Справа № 415/3979/15-ц
Провадження № 2-о/415/120/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.15року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

народних засідателів Веремієнко Ю.Ю., Завозєєвої С.М.,

при секретарі Павлова О.В.,

за участю прокурора Литвинюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на «Д» обліку з 2007 року з діагнозом: біполярний афективний розлад, маніакально-маревний синдром. Тривалий час страждає психічним захворюванням. Перша судимість за шахрайство в 2004 року. 10.08.2005 року засуджений за ст. 191 ч.3 КК України, ст. 358 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік. 17.10.2007 року поступив в ЛОКПНЛ на СПЕ, згідно акту СПЕ № 251 від 14.11.2007 року визнаний осудним. 15.01.2008 року засуджений за ст.191 ч.3 КК України, ст. 366 ч. 1 КК України, ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік. 23.09.2012 року будучи в стані алкогольного сп'яніння, наніс удари по голові рукояткою кухонного ножа двом потерпілим і забрав у них годинник. Слідчим призначене про ведення СПЕ, висновок комісії: в даний час і на період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі біполярного афективного розладу, поточний епізод манії з психотичними симптомами, до нього можуть бути застосовані судом примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення його в психіатричний стаціонар з посиленим режимом спостереження з урахуванням наявної соматичної патології (туберкульоз). На підставі постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 01.04.2013 року надійшов на примусове лікування у відділення з посиленим наглядом ККЛПУ ОПЛ м. Жданівка, де перебував до 18.11.2014 року. На підставі постанови Артемівського міського суду Донецької області від 24.10.2014 року для подальшого примусового лікування переведений в загальнопсихіатричне відділення № 4 психіатричної лікарні м. Жданівка, де знаходився по 08.05.2015 року. Потребує регулярному прийомі підтримуючого лікування, яке приймає нерегулярно, а в період загострення не приймає взагалі, на прийом звертається нерегулярно. Останній раз госпіталізований в Жданівську ПЛ з 18.11.2014 року по 08.05.2015 року.

Хворий оглянутий лікарсько - консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділенням ОСОБА_3, дільничних психіатрів ОСОБА_4, ОСОБА_5 Враховуючи хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню до оточуючих, схильність до ухилення від лікування, схильність до вчинення правопорушень, вважають, що хворий потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У заяві просив суд надати дозвіл щодо призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючому за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народівАДРЕСА_1.

Представник психіатричного закладу ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодний.

Законний представник ОСОБА_6М в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно з висновком лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку від 02.07.2015 року, вбачається, що ОСОБА_2, з 2007 року перебуває на обліку з діагнозом «біполярний афективний розлад, маніакально-маревний синдром». Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах багаторазово, остання госпіталізація в Жданівську ПЛ з 18.11.2014 року по 8.05.2015 року.

Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом ОСОБА_2 потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі біполярного афективного розладу, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги.

Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 235, 279-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_1 про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_2 задовольнити.

Дозволити Лисичанській обласній психіатричній лікарні надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючому за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народівАДРЕСА_1, амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА

Народні засідателі: Ю.Ю. Веремієнко

ОСОБА_7