Справа № 587/1823/15-ц
Провадження № 2/587/700/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Землюк А.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

До ОСОБА_2,

ОСОБА_3

Про визнання такими, що втратили право користування житлом,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що їй на праві власності належить житловий будинок № 65 по вул. Леніна в с. В.Чернеччина, Сумського району, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідачі значаться зареєстрованими, однак у домоволодінні не проживають з 2002 і 2007 року, їх речі у будинку відсутні, не користуються ним, витрати за комунальні послуги не несуть, перешкоджають їй належним чином користуватись власністю. Просила визнати відповідача такими, що втратили право користування житлом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що оскільки відповідачі добровільно не знімаються з реєстраційного обліку, вона вимушена звернутися до суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до залу суду не зявились по невідомій причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за останнім відомим місцем проживання через оголошення в газеті «Сумщина» № 30 від 19 серпня 2015 року.

Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 жовтня 2005 року, належить житловий будинок з господарчими будівлями, розташований в с. В.Чернеччина, вул. Леніна, 65, Сумського району Сумської області. Вказане свідоцтво посвідчене нотаріально та зареєстровано в органах БТІ (а.с.11).

У зазначеному домоволодінні значаться зареєстрованими з моменту народження, але з 2002 року не проживає ОСОБА_3, а з 2007 року ОСОБА_2, поїхавши на заробітки зі своїми сімями, забравши всі належні їй речі, місце її проживання не відоме.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що періодично уже 4 роки буває в гостях у ОСОБА_1, часто спілкується з нею по телефону. Їй відомо, що сини позивача в селі не проживають, у матері не живуть. Знає, що старшого сина зовуть ОСОБА_2 і приблизно рік тому вона його бачила в м. Суми, тоді він тут жив. Молодшого звати ОСОБА_3, його вона зовсім не бачила, але зі слів позивача, знає, що він живе в іншому місці. Речей синів вона ніколи не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з ОСОБА_1 вона товаришує років 10. Особисто рік тому у м. Суми бачила старшого сина позивача ОСОБА_2, тоді він проживав в Курському мікрорайоні у м. Суми, де він зараз невідомо. У нього є сімя дружина і двоє дітей. Молодший син ОСОБА_6 поїхав на заробітки до Київської області років 10 тому, про це їй відомо від ОСОБА_1, у якої вона буває вдома раз на місяць. ОСОБА_6 тільки закінчив школу і поїхав на заробітки, а ОСОБА_2 закінчив університет і оженився. Діти у матері не живуть, їх речей вдома немає. Позивач жалілась, що нікому не потрібна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 з 2007 року добровільно залишив зареєстроване місце проживання, а відповідач ОСОБА_3 з 2002 року, понад один рік не проживають у будинку, їх реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись власним будинком, вона має право на усунення перешкод шляхом зняття відповідачів з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 65 по вул. Леніна в с. В.Чернеччина Сумського району Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко