Ухвала

іменем україни

1 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Коротуна В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованої суми за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від

15 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року,

встановила:

У вересня 2010 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 23 лютого 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4, до шлюбу ОСОБА_5, остання отримала кредит у сумі 54 504 грн з виплатою відповідних відсотків за користування строком до 22 лютого 2012 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 23 лютого 2007 року, за умовами якого поручитель

ОСОБА_4 зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язання по кредитному договору та договором застави, згідно якого ОСОБА_5 передала в заставу належний їй автомобіль марки ВАЗ, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Неналежне виконання ОСОБА_5 умов указаного договору призвело до утворення заборгованості, яка добровільно сплачена не була. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, у зв'язку з цим до участі у справі залучено спадкоємця - її матір ОСОБА_3 Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору, просило солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 50 561,90 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня

2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від

23 лютого 2007 року у сумі 50 561,90 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2007 року у сумі 50 561,90 грн та судові витрати. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог до неї, у цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині судове рішення не оскаржується, тому судом касаційної інстанції не перевіряється.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення заборгованості лише зі спадкоємця ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із відсутності згоди поручителя відповідати за виконання кредитного договору за боржника в разі смерті останнього.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 23 лютого 2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зі ОСОБА_5 уклало кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у сумі 54 504 грн з виплатою відповідних відсотків за користування строком до 22 лютого 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно свідоцтво про право на спадщину за законом від 4 листопада 2008 року спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її мати ОСОБА_3

За положеннями ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

З обставин справи вбачається, що 21 червня 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стало відомо про смерть боржника ОСОБА_5, про що свідчить відмітка кредитора на свідоцтві про смерть (а.с. 61). Позов до ОСОБА_3, як спадкоємця пред'явлено до суду першої інстанції лише 17 червня 2011 року, тобто поза межами установленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку.

Застосовуючи до правовідносин положення ч. 3 ст.1281ЦК України, апеляційний суд посилався на те, що ОСОБА_3, як спадкоємець померлого боржника ОСОБА_5 не повідомила банк про відкриття спадщини після смерті доньки та про прийняття нею спадщини.

Проте суд не врахував, що пред'являючи 30 вересня 2010 року позов до боржника ОСОБА_5, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відомо про смерть останньої.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про стягнення заборгованості зі спадкоємця ОСОБА_3, а тому ухвалене у справі апеляційним судом рішення не може вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню в частині позовних вимог до ОСОБА_3 з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в частині позовних вимог до ОСОБА_3 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук В.М. Коротун

О.В. Умнова