НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4685/15
№ 2/183/2688/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юр'євої Т.І.,

секретаря Хачатурової Е.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України», 3-я особа: Дочірне підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» про поновлення на роботі і відшкодування моральної шкоди, суд,-

в т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до наказу голови правління Державної акціонерної компанії «Хліб України» «24-К від 10 квітня 2014 року був прийнятий на роботу на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом.

10 липня 2015 року він був госпіталізований до кардіологічного відділення Комунального закладу «Новомосковська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради з діагнозом « Гіпертонічна хвороба 11 ступеню, гіпертензівна криза від 10.07.2015 року».

23 липня 2015 року на його мобільний телефон надійшов дзвінок з підприємства, його повідомили, що на факс підприємства надійшла копія наказу про його звільнення с займаної посади з 23.07.2015 року. Відповідач зазначив в наказу про його звільнення: дата наказу -09 липня 2015 року, дата звільнення з посади 23 липня 2015 року. Звільнення з посади він вважає незаконним з наступних підстав.

По перше, у відповідності до ч.3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової працездатності.

По - друге, копію наказу про звільнення йому не видали в день звільнення, не видали і трудову книжку, а також не провели з ним розрахунок. В загалі, він не знає, за що він звільнений з роботи.

Неправомірними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода. Його стан здоровя погіршився, він втратив нормальний сон, він опинився в скрутному матеріальному становищі, оскільки витрачає кошти на своє лікування, його сімя залишилась без його матеріальної підтримки. У нього порушились соціальні звязки. Він відчуває глибокі душевні страждання. Він оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Позивач просить поновити його на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» з 23 липня 2015 року. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, аналогічні вказаним в позові.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що позивач призначений на посаду директором Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом №04-10/14 від 10.04.2014 року. 09.07.2015 року позивач прибув у відрядження у м. Київ до ДАК «Хліб України», що підтверджується наказом директора ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський КХП» ОСОБА_1 за № 125 від 08.07.2015 року та посвідченням про відрядження за № 84. Під час зустрічі з керівництвом ДАК «Хліб України» 09.07.2015 року йому було повідомлено, про ряд порушень ним трудового контракту, а саме:

-п.3.5.6 трудового контракту, згідно якого керівник (позивач) тільки з дозволу власника (відповідача) передає в оренду майно підприємства. Так, 01.06.2015 року позивачем від імені ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський КХП» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір №15 про оренду нежитлового приміщення площею 66,8 кв.м. без дозволу власника (відповідача).

-п.2.6 трудового контракту, згідно якого керівник з дозволу власника укладає угоди на виконання робіт та послуг вище 30 000 грн., інших видів угод на суму, що перевищує 100 000 грн. з одним контрагентом. В порушенні цієї вимоги відповідач 22.06.2015 року уклав з одним контрагентом ТзОВ «Торгівельний центр «Діамант» чотири договору фумігації на загальну суму 94 985 грн. без згоди на це власника.

-п.3.4.7 трудового контракту керівник зобовязаний вжити заходів щодо уникнення та ліквідації заборгованості перед бюджетами всіх рівнів, з виплати заробітної плати, простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості. Проте позивач не вчиняв дії щодо зменшення кредиторської заборгованості.

По фактам порушення трудового контракту позивач надав письмові пояснення. Після чого, позивачу було зачитано наказ №44-к від 09.07.2015 року та повідомлено про те, що його буде звільнено с займаної посади 23.07.2015 року на підставах, передбачених контрактом, згідно п.8 ст. 36 КЗпП України. Позивач відмовився поставити підпис про ознайомлення з наказом, про що було складений відповідний акт. 23.07.2015 року відповідач позивачу на його адресу поштовим повідомленням надіслав копію наказу №44-К від 09.07.2015 р. та повідомив, що позивач повинен отримати свою трудову книжку. Позивач за трудовою книжкою до відповідача не звернувся до наступного часу.

Представник відповідача вважає, що позивача було належним чином ознайомлено з наказом про його майбутнє звільнення. Крім того, законодавство не передбачає заборону звільнення працівника на умовах контракту у період його тимчасової працездатності. Жодних прав позивача при його звільнені з посади директора відповідачем не порушено. Підстав для відшкодування моральної шкоди не має.

Представник 3-й особі ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський ХПК» підтримав заперечення відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши законність звільнення позивача с займаної посади, в межах заявлених позовних вимог та доводів заперечень представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 4 ст.10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування відповідно зі статтями 10,60 ЦПК покладений на сторони у справі.

Судом встановлено, що наказом голови правління Державної акціонерної компанії «Хліб України» №24-К від 10 квітня 2014 року позивач був прийнятий на роботу на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом № 04-10/14 від 10.04.2014 року.

09.07.2015 року позивач прибув у відрядження у м. Київ до ДАК «Хліб України», що підтверджується наказом директора ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський КХП» ОСОБА_1 за № 125 від 08.07.2015 року та посвідченням про відрядження за № 84. Під час зустрічі з керівництвом ДАК «Хліб України» 09.07.2015 року йому було повідомлено про ряд порушень ним трудового контракту.

Наказом №44-к від 09.07.2015 року позивача звільнено с займаної посади з 23.07.2015 року на підставах, передбачених контрактом, згідно п.8 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Пунктом 8 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, передбачено, що контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. У статутах (положеннях) підприємств, які затверджуються органами управління майном, передбачаються умови оплати праці та матеріального забезпечення керівника підприємства за рахунок коштів підприємства, що спрямовуються на оплату праці.

