АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/2944/2015 Головуючий у І інстанції - Пономаренко Н.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «Південкомбанк» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «КБ «Південкомбанк» про захист прав споживача.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19 березня 2014 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу № 10225Д-20Ф, за умовами якого він вніс строком на 92 дні 505 000,00 грн. з процентною ставкою 25,5 % річних.

08 травня 2014 року між ним та відповідачем був укладений ще один договір банківського вкладу №10582Д-20Ф, на підставі якого він вніс строком на три місяці 19 000,00 грн. з процентною ставкою 25,1% річних. 19.06.2014 року ним було подано відповідачу заяву про повернення коштів з банківського рахунку, відкритого на виконання договору банківського вкладу № 10225Д-20Ф, а також подано заяву про намір достроково забрати кошти з рахунку, відкритого на виконання договору банківського вкладу №10582Д-20Ф, проте відповідач не повернув йому кошти, що знаходяться на вказаних рахунках. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 09.10.2014 року йому відшкодовано 200 000,00 грн. З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь суму вкладу в розмірі 324 000,00 грн., нараховані відсотки по вказаним вкладам в розмірі 11 277,40 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., матеріальні збитки за неналежне та несвоєчасне надання послуг згідно умов договору банківського вкладу в розмірі 92 008,67 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів в загальному розмірі 335 277,40 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Південкомбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

В апеляційної скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції позивач підтримав свою апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представниквідповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Південкомбанк» був укладений договір банківського вкладу № І0225Д-20Ф. За умовами нього договору позивач строком на 92 дні, на період з 19 березня 2014 р. по 19 червня 2014 р., вніс кошти в сумі 505 000 грн. з процентною ставкою 25,5 % річних (а.с.7-8).

19.03.2014 року позивач ОСОБА_1 перерахував на користь відповідача кошти в розмірі 505 000.00 грн. (а.с.9).

Відповідно до п.3.1.1, договору банківського вкладу №10225Д-20Ф Банк зобов'язувався повернути вкладникові вклад по закінченню строку його розміщення, а також сплатити нараховані по вкладу проценти відповідно до підпункту 2.3.5 даного договору.

Згідно до п.3.1.3. договору банківського вкладу №10225Д-20Ф банк зобов'язався за користування грошовими коштами нараховувати і сплачувати вкладнику проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами вказаного договору.

19.06.2014 року позивач подав відповідачеві заяву з проханням видати вклад та нараховані відсотки по вкладному договору № І0225Д-20Ф (а.с.13).

Крім того, 08 травня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір банківського вкладу №І0582Д-20Ф, за умовами якого позивач вніс строком на три місяці: з 08 травня 2014 р. по 08 серпня 2014 р., гроші в сумі 19 000.00 грн. з процентною ставкою 25,1 % річних (а.с. 10-1 І).

Як видно із копії заяви № 243 145 від 08.05.20 14 року про переказ готівки, позивач ОСОБА_1 перерахував на депозитний рахунок згідно угоди № 10582Д-20Ф кошти в розмірі 19 000.00 грн. (а.с. 12).

ОСОБА_1 19.06.2014 року звернувся до відповідача із заявою про дострокову видачу йому 27.06.2014 року суми вкладу по договору банківського вкладу № 10581 (а.с. 14).

Згідно з виписками по особовим рахункам НОМЕР_1 та НОМЕР_2 залишок на вказаних рахунках станом на 19.06.2014 року складає відповідно 505 000,00 грн. та 19 000.00 грн. (а.с. 15, 16).

Із виписки по картковому рахунку НОМЕР_3 вбачається, що за період з 01.05.2014 року по 20.06.2014 року залишок коштів по сплаті відсотків за вказаними депозитними договорами становить 11 277.40 грн. (а.с. 17).

Вказані суми банківських вкладів та нараховані проценти ПАТ «Південкомбанк» позивачеві не виплачено.

