АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1128/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М., Панасюк-Груша О.В.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року по справі за позовом Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

встановила:

В вересні 2014 року позивач Хмельницька житлово-експлуатаційна контора №1 звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути на її користь з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованість за спожиті послуги у сумі 1991грн.54коп. за період з 01.01.2012 року по 01.09.2014 року, втрати від інфляції - 208грн.84коп., три проценти річних - 53грн.17коп., а всього - 2253грн.55коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачі у період з 01 січня 2012 року по 01 вересня 2014 року не здійснювали оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого заборгованість становить 1991грн.54коп. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідачі мають сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 208грн.84коп. та три проценти річних у розмірі 53грн.17коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року задоволено позов та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь житлово-експлуатаційної контори №1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1991грн.54коп. за період з 01 січня 2012 року по 01 вересня 2014 року, втрати від інфляції- 208грн.84коп. та три проценти річних - 53грн.17коп., а всього 2253грн.56коп. та судовий збір по 60грн.90коп. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3

________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Салоїд Н.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 59

на користь держави судові витрати по 60грн.90коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом не взято до уваги докази, які підтверджують факти неналежного виконання позивачем обов'язків з надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що між сторонами відсутні договірні відносини. Також не перевірено обсяг та види послуг, які фактично надавалися відповідачам, чи були вони якісними, не перевірив розрахунків вартості таких послуг. Роздруківка про нарахування заборгованості, яка є в матеріалах справи, не підтверджує факт надання комунальних послуг.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Позивач Хмельницька житлово - експлуатаційна контора №1 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги і вказана заборгованість підлягає стягненню з них в солідарному порядку, а розмір плати за ці послуги розрахований відповідно до вимог закону.

Суд першої інстанції не застосував закон (ст.ст. 322, 360 ЦК України), який підлягав застосуванню, а тому у зв'язку з порушенням норм матеріального права ухвалене рішення в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягає зміні.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.12.2000р., ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках кожний.

ОСОБА_5 померла 11 лютого 2006 року і спадщину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_1 та син - ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи.

Відповідно до ст.1218, ч.5 ст.1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту відкриття спадщини, з 11.02.2006 року незалежно від дати отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації свого права власності, зобов'язані нести витрати по утриманню також цієї частини квартири, а саме по 1/6 частини кожний (1/3:2).

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1, який надає послуги з утримання цього будинку та прибудинкової території.

Хмельницька житлово-експлуатаційна контора №1 відповідно до Статуту Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1, затвердженого рішенням 28 сесії Хмельницької міської ради від 23.09.2009 року №12, є комунальним унітарним комерційним підприємством, предметом господарської діяльності якого як балансоутримувача, виробника та виконавця послуг є у тому числі і надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06 2004 року за №1875-ІV.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тому доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки з ним не укладено договір на надання житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За період з 1 січня 2012 року по 1 вересня 2014 року заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 за житлово-комунальні послуги становить 1991грн.54коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Плата за ці послуги розраховувалась, виходячи з тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №85 від 27.01.2011 року та №269 від 11.04.2013 року.

Факт надання з боку позивача послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підтверджуються копією договору підряду на виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем у м.Хмельницькому, копіями договорів про надання послуг по технічному обслуговуванню димових та вентиляційних каналів, паспортами готовності будинку АДРЕСА_1 підпілля до роботи в опалювальний період за 2013/2014 та 2014/2015р., актами виконаних робіт по проведенню ремонтних робіт.

Відповідно до ч.1,2 ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Посилання апелянта на те, що житлово-комунальні послуги надавались неякісно не заслуговують на увагу, оскільки докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов'язаннями, у яких, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Вказана правова позиція передбачена постановами Верховного Суду України від 20.06.2012р. №6-68цс12 та від 30.10.2013р. №6-59цс13.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не здійснювали оплату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а тому з них підлягає стягненню заборгованість по цим послугам з урахуванням установленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Також суд обґрунтовано виходив з того, що вказана заборгованість обрахована правильно і відсутні підстави для її перерахунку.

В цій частині рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам, інфляційних втрат та трьох процентів річних суд припустився помилки.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Стягуючи з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість по житлово-комунальним послугам, інфляційні втрати та три проценти річних в солідарному порядку, суд не врахував даних положень чинного законодавства.

Вказаним особам надавались житлово-комунальні послуги, пов'язані з утриманням та збереженням належного їм на праві спільної часткової власності житлового приміщення.

За таких обставин нарахована заборгованість має бути покладена на них в рівних частках відповідно до частки кожного у праві спільної власності на нерухоме майно, тобто на користь позивача слід стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по 995грн.77коп. (1991,54грн.:2) з кожного, інфляційні втрати по 104грн.42коп. (208,84грн.:2) з кожного, три проценти річних по 26грн.59коп.(53,17грн.) з кожного.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року в частині стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам, інфляційним втратам, трьох процентів річних змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по 995грн.77коп. з кожного, інфляційні втрати по 104грн.42коп. з кожного та три проценти річних по 26грн.59коп. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова