Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/493/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В. Категорія - спори про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

02.04.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П

Кривохижі В.І.

з участю секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в міста Кіровограді цивільну справу за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином, за апеляційною скаргою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року у справі і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що при вирішенні спору суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_4 своїми неправомірними діями під час виконання своїх трудових обов'язків завдала шкоди громадянам, державним підприємством (позивачем) були задоволені претензії ВАТ «Кіровоградгаз» та ВАТ «Кіровоградобленерго», їм перераховано 21 033,67 грн., в тому числі і 455,9 грн. за відповідача. Рішенням Петрівського районного суду від 03.08.2012 року у задоволенні вимог про стягнення із ОСОБА_4, зокрема 455,89 грн. сплачених за ОСОБА_3 відмовлено, оскільки вказані кошти за вироком суду стягнено із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, судом видано виконавчі листи, які направлено на виконання до ВДВС Петрівського районного управління юстиції. Відповідач у добровільному порядку надмірно отримані кошти не повернув, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_4 боргу на його користь на виконання не надходив.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із судовою повісткою і копією апеляційної скарги, причини неявки не повідомив. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника УДППЗ «Укрпошта», Семенової Л.М., яка підтримувала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1172, ч.1 ст.1191 ЦК України, на які як на підставу для задоволення позову посилався позивач, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових(службових) обов'язків.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2011 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч.ч.2, 3 ст.191 КК України (розтрата та привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем), стягнуто на користь споживачів, яких визнано потерпілими, привласнені грошові кошти, в тому числі ні на корить ОСОБА_3 455,89 грн. (а.с.5-11).

Цим вироком встановлено, що між Кіровоградською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» та ВАТ «Кіровоградобленерго», ВАТ «Кіровоградгаз» укладено договори на приймання від населення грошових коштів по оплаті за спожиті природний газ та електроенергію, за умовами яких позивач повинен приймати від населення грошові кошти і перераховувати їх енергопостачальним підприємствам.

З 14 червня 2010 року по 01.02.2011 року ОСОБА_4 працювала кіоскером дільниці реалізації періодичних видань у роздріб Кіровоградської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в смт. Петрове, з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. ОСОБА_4 у порушення посадової інструкції кіоскера дільниці реалізації періодичних видань у роздріб, отримані від громадян кошти, зокрема від ОСОБА_3 в сумі 455,89 грн. як плату за спожиті природний газ та електроенергію, привласнила і на рахунки ВАТ «Кіровоградгаз» та ВАТ «Кіровоградобленерго» не перерахувала.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли: 1) між працівником і підприємством, установлю, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілостності майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (ст.134 КЗпП України).

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови N 14 від 29.12.92 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснив, що за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу ст.441 ЦК УРСР 1963 року (ч.1 ст.1172 ЦПК України 2004 року), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Таким чином, УДППЗ «Укрпошта» відповідає перед ВАТ «Кіровоградгаз» і ВАТ «Кіровоградобленерго», за шкоду завдану цим товариствам працівником «Укрпошти», а ОСОБА_4 несе матеріальну відповідальність перед УДППЗ «Укрпошта» у порядку регресу за нормами трудового законодавства.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

У порушення цих вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) того, що матеріальну шкоду в розмірі 455, 89 грн. йому завдано відповідачем.

Вимагаючи повернення 455, 89 грн. саме з ОСОБА_3, позивач у позові зазначав, що ці кошти є зайво отримані відповідачем.

Проте, згідно довідки відділу державної виконавчої служби Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області від 08.08.2013 року № 1717 виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ОСОБА_3 виконання не надходив.

Отже, встановивши, що відповідач спірні кошти не отримував та не є особою, до якої за законом позивач має право зворотної вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивача і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на законі і доказах,висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам, наданим сторонами доказам, спір по суті вирішено правильно, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені якого виступає Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», відхилити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді