Справа № 204/8031/14-ц
Провадження № 2/204/850/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гусєвій В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача адвоката Колотило Б.В.,

за участю представника відповідача Серенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватизаційної комісії Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму про визнання права на приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просила визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_1; зобов'язати приватизаційну комісію Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму в особі її голови Петкова Валерія Захаровича провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 і здійснити усі передбачені законом дії щодо приватизації позивачем цієї квартири - АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала на те, що 09 вересня 2013 року листом №954 директор Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму та голова приватизаційної комісії Петков В.З. відмовив позивачу у приватизації квартири АДРЕСА_1 з посиланням на те, що Статутом Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму та умовами контракту, який було укладено з Міністерством освіти і науки від 25.06.2007 року до його службових обов'язків не входить вирішення питань щодо приватизації державного майна, у зв'язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач, її представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Дніпропетровський індустріально-педагогічний технікум не є власником квартири АДРЕСА_1, а є балансоутримувачем, а власником цієї квартири є держава в особі Міністерства освіти і науки України, тому, просила відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради за №97/1 від 20.04.2001 року ОСОБА_1 отримала приміщення для переобладнання під квартиру житловою площею 15,67 кв.м., загальною площею 43,0 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 зі складом родини один чоловік, у зв'язку з чим, остання була знята з квартирного обліку та позивачу було видано ордер №3638 серії І (а.с.41,26).

09 вересня 2013 року листом №954 директор Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму та голова приватизаційної комісії Петков В.З. відмовив ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1 з посиланням на те, що Статутом Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму та умовами контракту, який було укладено з Міністерством освіти і науки від 25.06.2007 року до його службових обов'язків не входить вирішення питань щодо приватизації державного майна (а.с.34).

Встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є держава в особі Міністерства освіти і науки України, що підтверджено копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської ради від 09.06.2009 року (а.с.27) та зареєстрованого в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 07.12.2009 року (а.с.28).

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте, позовною заявою держава в особі Міністерства освіти і науки України, позивачем, не визначена в якості відповідача, хоча саме вона є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач, в судовому засіданні, не скористалась своїм правом заявити клопотання у порядку передбаченому ст.33 ЦПК України щодо заміни первісного відповідача належним або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки позивачем не було заявлено вимоги про стягнення судових витрат, зазначене питання судом не вирішувалось.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 56, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватизаційної комісії Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму про визнання права на приватизацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Токар