АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Кириченко Н.О.
Справа № 753/5311/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати зрозгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Махлай Л.Д.

при секретарі: Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 13 червня 2008 року в розмірі 9276,04 долари США, що за курсом НБУ станом на 13 березня 2014 року становить 86103 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 861,03 грн. судових витрат.

У червні 2015 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 20 квітня 2015 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 13 червня 2008 року перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в задоволенні заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Представник апелянта ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., вислухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» не зазначено в якому саме виконавчому провадженні слід замінити сторону, не надано доказів щодо того, чи відкрите виконавче провадження по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року, то заява подана передчасно та у її задоволенні слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Ураховуючи положення пунктів 1, 2 ст.512 ЦК України, ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України, колегія суддів вважає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництвом (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», та ст.378 ЦПК України, в тому числі за заявою заінтересованої сторони, якою є правонаступник, внаслідок якої до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року та відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», як правонаступник, має право на звернення до суду з заявою про заміну сторони - стягувача у виконавчому провадженні, і така заява підлягає задоволенню, а тому ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є помилковою, і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про її задоволення.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Стягувача - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості замінити на товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: