Номер провадження 2/243/4428/2015
Номер справи 243/8470/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«16» вересня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
при секретарі Нікіфоровій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 16/39ДС/141/К03/20, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 8500.00 дол. США з розрахунку 13,50 % річних за користування кредитом на строк з 05 березня 2007 року по 04 березня 2032 рік.
27 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору .
Відповідно до п.2.7.1 кредитного договору, розрахунок суми процентів за користування кредитом починається з дня зарахування суми кредиту на зазначений в п.1.2. даного договору рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитом, наданими відповідно до даного кредитного договору та здійснюється від суми фактичної заборгованості за кредитом.
Згідно п.2.7.2. кредитного договору, проценти за користування кредитами нараховуються в дні їх сплати відповідно до умов даного кредитного договору, а також в останній робочий день місяця та у день повного повернення заборгованості за кредитами, але не пізніше дати, вказаної в пункті 4.4. кредитного договору виходячи із суми заборгованості на позичкових рахунках, які відкрито Банком для обліку заборгованості Позичальника, та процентних ставок, що встановлені в Додаткових угодах.
Згідно п.2.7.3. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у п.4.4., останнє нарахування процентів за користування таким кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою вказаною у п.4.4., в подальшому проценти за кредитом не нараховуються.
Відповідно до п.2.7.4. кредитного договору, при розрахунку суми процентів береться фактична кількість календарних днів користування кредитом в розрахунковому періоді та 360 днів у році.
Згідно п.4.4. даного кредитного договору, Позичальник зобов'язується сплачувати Банку нараховані проценти за кредитом відповідно до умов даного кредитного договору, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року за Відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 150 524,28 грн., з яких:
тіло кредиту - 133 564,66 грн.
відсотки - 16 959,62 грн.
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту на загальну суму 150224,28 грн.
Представник позивача, ОСОБА_2, що діє на підставі Довіреності № б/н від 04 серпня 2015 року (а.с.37) повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи. (а.с. 50). До судового засідання не надала Заяву про розгляд справи за її відсутності
Відповідач ОСОБА_1, повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використала наданого їй законом права на участь у судовому засіданні.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
-юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;
-фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Як встановлено у судовому засідання та вбачається з матеріалів справи 05 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 16/39ДС/141/К03/20, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 8500.00 дол. США з розрахунку 13,50 % річних за користування кредитом на строк з 05 березня 2007 року по 04 березня 2032 рік.
27 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору .
Відповідно до п.2.7.1 кредитного договору, розрахунок суми процентів за користування кредитом починається з дня зарахування суми кредиту на зазначений в п.1.2. даного договору рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитом, наданими відповідно до даного кредитного договору та здійснюється від суми фактичної заборгованості за кредитом.
Згідно п.2.7.2. кредитного договору, проценти за користування кредитами нараховуються в дні їх сплати відповідно до умов даного кредитного договору, а також в останній робочий день місяця та у день повного повернення заборгованості за кредитами, але не пізніше дати, вказаної в пункті 4.4. кредитного договору виходячи із суми заборгованості на позичкових рахунках, які відкрито Банком для обліку заборгованості Позичальника, та процентних ставок, що встановлені в Додаткових угодах.
Згідно п.2.7.3. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у п.4.4., останнє нарахування процентів за користування таким кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою вказаною у п.4.4., в подальшому проценти за кредитом не нараховуються.
Відповідно до п.2.7.4. кредитного договору, при розрахунку суми процентів береться фактична кількість календарних днів користування кредитом в розрахунковому періоді та 360 днів у році.
Згідно п.4.4. даного кредитного договору, Позичальник зобов'язується сплачувати Банку нараховані проценти за кредитом відповідно до умов даного кредитного договору, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами.
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року за Відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 150 524,28 грн., з яких:
тіло кредиту - 133 564,66 грн.
відсотки - 16 959,62 грн.
Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…»
У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту».У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року « У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)».
Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі та з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 16/39ДС/141/К03/20 у сумі 150524,28 грн. задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн.
При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1505 грн. 24 коп., який підлягає стягненню на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530, 1048,1049,1050 ЦК України, п. 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено та підписано у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суд ОСОБА_3