Справа № 747/455/14 Провадження № 22-ц/795/1763/2015 Головуючий у I інстанції: Тіщенко Л. В.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

22 вересня 2015 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів : Вінгаль В.М., Харечко Л.К.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Черненко Олени Петрівни, про визнання заповіту недійсним,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, поданій від його імені його представником ОСОБА_2, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про визнання заповіту недійсним через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом було відмовлено в наданні додаткового часу для вирішення питання про збільшення позовних вимог, про зміну предмету або підстав позову, пред"явлення зустрічного позову, що є порушенням процесуальних прав позивача. Крім зазначеного, апелянт вказував на неповноту судового розгляду справи, оскільки судом не було з належною повнотою встановлено дійсний психо-емоційний стан, в якому перебував ОСОБА_6 на час вчинення оспорюємого правочину, викликаний смертю його дружини, важким фізичним станом через перелам тазостегнового суглобу, та вказані обставини не було враховано у висновках посмертної судово-психіатричної експертизи, що є порушення права позивача на повноту судового розгляду та об"єктивність судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, інших учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років у смт. Талалаївка, Талалаївського району, Чернігівської області. Після смерті ОСОБА_6 щодо майна останнього Талалаївською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, за даними якої, із заявами про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку звернулось дві особи: племінник спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.50), та особа, на ім"я якої за життя спадкодавцем було посвідчено заповіт, ОСОБА_3 (а.с. 50, 51).

Оспорюючи в даному позові зазначений заповіт, ОСОБА_1 посилався на те, що зазначений документ є недійсним, оскільки не є відображенням внутрішньої волі спадкодавця. В обґрунтування такої позиції, позивач зазначав, що його дядько самостійно отримував пенсію, вчиняв підписи на документах, постійно читав пресу, а тому підписання заповіту замість нього іншою особою, що за положеннями закону є можливим лише у зв"язку з хворобою або фізичною вадою спадкодавця, свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_6 щодо вчинення зазначеного правочину.

Оскільки ОСОБА_6 не мав знайомих та довірених осіб у Сумській області, прочитання документу, за текстом заповіту, під час його вчинення свідками , у позивача викликало сумніви щодо правомірності оформлення заповіту, усвідомлення спадкодавцем значення своїх дій та змоги керувати ними.

З тексту заповіту ОСОБА_6, посвідченого 09 січня 2013 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Черненко О.П., судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 призначив спадкоємцем на випадок своєї смерті ОСОБА_3 та через поганий зір та похилий вік не зміг прочитати текст заповіту та від руки написати текст про те, що заповіт на його прохання записано нотаріусом з його слів, прочитаний ним у голос до його підписання та підписаний ним особисто, як такий, що повністю відповідає його волевиявленню, що передбачено формою заповіту.

Виходячи з таких обставин, на прохання заповідача, у відповідності з положеннями ч.4 ст. 207, ч. 2 ст. 1247, ч. 2 ст. 1248 ЦК України, текст заповіту було зачитано уголос запрошеними заповідачем свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та від імені заповідача підписано ОСОБА_9, особи яких було встановлено нотаріусом за їх паспортами, у присутності заповідача та нотаріуса.

Допитані в якості свідків судом першої інстанції зазначені у заповіті особи підтвердили, що заповіт було прочитано заповідачу уголос, дідусь все розумів та підтвердив власне волевиявлення щодо призначення спадкоємцем на випадок його смерті ОСОБА_3, хоча пересувався за допомогою милиць та не міг прочитати заповіту та підписати його, оскільки у нього трусились руки.

Здатність заповідача на час посвідчення заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними підтверджена у справі показаннями інших свідків, висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 16.12.2014 року, проведеної Комунальним лікувально-профілактичним закладом „Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня", за змістом якого ОСОБА_6, починаючи з 2008 року мав органічний розлад особистості внаслідок судинного захворювання головного мозку, який не сягав рівня деменції, та не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення заповіту 09.01.2013 року.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 1257 ЦК України, для задоволення позову, оскільки волевиявлення ОСОБА_6 щодо призначення у заповіті спадкоємцем на випадок його смерті ОСОБА_3 було вільним та відповідало його волі, заповіт було складено без порушення вимог щодо його форми, посвідчено та зареєстровано.

Доводи ОСОБА_1 щодо неповноти судового розгляду справи, оскільки судом не було встановлено дійсний психо-емоційний стан, в якому перебував ОСОБА_6 на час посвідчення заповіту, викликаний смертю його дружини, важким фізичним станом через перелам тазостегнового суглобу, та вказані обставини не було враховано у висновках посмертної судово-психіатричної експертизи, що є порушення права позивача на повноту судового розгляду та об"єктивність судового рішення не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду, оскільки судом першої інстанції з достатньою повнотою було встановлено обставини справи, на яких ґрунтувались позовні вимоги та їм було надано вірну правову оцінку.

Посилання на те, що суду належало з"ясувати стан фізичного здоров'я ОСОБА_6 на час посвідчення заповіту, зокрема, про те, чи міг він пересуватись, транспортуватись у легковому автомобілі, не можуть бути врахованими судом, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування та не стосуються підстав заявленого позову.

Доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки клопотання про бажання змінити підставу та предмету позову було заявлено 5 серпня 2015 року, в той час, коли приписи ч.2 ст.31 ЦПК України надають позивачеві право змінити підставу або предмет позову лише до початку розгляду справи по суті.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд ,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :