Провадження № 2-н/760/491/15
У Х В А Л А

про повернення заяви про видачу судового наказу

22 липня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

25.06.2015 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про видачу судового наказу передана судді 30.06.2015.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01.07.2015 зазначена заява про видачу судового наказу залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 98 ЦПК.

Зокрема, частина п'ята статті 98 ЦПК передбачає, що «до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору».

Заявник додав до заяви про видачу судового наказу платіжне доручення № 7376 від 17.06.2015 про сплату судового збору в розмірі 121,80 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» це є оплатою за подання заяви про видачу судового наказу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що «Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору» (пункт 26).

На доданому до заяви про видачу судового наказу платіжному дорученню № 7376 від 17.06.2015 відсутні підпис уповноваженої особи банку, скріплений печаткою установи банку, та відмітка про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. За таких обставин, вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до частини шостої статті 98 ЦПК «до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу».

Ухвалою від 01.07.2015 про залишення заяви про видачу судового наказу без руху заявнику було запропоновано усунути недоліки шляхом подання належного доказу сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків був встановлений у п'ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви про видачу судового наказу без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заявник отримав вищезазначену ухвалу 10.07.2015. Отже строк для усунення недоліків закінчився 15.07.2015. Станом на день постановлення цієї ухвали заявник недоліки заяви про видачу судового наказу не усунув.

Частина друга статті 121 ЦПК, правила якої відповідно до частини шостої статті 98 ЦПК поширюються і на заяви, подані в порядку наказного провадження, передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг належить визнати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви про видачу судового наказу не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко