Справа № 456/3777/15-ц
Провадження № 2/456/1679/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М.

при секретарі Свержинській І.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 загальною площею - 58,4 кв. м. з належними до нього спорудами, а саме; сараєм - Б та колодязь - К, який знаходиться в селі Подорожне, Стрийського району по вул. Незалежності,№ 30 Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі ОСОБА_4, яка померла 15.11.2013 року в с. Подорожне Стрийського району Львівської області

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її покійній прабабусі ОСОБА_4, яка померла 15.11.2013 року в с. Подорожне Стрийського району Львівської області, належав житловий будинок та господарські будівлі на які, вона ще за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй, позивачці по справі та її рідній сестрі. Головою вищевказаного колгоспного двору була її покійна прабабуся ОСОБА_4, що підтверджується витягом з погосподарської книги за № 89 від 23.07.2015 року, який видано Подорожненською сільською радою. Після смерті її прабабусі відкрилась спадщина на все її майно, а саме на житловий будинок з належними до нього спорудами, який складається із двох житлових кімнат (житловою площею 28,0 кв. м.), сараю. Загальна площа будинку становить 58,4 кв.м. ОСОБА_5 будинку також розміщені господарські будівлі та споруди це: сарай «Б» та колодязь «к». Згідно технічного паспорту виданого Стрийським МБТІ від 27.07.2015 р. інвентаризаційна вартість будівлі з спорудами становить 62 789 грн.

Після смерті прабабусі вона написала заяву в Стрийську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно даної заяви, Стрийською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 240/2014, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок № 30 по вул. Незалежності в с. Подорожне Стрийського району, свідоцтво про право на спадщину видати не можуть і рекомендують їй звернутись до суду про визнання за нею права власності на будинок в порядку спадкування, що вона і зробила. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року сільська рада дані питання не вирішує, що свідчить про те, що вона, позивачка, намагалась оформити право власності на належну їй нерухомість без звернення до суду.

Рідна сестра позивачки ОСОБА_2 не заперечує, щоб право власності на спадкове майно, що в с. Подорожне по вул. Незалежності, 30 Стрийського району було визнано за нею.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її о відсутності, позовні вимоги визнає.

Голова Подорожненської сільської ради ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що померла 15.11.2013 року в с. Подорожне Стрийського району ОСОБА_4, ( про що свідчить свідоцтво про смерть серії І СГ № 332139) була прабабусею позивачки ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження бабусі позивачки ОСОБА_5 № 26 від 24.11.1950 року , свідоцтвом про народження батька позивачки ОСОБА_8 серії І АВ № 323819 та свідоцтвом про народження позивачки серії V - СГ № 422047 .

Судом також встановлено, що житловий будинок № 30 по вул. Незалежності в с. Подорожне Стрийського району складається із двох житлових кімнат (житловою площею 28,0 кв. м.), та загальною площею будинку 58,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, а саме : сараєм - Б та колодязьом К. Ці господарські споруди відносяться до суспільної групи "колгоспний двір" - ст.ст.120-126 ЦК України(1963р.).

Головою вищевказаного колгоспного двору та останнім членом даного колгоспного двору, була її покійна прабабуся що підтверджується витягом з погосподарської книги за № 89 від 23.07.2015 року, який видано Подорожненською сільською радою.

Після смерті прабабусі позивачка написала заяву в Стрийську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно даної заяви, Стрийською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 240/2014 але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок № 30 по вул. Незалежності в с. Подорожне Стрийського району, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно до п. а ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.95 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як вбачається з п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок № 30 по вул. Незалежності в с. Подорожне Стрийського району належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 Після припинення існування "колгоспного двору", у зв'язку з прийняттям ЗУ "Про власність" (втратив чинність на підставі Закону № 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007), ОСОБА_4 набула право приватної власності на вказаний будинок, оскільки була єдиним членом даного колгоспного двору, однак відповідного правовстановлюючого документу не оформила. ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно позивачці ОСОБА_7 та ОСОБА_2С, остання відмовилась від прийняття спадщини в користь позивачки. Позивачка звернулась в нотаріальну контору з метою належного оформлення спадщини, однак в цьому їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи, що позивачка на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї, тобто вважається такою, що прийняла спадщину, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 316, 328, 1216, 1223, 1233-1235, 1268, 1274 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 08.07.1992 р. н., право власності на житловий будинок А-1 загальною площею - 58,4 кв. м. з належними до нього спорудами, а саме; сараєм - Б та колодязь - К, який знаходиться в селі Подорожне, Стрийського району по вул. Незалежності,№ 30 Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі позивачки ОСОБА_4 яка померла 15.11.2013 року в с. Подорожне Стрийського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десять днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9