Справа № 495/2685/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 137 від 13.02.2015 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.12.1997 року)

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність № 29/115 від 16.01.2015 року)

від прокуратури: ОСОБА_4 (посвідчення № 014982 видане 01.02.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2685/15-ц

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

21.04.2015 року ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав (а.с.2-5).

Так, позивач просить суд постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей:

- сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2015 року відкрито провадження по справі № 495/2685/15-ц за позовом ОСОБА_5до ОСОБА_2 за участю третьої особи ССД Білгород-Дністровської МР про позбавлення батьківських прав. Справу призначено до розгляду (а.с.21).

Відповідачем - ОСОБА_2, подано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_5, згідно з яким він не згоден з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав по відношенню до його дітей та зазначає, що спілкується зі своїми дітьми, приділяє їм уваги та матеріально підтримує їх (а.с.28-29).

Позивач - ОСОБА_5, та її представник - ОСОБА_1, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, в судових засіданнях заперечував проти заявлених ОСОБА_5 позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити. Зазначив, що він не ідеальний батько, але любить своїх дітей, спілкується з ними та бажає їх виховувати та матеріально забезпечувати.

Представник третьої особи - ССД Білгород-Дністровської МР, в судовому засіданні заявлені ОСОБА_5 позовні вимоги не підтримав та просив у їх задоволенні відмовити.

Прокурор в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_5 не погодився та зазначив, що вважає передчасним та недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2по відношенню до його двох дітей і просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 27.08.2000 року між позивачем - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідачем - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 170.

Від сумісного шлюбу у сторін народилися діти:

- син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується виданим 02.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис за № 299 (а.с.9);

- син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується повторно виданим 16.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис за № 301 (а.с.8).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - розірвано (а.с.10).

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2009 року до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9, а потім до повноліття ОСОБА_7, починаючи з 21.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_10. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.02.2009 року до досягнення неповнолітніми синами - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 трирічного віку (а.с.11).

23.02.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області складено розрахунок заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_2 по виконавчому листу, виданому 13.09.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на виконання рішення по справі № 2-608 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на 31.01.2015 року складає 63 645,69 грн. (а.с.14).

Відповідно до складеної директором та класним керівником Білгород-Дністровської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 характеристики на учня 3-А класу ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1, за роки навчання показав себе старанним учнем, добре засвоїв програмовий матеріал, добре читає, переказує, вміє гарно малювати. Слухняний, вихований, поважає старших, доброзичливий, має авторітет серед учнів класу, являється активним учасником позакласної роботи. Відвідує музичну школу (клас гітара), судо-модельний гурток, спортивну секцію «Дзюдо» (клуб «Тайфун»). ОСОБА_11 займається мати - ОСОБА_12 та бабуся. Батько, ОСОБА_2, вихованням та навчанням сина не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.17).

Відповідно до складеної директором та класним керівником Білгород-Дністровської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 характеристики на учня 2-Б класу ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_7, у навчальній діяльності виявляє високу старанність та працездатність, завдяки яким домагається достатніх успіхів у навчанні. На уроках завжди уважний, любить читати, вміє детально переказувати, співпрацює у групі. Виявляє добрі господарські якості, любить прибирати в класі, допомагати іншим дітям підготуватися до уроків. У стосунках з однокласниками спокійний й уважний, виявляє добродушність та доброзичливість до тих, кому потрібна його допомога. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно відвідує батьківські збори, приймає участь у житті школи та класу. Батько протягом періоду навчання ОСОБА_7 в школі не цікавився освітою та вихованням сина, не був присутнім на батьківських зборах (а.с.16).

Згідно із складеною 18.03.2015 року директором КЗ ДНЗ № 3 «Дзвіночок» довідкою № 9, діти ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відвідували дитячий садочок № 3 «Дзвіночок» з 2008 року по 2012 рік. За час відвідування дітей, їх приводили та забирали мати, бабуся та дуже рідко батько (а.с.18).

Згідно із складеною 11.08.2015 року керівником гуртку з тенісу довідкою, син ОСОБА_5 - ОСОБА_6 дійсно відвідував заняття з тенісу в період з 2011 року по 2012 рік. На заняття дитина приходила з мамою або бабусею. Батько за цей період з ?являвся дуже рідко (а.с.56).

Згідно із складеною 13.08.2015 року президентом та віце президентом СК «Тайфун» довідкою, сини ОСОБА_5 - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 дійсно відвідують заняття по Дзюдо в період з 2012 року по теперішній час. На заняття діти приходили з мамою або бабусею. Батько за цей період з ?являвся дуже рідко (а.с.55).

14.08.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області складено розрахунок заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_2 по виконавчому листу, виданому 13.09.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на виконання рішення по справі № 2-608 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на 31.07.2015 року складає 71 588,69 грн. (а.с.79).

Згідно із квитанцією № 488 від 14.08.2015 року ОСОБА_2 перераховано на користь ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області 10 150 грн. по виконавчому листу, виданому 13.09.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на виконання рішення по справі № 2-608 про стягнення аліментів (а.с.94).