Згідно п.7.3трудового контракту № 04-10/14 від 10.04.2014 року, контракт між сторонами укладений на строк з 10 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно. По закінченню строку контракту, він не був розірваний. Позивач продовжував виконувати трудові обовязки до 23.07.2015 року.

Відповідно до п.7.10 трудового контракту, за 2 місяця до закінчення строку дії контракту , він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. У випадку, коли до закінчення терміну дії контракту його не було продовжено або укладено на новий термін, він вважається продовженим на строк необхідний для належної передачі посади та справ новопризначеному керівнику чи іншій уповноваженій власником особі або комісії. Цей строк не може перевищувати двох тижнів. Після передачі справ уповноваженій Власником особі трудовий договір з Керівником припиняється. Звільнення Керівника проводиться згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідачем не були використані зазначені пункти контракту при звільненні позивача.

Наказом №44-к від 09.07.2015 року позивача звільнено с займаної посади з 23.07.2015 року на підставах, передбачених контрактом, згідно п.8 ст. 36 КЗпП України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

У наказі №44-к від 09.07.2015 року підставами про звільнення позивача з займаної посади зазначені: службова записка головного бухгалтера ОСОБА_3 і службова записка начальника юридичного управління ОСОБА_4

Згідно зазначених службових записок від 08.07.2015 року Позивачу 09.07.2015 року були зазначені порушення ним трудового контракту, а саме: п.3.5.6 трудового контракту, згідно якого керівник (позивач) тільки з дозволу власника (відповідача) передає в оренду майно підприємства. Так, 01.06.2015 року позивачем від імені ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський КХП» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір №15 про оренду нежитлового приміщення площею 66,8 кв.м. без дозволу власника (відповідача).

Також зазначено порушення позивачем п.2.6 трудового контракту, згідно якого керівник з дозволу власника укладає угоди на виконання робіт та послуг вище 30 000 грн., інших видів угод на суму, що перевищує 100 000 грн. з одним контрагентом. В порушенні цієї вимоги позивач 22.06.2015 року уклав з одним контрагентом ТзОВ «Торгівельний центр «Діамант» чотири договору фумігації на загальну суму 94 985 грн. без згоди на це власника.

Крім того, зазначені порушення позивачем п.3.4.7 трудового контракту, а саме: керівник зобовязаний вжити заходів щодо уникнення та ліквідації заборгованості перед бюджетами всіх рівнів, з виплати заробітної плати, простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості. Проте позивач не вчиняв дії щодо зменшення кредиторської заборгованості.

09.07.2015 року по вищевказаним фактам порушення трудового контракту позивач надав письмові пояснення, з яких вбачається, що при виконанні своїх службових обовязків, згідно рішення господарського суду було відсуджене дебіторської заборгованості на суму 579 000 грн. Щоквартальні та щомісячні звіти підприємством відправляються. При укладенні договору оренди приміщення, вказаний договір був продовжений на новий строк і був перевірений і погоджений з юристом підприємства. При укладенні договорів по фумігації, вказані договори укладені на суму до 30 000 грн. по різним видам культур і складати ці договори неможливо.

Дані факти заперечень позивача в судовому засіданні підтвердила представник ДП ДАК «Хліб України» «Павлоградський ХПК».

Але відповідачем, відповідно до вимог чинного законодавства, не було прийнято до уваги заперечення позивача щодо порушень трудового контракту, не проведено ніяких перевірок на підприємстві, не надано належних доказів того, що порушення контракту завдало підприємству негативні наслідки, не надано доказів того, які заходи дисциплінарного стягнення застосовувались до позивача за порушення.

Суд вважає, що звільнення позивача здійснено незаконно, з порушень як умов контракту, так і діючого трудового законодавства.

Відповідно до статті 367 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це тим, що вказані дії відповідача є порушенням законних прав позивача на працю, які завдали позивачу моральних страждань.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'яумовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,якщо порушення законних прав, призвело до моральних страждань робітника підприємства, то моральна шкода відшкодовується власником або уповноваженим ним органом підприємства. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, моральних страждань заявника, а також інших негативних наслідків.

Суд оцінює докази, надані позивачем в обґрунтування своїх вимог про відшкодування моральної шкоди вважає, що він підлягає задоволенню частково, з урахуванням ступеню душевних страждань та додаткових зусиль, необхідних для організації позивачем нормального життя; ступеню вини відповідача у його незаконному звільненні; пов'язаності страждань позивача з винними діями відповідача.

Моральна шкода полягає у тому, що позивач пережив нервові страждання у зв'язку з втратою роботи та джерела до існування. Однак суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню частково.

Розмір моральної шкоди слід визначити з урахуванням обставин порушення прав позивача та у відповідності до положень ст.237-1 КЗпП України.

Неправомірними діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, оскільки це привело до втрати ним нормальних життєвих звязків, а для організації свого життя вона вимушена була докладати додаткових зусиль, а тому з урахуванням обставин справи, принципу розумності та справедливості, суд оцінює спричинену моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Згідно ч. 1, 3 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач в силу вимог звільнений від сплати судового збору. Так як рішення ухвалене на користь позивача, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Згідно ст.367 ч.1 п.п.2, 4 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного й керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст.36п.8, 232,235,237-1 КЗпП України, ст. ст.10, 11,60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України», 3-я особа: Дочірне підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» про поновлення на роботі і відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Павлоградський комбінат хлібопродуктів» з 23 липня 2015 року.

Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб України» в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва