Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Мукачівського державного університету, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міністерство освіти і науки, про визнання наказу незаконним та поновлення на посаді за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від

17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 3 липня 2006 року з відповідачем перебуває у трудових відносинах. 13 листопада 2014 року їй повідомили про майбутнє переведення з посади секретаря відділу виконання та контролю діловодства на посаду секретаря господарського відділу, та запропонували написати відповідну заяву. Однак, не зважаючи на її відмову в написанні такої заяви, в кінці цього ж дня її було ознайомлено з наказом «Про переміщення» на вищевказану посаду.

Вважала дане переміщення незаконним, просила визнати незаконним наказ від 13 листопада 2014 року, та поновити її на попередній посаді.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд прийшов до правильного правового висновку, що мало місце переміщення працівника в тій же установі в інший структурний підрозділ, за тією ж спеціальністю та посадою, без змін істотних умов праці, в тому числі оплати праці.

Зазначене переміщення не може вважатися переведенням, для якого потрібна згода працівника.

Рішення суду відповідає вимогам ст. 32 КЗпП України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська