АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/454/2015 Головуючий в І інстанції Дамчук О.О.
Категорія: 27 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 31 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулось до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 13.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником прав та обов?язків якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на порушення позичальником зобов'язань за укладеним кредитним договором щодо своєчасного повернення грошових коштів, банк просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 28586,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5708,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 21040,74 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1337,45 грн.,

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність ухваленого судового рішення, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апелянта не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 13.06.2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", назва якого, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року, була змінена на публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та ОСОБА_2 укладено договір, згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць із розрахунку 360 днів на рік /а.с.11/.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг/а.с.12-17/.

В підписаній відповідачем заяві вказано, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти, при цьому строк дії карти в заяві не зазначений.

Згідно п.3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місць і рік), яка є дійсною до останнього календарного дня, зазначеного в ній місяця.

Відповідно до п.2.1 Правил користування платіжною карткою при отриманні картки Держатель картки зобов'язаний негайно поставити підпис у відповідному полі картки в присутності працівника банку.

Цими Правилами визначений строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці ( п .5.4).

Умовами надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погасити заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, протягом 30 днів з часу її виникнення ( п.6.5 , 6.9), крім того передбачена відповідальність позичальника за порушення строків внесення платежів по любому із грошових зобов'язань у формі штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову( п.8.6).

Відповідно п. 9.12 Умов надання банківських послуг строк дії договору визначено протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Згідно наданого банком розрахунку свої зобов'язання за договором не виконав, з 17.08.2009 року припинив погашення кредиту і станом на 30.09.2014 року має заборгованість в розмірі 28586,50 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5708,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 21040,74 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1337,45 грн. /а.с.6-10/.

Відповідач, як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і при розгляді даної справи апеляційним судом, пояснював, що погашення заборгованості по кредитному ліміту відбувалося шляхом списання банком коштів з його зарплатної карти, з вересня 2009 року він припинив користуватися кредитним лімітом, а оскільки з цього періоду часу зі сторони банку жодних звернень щодо неналежного виконання ним умов кредитного договору не надходило, він вважав припиненими договірні відносини з банком, платіжну картку видану 13.06.2006 року не зберіг, інших кредитних карток він не отримував.

08 грудня 2014 року ОСОБА_2 подав заяву про застосування до спірних правовідносин позовної давності /а.с.37/.

Заперечуючи проти застосування позовної давності, позивач стверджував, що строк дії договору не закінчився, оскільки щорічно автоматично пролонгувався на 12 місяців, а строк дії кредитної картки був визначений до жовтня 2012 року, у підтвердження цієї обставини представник банку надав інформацію про карту НОМЕР_1, офіційність якої належним чином не підтверджена, крім того, в цій інформації розмір кредитного ліміту не співпадає з розміром кредитного ліміту зазначеного в підписаній позичальником заяві, що ставить під сумнів достовірність відомостей про обставини, які мають значення для справи, а відтак колегія суддів не приймає до уваги цю інформацію.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ст. 256 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 267 ЦУ України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України).

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності, починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання ( ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи ( с. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За умовами укладеного 13.06.2006 року договору сторони погодили, що строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.

Оскільки повернення процентів за користування кредитом визначено періодичними щомісячними платежами, то в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, кредитор вправі заявити вимоги про повернення щомісячних платежів в межах загальної позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Оскільки в заяві на видачу кредитного ліміту строк дії платіжної карти не зазначений, платіжна картка, яка була видана відповідачу під його підпис 13.06.2006 року, на лицевій стороні якої зазначено строк її дії, не збереглася, а позивачем належними та допустимими доказами не доведений факт отримання клієнтом під підпис, як того вимагають умови укладеного договору, платіжної картки строком дії до жовтня 2012 року, тому слід вважати, що строк виконання зобов'язання між сторонами не визначений. За таких обставин перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості по кредиту має починається від дня, коли у кредитора виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Враховуючи, що останній платіж відповідачем був здійснений 17.08.2009 року, а з позовом позивач звернувся до суду лише в листопаді 2014 року, тобто після спливу позовної давності, колегія суддів вважає, що суд правильно відмовив у задоволенні позову в повному обсязі за пропуском строку позовної давності, про застосування якого відповідачем до суду подано письмову заяву, що відповідає нормам матеріального права та узгоджується з правовою позицією висловленою у постановах Верховного Суду України, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами.

Посилання позивача на досягнуту при укладенні з відповідачем договору кредиту домовленість щодо пролонгації договору, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії договору, як з певними моментами, які свідчать про порушення прав особи.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування і ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: