СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/6825/15-ц
пр. № 2/759/3691/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, у розмірі 16 325 (за період з 04.03.2014 по 31.12.2014), 8 419,5 грн. (за період з 01.01.2015 по 10.04.2015), а також 2 863,5 з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просить позов задовольнити.

В подальшому позивач збільшила позовні вимоги і просила стягнути аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, у розмірі 16 325 (за період з 04.03.2014 по 31.12.2014) 8 419,5 грн. (за період з 01.01.2015 по 10.04.2015), 18 806 (за період з 10.04.2015 по вересень 2015), а також 3 200 щомісячно з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю.

Відповідач та його представник в судовому засіданні частково визнали позов і просили ухвалити рішення про стягнення аліментів у розмірі 25% всіх доходів відповідача, у задоволенні інших вимог просили відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.08.2011 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві, відповідний актовий запис №2181. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 (а. с. 4).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 (а. с. 5).

Встановлено, що дитина проживає зі своєю матір'ю - ОСОБА_1, відповідач проживає окремо, з моменту народження сина участі у вихованні дитини не бере, допомоги по утриманню та вихованню сина не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача.

ОСОБА_1 стверджує, що її витрати на дитину щомісячно становлять приблизно 3 000 грн. Враховуючи, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що еквівалентно ? частині середньомісячної номінальної заробітної плати, що складає 3 200 грн. з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання. Також просить стягнути кошти за минулий час, оскільки вона раніше зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів, але подала заяву про залишення позову без розгляду з тих підстав, що відповідач оспорював в судовому порядку батьківство.

Відповідачем подано копію податкової декларації, з якої вбачається, що він здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець і його доходи за останні 2 місяці становлять 3 330 грн. (а. с. 163-166). У період з 08.04.2014 року по 28.01.2015 року він був зареєстрований як безробітний в Святошинському РЦЗ в м. Києві (а. с. 162).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду.

Суд враховує нерегулярний, мінливий дохід відповідача, а також те, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі 3 200 грн., що перевищує зазначені нею самою витрати на дитину (3 000 грн.). Суд враховує відсутність належних і допустимих доказів несення позивачем зазначених фактичних витрат на дитину у розмірі 3 000 грн. на місяць.

Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2015 року - 1032 гривні, з 1 вересня - 1167 гривень.

На підставі вищевикладеного, враховуючи покладення законом на батьків в рівній мірі обов'язку утримувати дітей, а також нерегулярний, мінливий дохід відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги про стягнення аліментів за минулий час суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Наведена правова норма закріплює дві підстави, за одночасного існування яких допускається стягнення аліментів за минулий час - це надання позивачем доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати.

ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надала доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. Ухвала суду від 24.07.2014 року про залишення позову про стягнення аліментів без розгляду, на яку посилається позивач як на підставу вжиття заходів одержання аліментів з відповідача, не є належним доказом, оскільки позивач в добровільному порядку подала заяву про залишення позову без розгляду.

Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 191 СК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час.

Керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 57-60, 174, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІН: НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити у задоволенні інших вимог.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Т.О. ЗАЄЦЬ