17.09.2015 року ВК Білгород-Дністровської МР, як органом опіки та піклування, складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав (а.с.89-90).

Так, питання доцільності позбавлення батьківських прав розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при ВК Білгород-Дністровської МР, на яких розглянуто пакет документів, доданий до справи, ознайомлено з запереченнями ОСОБА_2, озвучено пакет документів, зібраний службою у справах дітей міської ради для з ?ясування обставин по справі, заслухано думку ОСОБА_5, її представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, проведено бесіду з малолітніми дітьми та встановлено наступне.

З пояснень ОСОБА_2, йому не було відомо про стягнення аліментів та на теперішній час він намагається погашати заборгованість, що увторилась, що документально підтверджується. Від сплати аліментів та погашення заборгованості не відмовляється. Він проти позбавлення його батьківських прав та вказує, що періодично спілкується з дітьми, купує подарунки. Вважає, що такими діями ОСОБА_5 має намір вивезти дітей за кордон на постійне місце проживання. Зазначив, що раніше на прохання ОСОБА_5 надавав згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон.

Зі слів ОСОБА_5, вона співпрацює з іноземною компанією та постійно виїздить за кордон за родом професійної діяльності. Має намір виїзду разом із дітьми за межі України. Не заперечує, що ОСОБА_2 інколи бачиться з дітьми.

За результатом бесід з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ?ясовано, що вони періодично бачаться з батьком та бабусею по лінії батька.

Враховуючи вищевикладене, комісія з питань захисту прав дитини дійшла до висновку, що на даний час відсутнє свідоме нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов ?язками, на підставі чого ВК Білгород-Дністровської МР, як органом опіки та піклування, заключено: позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час недоцільно.

Позивачем - ОСОБА_5, та відповідачем - ОСОБА_2, було заявлено до суду клопотання про виклик в судове засідання для допиту та дачі пояснень по справі свідків. Дані клопотання судом були задоволені.

В судове засідання для допиту та дачі пояснень по справі прибули свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які були приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві показання (а.с.46-52).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що діти постійно з мамою та бабусею, які піклуються про них. Мати з трьох місяців півтора місяця з дітьми. Мати завжди була на днях народження своїх дітей, батько - ні. Позбавлення батьківських прав в інтересах дітей.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що бачить дітей постійно з мамою та бабусею, батька - не бачить. Діти охайні.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником старшого сина ОСОБА_8. Спілкування відбувається з мамою та бабусею. Дитина доглянута. Батько дуже рідко буває, десь два рази за три роки. Гроші платять мати і бабуся. Батька бачила першого вересня, коли ОСОБА_6 пішов у перший клас та ще два рази.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_13 з дітьми знає багато років. Бачила завжди ОСОБА_13 одну. Батько приходив після трьох років. Підтримки від чоловіка ОСОБА_13 не було. На дитячих днях народження батько був. В парку також батька з дітьми бачила. Коли ОСОБА_13 від ?їзджала, діти залишались з сусідами, але потім батьку віддали. Про батька з дітьми не розмовляла.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_2 допомагає дітям. Буває разом із дітьми іноді кожного дня, іноді раз на тиждень. Коли ОСОБА_5 від ?їзджала, старший син ОСОБА_8 проживав із своєю бабусею ОСОБА_17 та батьком ОСОБА_2 майже пів року.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що старший син ОСОБА_8 проживав разом із бабусею ОСОБА_17 та батьком ОСОБА_2 Батько водив своїх дітей у садочок. Батько влітку забирає своїх дітей на відпочинок на ст. Сонячна в смт. Затока, де їх разом і бачила. На усіх подіях своїх дітей батько присутній. ОСОБА_2 відноситься до своїх дітей як батько та, відповідно, діти до нього як до батька. Мати бажає виїхати за кордон з дітьми.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_2 дуже любить своїх дітей. Постійно та завжди допомагав дітям та виховував їх.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, на даний час відсутнє свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов ?язками по відношенню до його малолітніх синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він любить своїх дітей та спілкується з ними, бажає виховувати та матеріально забезпечувати їх, що підтверджується документально, показаннями свідків та поясненнями самої матері дітей - ОСОБА_5 Негативні характеристики на нього відсутні, він не знаходиться на диспансерному чи консультативному нагляді у психіатра та нарколога. Про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його двох малолітніх дітей заявлено ССД Білгород-Дністровської МР та Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою.

Крім того, як було вище зазначено особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Між тим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судових засіданнях, позивачем - ОСОБА_5, не представлено до суду жодних належних, допустимих, достатніх доказів того, що ОСОБА_2:

- не забирав своїх дітей з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляв щодо них батьківського піклування;

- ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей;

- жорстоко поводиться з дітьми;

- є хронічним алкоголіком або наркоманом;

- вдається до будь-яких видів експлуатації дітей, примушує їх до жебракування та бродяжництва;

- засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність, невідповідність та недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його малолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про недоведеність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5, у зв'язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко