірили посилань позивача про те, що ця карта є дійсною на час подання позову, тобто не перевірили доводів позивача про те, що строк позовної давності ним не пропущено.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_03_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником Шулікою Аліною Володимирівною, задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 серпня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко В.О.Савченко