Справа № 310/9072/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову державного виконавця державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження, скасування постанови, поновлення пропущеного строку,

Встановив:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ, де вказав, що на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 14. 08. 2009 року і до досягнення дитиною 23-х років або припинення навчання.

10. 02. 2010 року виданий виконавчий лист № 2-5555.

27. 08. 2014 року головним державним виконавцем Куліковою І. І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення суду.

З даною постановою він не згоден з наступних підстав: по перше, державним виконавцем не враховано, що відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження за ухилення від сплати аліментів за ст. 164 ч. 1 КК України; по друге - державний виконавець не виконав вимоги ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» і не виконав обовязків по нарахуванню заборгованості по аліментах.

21. 08. 2014 року держаним виконавцем ОСОБА_6 складено розрахунок заборгованості боржника по аліментах, який був отриманий 23. 08. 2014 року, і не зважаючи на те, що строк оскарження розрахунку до суду не сплинув, вона винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.

Він, як представник ОСОБА_1, отримав постанову поштою 18. 09. 2014 року, і звернувся за юридичною допомогою до адвоката, який 29. 09. 2014 року подав скаргу на дії державного виконавця до суду. Вказана скарга була повернута у звязку з відсутністю підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 ОСОБА_4

Просить поновити строк для оскарження постанови про закриття виконавчого провадження, визнати незаконними дії головного державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_6 в частині закінчення виконання рішення Бердянського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Кулікової І. І. про закінчення виконавчого провадження № 17618752 від 27. 08. 2014 року по виконавчому листу № 2-5555 від 10. 02. 2010 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 з представником за довіреністю ОСОБА_7 підтримали скаргу і пояснили, що державний виконавець не у повному обсязі виявила заробітки ОСОБА_5 і постанову про закриття виконавчого провадження винесла передчасно, так, вона не врахувала наявність рішення Словацького суду від 16. 10. 2013 року, де вказані фактичні заробітки боржника, не враховано рішення Бердянського міськрайонного суду від 26. 12. 2014 року, з тексту якого вбачається, що ОСОБА_5 отримує пенсію в іншій державі, а також не зроблено запити до крюінгової компанії «Євробалк», яка працевлаштовувала ОСОБА_5

Державний виконавець Кулікова І. І. в судовому засіданні скаргу не визнала і пояснила, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 складається з трьох томів, в яких містяться запити до усіх відомих крюінгових компаній, від яких не надійшло ніякої інформації щодо офіційного заробітку ОСОБА_5 у якості моряка, вона робила запити до прикордонної служби України, ОДПІ, ПФУ. Здійснювати відрахування аліментів можна лише з офіційних джерел доходів боржника, що і було нею зроблене з місця роботи у фізичної особи підприємця та з пенсії боржника, яку той оформив у 2014 році. Вона ретельно перевірила майновий стан ОСОБА_5, виявила усі можливі офіційні джерела доходів, і зробила розрахунок по аліментах, у якому заборгованість відсутня, і цей розрахунок ОСОБА_1 не оспорює.

Заінтересована особа ОСОБА_5 до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, в запереченнях його представник за довіреністю ОСОБА_8 скаргу не визнала і вказала на той факт, що рішення Словацього суду не пройшло легалізацію, не було представлено державному виконавцю для відома, а тому не може прийматися до уваги. Вказує на пропущення скаржником строку для подання скарги, підстав для його поновлення не вбачає, а також зазначає, що розрахунок заборгованості зроблений державним виконавцем на підставі даних про заробітну плату ОСОБА_5, ОСОБА_1 не оскаржений.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 у свої скарзі на дії старшого державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_6 посилається на порушення останньою ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За правилами ч. 3 цієї ж статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи 27. 08. 2014 року головним державним виконавцем Куліковою І. І. у зв»язку з повним фактичним виконанням рішення Бердянського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною 23- х років, або припинення навчання, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка 27. 08. 2014 року була направлена представнику ОСОБА_1 ОСОБА_4

З копії розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 21. 08. 2014 року вбачається, що на день закриття виконавчого провадження заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 відсутня, даний розрахунок отриманий особисто ОСОБА_1

Таким чином старший державний виконавець Кулікова І. І., діючи у межах своїх повноважень і у відповідності до закону, пересвідчившись у відсутності заборгованості боржника по аліментам, закрила виконавче провадження.

ОСОБА_1 вважає, що порушено право її дитини на отримання аліментів з інших видів доходів, які мав сплачувати ОСОБА_5, і як на доказ цього, посилається на рішення Словацького суду від 16. 10. 2013 року, проте не вказує, за яких підстав вона не надала це рішення державному виконавцю у процесі виконання рішення Бердянського міськрайонного суду, якщо у ньому містяться, на її думку, докази отримання боржником офіційних доходів за іншим місцем роботи.

Крім того, порядок виконання рішення іноземного суду регулюється розділом 8 ЦПК України, і не може враховуватися у виконавчому провадженні по виконанню рішення суду України.

Також судом не може бути прийнято до уваги рішення Бердянського міськрайонного суду від 26. 12. 2014 року, яке постановлене після закінчення виконавчого провадження, крім того, воно не містить ніяких доказів щодо отримання ОСОБА_5 пенсії в іншій державі, ОСОБА_5 цю обставину заперечує, а скаржник не довів протилежного.

Суд також зважає на вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справу у межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У скарзі від 31. 10. 2014 року ОСОБА_4 не посилався на наявність рішень Словацького і Бердянського міськрайонних судів, в подальшому після надання копій цих рішень, скаргу не уточнив, посилався у ній лише на той факт, що відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження щодо несплати аліментів, що спростовується розрахунком заборгованості по аліментах від 21. 08. 2014 року, який скаржником не оспорений.

Суд після дослідження наданих сторонами доказів вважає, що державним виконавцем у повному обсязі, добросовісно виконані усі передбачені національним законодавством України дії, спрямовані на виявлення джерел доходів боржника, встановлення його майнового стану, суд зважає на той факт, що офіційно не підтверджені доходи державним виконавцем враховуватися не можуть, і він не може грунтувати своє рішення на сумнівах та припущеннях, висловлених стягувачем.

Наявність відкритого кримінального провадження не може впливати на рішення державного виконавця стосовно закінчення виконавчого провадження, адже воно не несе у собі ніяких доказів дійсної наявності заборгованості по аліментах, при розгляді подібних кримінальних справ доказом є саме довідка державного виконавця про наявність такої заборгованості, а такої заборгованості у ОСОБА_5 державним виконавцем не встановлено.

Суд також зважає на пропущення скаржником 10- денного строку для звернення до суду зі скаргою, поважних причин такого пропуску скаржником не наведено, тому підстави для поновлення строку відсутні.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9