_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4692/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «Про відшкодування витрат, повязаних з утриманням квартири та моральної шкоди»

ВСТАНОВИВ:

15.10.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовною заявою про відшкодування витрат, повязаних з утриманням квартири. 16.12.2014 року позивачкою надано уточнення до позовної заяви, в якій вона просила також стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовувала тим, що вона є власником частини будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. За даною квартирою також зареєстровані її дочка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3, що підтверджується довідкою №346 від 11 червня 2014 року. Всі витрати по утриманню квартири позивачка вказує, що несе вона, жодної допомоги від відповідачів не отримує. Загальна сума сплачених витрат за 3 роки за комунальні послуги та заміну газового лічильника складає 13854,39 гривень. Враховуючи те, що у квартирі зареєстровано та проживає 3 осіб, просить суд стягнути з відповідачів їх частку боргу по оплаті послуг та заміну газового лічильника у розмірі 4618,13 гривень з кожного. Крім того, просила стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень та судові витрати за правову допомогу.

24.02.2015 року Київським районним судом м.Одеси було винесено заочне рішення, відповідно до якого уточнені позовні вимоги позивачки було задоволено частково.

06.04.2015 року відповідачі по справі звернулися до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення, посилаючись на те, що про час та місце слухання справи відповідачі не були повідомлені належним чином та вважають, що заочне рішення суду не відповідає обставинам справи, а тому є підстави для його перегляду. Крім того, ОСОБА_3 з 2011 року по 2013 роки проходив військову службу у Збройних силах України та з 2014 року по теперішній час несе службу, що підтверджується наявним військовим квитком.

Ухвалою суду від 05.08.2015 року заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 24.02.2015 року було скасовано, справа призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача у судове засідання зявився, уточнені позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання зявився, у задоволені позову проси відмовити у повному обсязі.

Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності від 28.04.2014 року ОСОБА_1 є власницею частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописки) №346 від 11.06.2014 року у вищевказаній частині домоволодіння окрім позивачки проживають та зареєстровані донька - ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до наданої позивачем документації встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала сплату комунальних послуг та за заміну газового лічильника на загальну суму 13854,39 гривень, з яких:

3727,32 гривень оплата за постачання електроенергією

7528,1 гривень оплата за газопостачання

1763,13 гривень оплата за воду

405,84 гривень оплата за вивіз сміття

430,00 гривень покупка газового лічильника

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Крім того, відповідно до копії військового квитка ОСОБА_3 серії СО 970730 від 18.05.2011 року встановлено, що з 18.05.2011 року по 03.05.2012 року перебував на військовій строковій службі, а з 04.04.2014 року був призваний до ДПСУ (указом президента України від 17.03.2014 року).

Також, в ході судового засідання стало відомо, що у квартирі окрім відповідачів також проживали квартиранти позивачки, які також відповідно користуються комунальними послугами.

Вищевказаний факт позивачкою не спростовувався, а тому суд вважає за можливе здійснити відрахування за користування послугами квартирантами у розмірі 2000,00 гривень.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 витрати за комунальні послуги та за заміну газового лічильника (за відрахуванням періоду його відсутності ) у розмірі 1777,91 гривень, а з ОСОБА_4 у розмірі 3618,13 гривень.

Крім того, згідно п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується та відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, позивачкою не надано належних доказів спричинення шкоди її життю та здоровю, не обґрунтовано протиправності дій відповідачів.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що внаслідок дій відповідачів їй було заподіяно моральних страждань, а тому враховуючи встановлені обставини справи суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень з відповідачів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Так, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів у рівних частках на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Крім того, позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1948,80 гривень.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що в цій частині позовна вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Аналіз змісту вказаної статті свідчить про те, що відшкодуванню підлягають лише витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи слідує, що інтереси ОСОБА_1 в суді представляла ОСОБА_5 на підставі довіреності від 25.10.2014 року та ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги від 26.01.2015 року.

Проте ні позивачем, ні його представником не надано суду ніяких доказів, на підставі яких суд міг би встановити статус ОСОБА_5 як адвоката (копія свідоцтва) або іншого фахівця в галузі права (копія диплома про вищу юридичну освіту).

Відповідно до квитанції від 28.01.2015 року ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_6 за надання правової допомоги 2000 грн., однак як вбачається із журналів судових засідань ОСОБА_6 приймала участь у судових засіданнях лише 28.01.2015 року з 10:01-10:09, зі справою ознайомлювалася 03.02.2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивачки витрати за правову допомогу у розмірі 1039,36 гривень, яка складається з витрат з надання консультації по матеріалам справи у розмірі 487,20 гривень, витрат з ознайомлення з матеріалами справи у розмірі 487,20 гривень та з витрат за участь у судових засіданнях у розмірі 64,96 гривень (1218*40%:100%=487,2 гривень за годину, а за 8 хвилин =64,96 гривень).

Інших доказів обґрунтування суми грошових коштів за правову допомогу позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 208-215 ЦПК України

ВИРІШИВ :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «Про відшкодування витрат, повязаних з утриманням квартири та моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за комунальні послуги та заміну газового лічильника у розмірі 3618,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за комунальні послуги та заміну газового лічильника у розмірі 1777,91 гривень.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1039,36 гривень

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Суддя Маломуж А. І.