Справа №442/9745/14-ц
Провадження №2/442/260/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваль Р.Г.

при секретарі Далявській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн. щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 -х років.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем одружилась 17.11.1993 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народився син ОСОБА_3. 08.11.1997 року вони з відповідачем розлучились. Оскільки відповідач після розлучення матеріально не допомагав синові, то вона змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Згідно рішення Дрогобицького міського суду з 1997 року відповідач сплачував аліменти на сина ОСОБА_3. Коли синові виповнилось 18 років, відповідач припинив виплату аліментів на нього. На даний час їх син стаціонарно навчається на 3 курсі Транспортного технікуму м. Плзень, республіка Чехія без отримання стипендії. В неї малі доходи і вона не може належним чином утримувати сина. Крім оплати за навчання синові необхідний одяг, взуття, харчування, лікування, навчальні посібники та інше. Їй дуже важко забезпечити сина всім необхідним, а тому він потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач працює, має власний бізнес, добре матеріально забезпечений, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на період навчання синові.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Черевична Н.А. позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі з підстав, які викладені в позовній заяві, просила суд задоволити позов. Вказала, що її довірителька перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, однак у неї відсутні доходи а тому потребує допомоги відповідача, щоб належним чином утримувати їх сина.

В судове засідання, яке було призначено на 18.08.2015 року відповідач ОСОБА_2 не з'явився, не повідомив суду про причини своєї неявки, заяви про розгляд даної справи у його відсутності не подавав. Одночасно відповідач не забезпечив явку в судове за засідання свого представника адвоката Мацея А.М., який належним чином повідомлявся про розгляд даної справи та надав суду свої письмові заперечення щодо відмови в задоволенні позову позивача, які долучені до матеріалів даної справи.

З врахуванням вимог ст. ст. 157, 169 ЦПК України, та з'ясувавши думку представника позивача судом було прийнято рішення проводити розгляд даної справи у відсутності відповідача та його представника визнавши їх причини неявки вв судове засідання не поважними, останні належним чином були повідомленими про час і місце розгляду справи, та у матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, дає є суду підстави поновити рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що даний позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини.

Матеріалами цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого є відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про його народження, яке видано повторно відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Серії НОМЕР_1 від 04.09.2007 року.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2, яке видано повторно відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції 04.09.2007 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 372 від 05.12.1997 року.

Згідно з копією свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_3, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького МРУЮ Львівської області 22.08.2007 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила ім'я на ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації імен від 22.08.2007 року, актовий запис № 30 зроблено відповідні зміни.

Відповідно до довідки про навчання, що видана Технікумом транспорту м. Пльзень 03.11.2014 року, яка перекладена перекладачем з української і російської мови, який призначений рішенням Обласного суду в м. Пльзень з 4.5.1993 року номер акту 2801/92, підтверджено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідував даний навчальний заклад з 01 вересня 2012 року до сьогоднішнього дня. Передбачувана дата закінчення навчального закладу 06.2016 року.

Згідно з представленої представником позивача довідки загальної медичної страхової компанії («ВЗП») Чеської Республіки, яка перекладена на українську мову 10.12.2014 року, вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах та не працює.

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Частина 2 ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що «розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини».

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається із представлених доказів відповідачем та його представником, відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_4 виданого 10.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського сану Дрогобицької міської ради Львівської області.

Від даного шлюбу у відповідача ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією про її народження НОМЕР_5 від 07.08.2002 року, що видане відділом реєстрації актів громадянського сану Дрогобицького управління юстиції Львівської області.

Відповідно до довідки № 10380/17-4008 від 17.12.2014 року, яка була подана представником відповідача вбачається, що відповідача ОСОБА_2 перебуває на обліку в Дрогобицькій ОДПІ, та згідно поданих даних податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2013 р. його сума доходу становить 24960,00 грн.

Згідно з довідкою № 878/17-6008 від 05.03.2015 року, яка надана заступником начальника Дрогобицької ОДПІ на вимогу суду вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Дрогобицькій ОДПІ, та згідно поданих даних податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за перше півріччя 2014 р. та декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік сума доходу за 2014 рік становить 3350,00 грн.

З пояснень представника позивача вбачається, що її довірителька зазнає фінансових витрат щодо утримання їх з відповідачем дитини, вона не в змозі понести їх одноосібно. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на навчання сина між нею та відповідачем по справі не досягнуто.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують дитині необхідне харчування, одяг, медичний догляд, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На думку суд у матеріалах справи не міститься жодного письмового доказу про те, що відповідач не має фінансової платоспроможності надавати фінансової допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Враховуючи майновий стан сторін, а також те, що відповідач, уклавши повторний шлюб, має на утриманні неповнолітню дитину, те що він є фізичною особою підприємцем, отримує доходи від такої діяльності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) гривень щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Р.Г.Коваль