09.10.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було відшкодовано ОСОБА_1 суму коштів по вкладу в розмірі 200 000.00 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано стягнув із Публічного акціонерного товариства «КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів в загальному розмірі 335 277,40 грн., яка становить 305 000 грн. - сума вкладу за депозитним договором 10225Д-20Ф з урахуванням коштів повернутих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 19 000.00 грн. - сума вкладу за депозитним договором 10582Д-20Ф та 11 277,40 грн. нарахованих відсотків.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь матеріальних збитків у вигляді процентів на банківські вклади за період затримки видачі коштів з депозитних вкладів, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог в цій частині.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.І ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі ч.І ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.І ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Отже, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

За умовами пунктів 1.1 укладених між сторонами договорів банківського вкладу строк дії вкладів складав 92 дні від дати внесення вкладів на відповідний рахунок.

Судом встановлено, що по закінченню строку дії договору банківського вкладу № 10225Д-20Ф, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківських вкладів та сплати процентів, а також подав Банку заяву про свій намір достроково забрати кошти з рахунку, відкритого на виконання договору банківського вкладу №10582Д-20Ф, чим засвідчив свій намір припинити дію договорів, проте відповідач вчасно не повернув йому кошти, що знаходяться на вказаних рахунках, чим порушив свої грошові зобов'язання.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним стягнути з банку на користь позивача проценти на банківські вклади за прострочений строк в межах заявлених позивачем вимог.

Як видно зі справи, Банком за період з 01.05.2014 року по 20.06.2014 року було нараховано та поміщено на картковий рахунок НОМЕР_3 відсотки по банківських вкладах позивача в сумі 11277.40 грн., яка була стягнута на користь ОСОБА_1 рішенням суду.

Таким чином, підлягають нарахуванню за вказаними договорами банківського вкладу проценти за період з 21.06.2014 р. по 24.11.2014 р.

За договором банківського вкладу № І0225Д-20Ф сума процентів за період з 21.06.2014 р. по 09.10.2014 р., тобто до часу часткового відшкодування позивачу Фондом гарантування вкладів 200 00 грн., складає 39 514,52 грн. ( 505000,00 грн. х 25,5% х 112 днів/365 днів =39 514,52 грн.). За період з 10.09.2014 р. по 24.11.2014 р. підлягають стягненню на користь позивача проценти за даним договором в сумі 9588,70 грн. (305000,00грн. х 25,5 % х 45 днів/365 днів = 9588,70 грн.)

Відповідно до умов договору укладеного між сторонами договору банківського вкладу №І0582Д-20Ф, строк вкладу за яким закінчився, з відповідача належить стягнути проценти за вказаний період в сумі 1946,80 грн. ( 19000,00 грн. х25,1 % х 149 дні/365 днів = 1946,80 грн. ).

А всього підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за договорами банківського вкладу проценти в сумі 51 050 грн. 02 коп. (39514,52 +9588,70 + 1964,80 =51050 грн. 02 коп.)

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді процентів на банківські вклади скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення даних позовних вимог, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «КБ «Південкомбанк» на користь позивача проценти за договорами банківського вкладу в сумі 51 050 грн. 02 коп.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами позивача щодо безпідставної відмови в задоволенні судом його вимог про стягнення інфляційних та відшкодування моральної шкоди.

Зі справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 24.09.2014 № 598 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного Товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.09.2014 р. за №101 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з якими було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ ««Південкомбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ ««Південкомбанк» строком на один рік.

Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.05.2014 року за № 37, яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у відповідача.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Суд першої інстанції також прийшов до правильного висновку про те, що по справі відсутні підстави для відшкодування на користь позивача моральної шкоди, оскільки укладеними між сторонами договорами відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань ЦК України.

Рішення суду в зазначеній частині відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року в частині відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді процентів по банківських вкладах скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства КБ «Південкомбанк» на користь ОСОБА_1 проценти за договорами банківського вкладу в сумі 51 050 грн. 02 коп.

В решті дане рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді