Провадження № 4-с/161/107/15
У Х В А Л А

22 вересня 2015 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

11.08.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою дії державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження та зазначає, що 07.08.2015 року отримав від ДВС листом постанову від 08.06.2015 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-726/10. Водночас, станом на дату подання скарги рішення Луцького міськрайонного суду було виконано ще в 2011 році, що підтверджується постановами ДВС про стягнення виконавчого збору, скасування накладених арештів. Вважає дії державного виконавця неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана йому із порушенням вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий лист із пропущеними строками його предявлення. Окрім того, стягувач відкликав свою заявою виконавчий лист і виконавчий лист був повернутий останньому 28.09.2011 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Просить поновити строк для подання скарги та прийняти скаргу до розгляду, визнати дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3, що виявилися у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, та належному направленні її сторонам виконавчого провадження, неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 08.06.2015 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого лита № 2-726/2010; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 06.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд скарги проводити за її відсутності, просила скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Першого ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи скарги підставі, а скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення із врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2015 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3, із врахуванням заяви про примусове виконання від 04.06.2015 року та виконавчого листа № 2-726/10 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» 527489,81 грн. кредитної заборгованості та 910 грн. судових витрат, та що набрав законної сили 09.08.2010 року, відкрито виконавче провадження № 47754513 із примусового виконання вказаного виконавчого листа і надано боржнику строк для добровільного виконання виконавчого листа (а.с.5).

Згідно із cт. 383ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби ,під час виконання рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384, п. 1 ч. 1 ст. 385 України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав і свобод.

Таким чином, оскільки поро порушення своїх прав скаржник дізнався лише після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження 07.08.2015 року, що вбачається із копії конверту (а.с.6), суд вважає, що скаржником не порушено строки звернення із даною скаргою до суду.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так, згідно ст. 25 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не вжито заходів щодо перевірки виконавчого документа на дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині строків його предявлення.

Так, вищевказаний виконавчий лист № 2-726/10 був предявлений до виконання стягувачем 22.02.2011 року, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 24635929 від 22.02.2011 року (а.с.13). В подальшому в межах виконавчого провадження, державним виконавцем із ОСОБА_2 стягувався виконавчий збір, накладався арешт на його майно та оголошувалась заборона відчуження майна. Постановою державного виконавця від 29.09.2011 року накладений арешт було скасовано у звязку із поверненням без виконання виконавчого листа стягувачу (а.с.8).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.09.2011 року в межах виконавчого провадження № 24635929, за заявою стягувача від 28.09.2011 року про відкликання виконавчих листів з примусового виконання, на підставі ст. 50, п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто стягувачу (а.с.9).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про відкриття виконавчого провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Частиною 5 ст. 47 вищевказаного Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що

виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4.11.2010 року 2677- VІ «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органівпосадових осіб» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

На момент видачі виконавчого листа № 2-726/10, виданого 30.07.2010 року була діючою ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», якою строк предявлення виконавчого листа до виконання був визначений у три роки.

В той же час, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Однак, як встановлено судом, виконавчий документ № 2-726/10 повертався стягувачу за його заявою, а не з підстав часткового виконання рішення суду боржником. Таким чином, суд вважає, що строки предявлення виконавчого документа не перервалися, а тому державному виконавцю слід було відмовити у відкритті виконавчого провадження у звязку із пропуском строку предявлення документу до виконання (п. 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Окрім того, за вимогами ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2015 року мала бути надіслана ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Із дослідженої судом копії конверту (а.с.6) вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження у порушення вимог ч. 1 ст. 31 Закону, була надіслана державним виконавцем боржнику простим листом.

Керуючись ст.ст. 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3, що виявилися у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, та належному направленні її сторонам виконавчого провадження, неправомірними.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 08.06.2015 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого лита № 2-726/2010.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 06.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_1