провадження № 2/760/5567/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва про встановлення порядку користування квартирою, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

08.07.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва про встановлення порядку користування квартирою.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Разом з позивачем проживає третя особа ОСОБА_3 Власником іншої ? частини зазначеної квартири є відповідач.

Враховуючи те, що позивач є співвласником квартири і має правомочності власника, він звернувся до суду і просить виділити йому у користування житлову кімнату площею 15,8 кв.м., відповідачу - житлову кімнату площею 17,6 кв.м.; житлову кімнату площею 13,0 кв. м. залишити в загальному користуванні та розділити відповідно до правовстановлюючих документів, а саме: відповідачу - 5,6 кв. м, а позивачу - 7,4 кв.м. Місця загального користування - залишити в загальному користуванні.

У судовому засіданні позивач та третя особа ОСОБА_3 позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував та зазначив, що між сторонами фактично склався такий порядок користування квартирою.

Третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва у судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду клопотання з проханням розглядати справу без участі її представника (а.с. 43).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Власником ? частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору дарування ? частини квартири від 08.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красновською Т. В. (а.с. 19). Право власності на ? частину цієї квартири зареєстроване за позивачем відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36072841 від 08.04.2015 (а.с. 20).

Разом з позивачем у незареєстрованому шлюбі проживає третя особа ОСОБА_3

Власником іншої ? частини зазначеної квартири є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2014, виданого державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Наумовим В. В. (а.с. 48) та свідоцтва про право власності на житло від 19.10.2007, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації (а.с. 51).

Згідно з довідкою форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва ЖЕД № 905 від 03.06.2015 № 2510 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані і проживають ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до технічного паспорту від 19.06.2015 квартира АДРЕСА_1 складається з 3 кімнат жилою площею 46,4 кв. м., у тому числі 1-а кімната 17,6 кв.м, 2-а кімната 15,8 кв.м, 3-я кімната 13,0 кв.м, кухня 7,7 кв.м, вбиральня 1,1 кв.м, ванна кімната 2,7 кв. м, коридор 9,0 кв. м. Загальна площа квартири 66,9 кв. м. (а.с. 14-16).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити. Крім того, суд виходив з положень частини четвертої статті 174 ЦПК, відповідно до якої «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК «власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном».

Частина перша статті 355 ЦК визначає, що «майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)».

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК «власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю».

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як співвласники квартири, мають право на встановлення порядку користування нею.

Частина перша статті 358 ЦК передбачає, що «право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою».

У судовому засіданні сторони підтвердили, що між ними фактично склався такий порядок користування квартирою: позивач користується житловою кімнатою, площею 15,8 кв.м., відповідач користується житловою кімнатою, площею 17,6 кв.м. Житловою кімнатою площею 13,0 кв. м та місцями загального користування сторони користуються спільно.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

У позовній заяві позивач посилався на статтю 367 ЦК, яка регулює поділ майна, що є у спільній частковій власності, та зазначав про можливість виділення ? частини квартири в натурі.

Проте квартира відповідно до частини другої статті 183 ЦК є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Таким чином, суд вважає, що правові норми, які регулюють поділ майна, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Також при вирішенні справи суд враховує, що у судовому засіданні позивач порушував питання саме про встановлення порядку користування квартирою.

Отже, суд дійшов висновку про можливість встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві, а саме виділивши у користування позивачу житлову кімнату, площею 15,8 кв. м., відповідачу - житлову кімнату, площею 17,6 кв. м., а житлову кімнату, площею 13,0 кв. м. і місяця загального користування залишити у загальному користуванні.

Однак, позовні вимоги належить задовольнити частково, оскільки позовна вимога про поділ житлової кімнати, площею 13,0 кв. м, виділивши відповідачу 5,6 кв. м, а позивачу 7,4 кв. м., задоволенню не підлягає. Як уже зазначалося, кімната є неподільною річчю, та її поділ є технічно неможливим без втрати її цільового призначення.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 13, 41 Конституції України, статтями 183, 317, 355, 356, 358 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 м. Києві, виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 15,8 кв.м., а ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 17,6 кв.м. Житлову кімнату площею 13,0 кв. м. та місця загального користування (кухню, площею 7,7 кв. м, вбиральню, площею 1,1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,7 кв.м., коридор, площею 9,0 кв.м) - залишити в загальному користуванні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко