АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/6216/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа №645/2819/15-ц Шарко О.П.
Категорія: трудові. Доповідач - Міненкова Н.О
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Міненкової Н.О.

суддів - Кругової С.С.,Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2015 рок у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року до суду звернувся позивач. Просив стягнути з відповідача недораховану заробітну плату в розмірі 1067,68 грн.. На відшкодування моральної шкоди стягнути 3000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 01.07.98 року працював у відповідача експедитором відділу координації закупівель та постачання Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Працював за сумісництвом та отримував доплату за професією вантажника у розмірі 24% від посадового окладу. Заява про суміщення професії вантажника була написана 01 жовтня 2014 року. В жовтні, листопаді та грудні 2014 року він виконував вантажно - розвантажувальні роботи, а доплата за сумісництво була здійснена лише по 15 жовтня 2014 року. 20 січня 2015 року був звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників.

У відділі труда та заробітної плати йому стало відомо про наказ від 01.10.2014 року «Про встановлення доплат за виконання додаткової роботи» на період з 01.10.2014 року по 15.10.2014 року. Але його з наказом не знайомили, у зв'язку з тим протягом жовтня - грудня 2014 року він виконував вантажно - розвантажувальні роботи, їздив у відрядження. Розмір заробітної плати, яка повинна бути йому нарахована та виплачена склав за жовтень 169,15 грн., за листопада 389,04 грн. і за грудень 389,04 грн. Невиплата цих сум вплинула на розмір вихідної допомоги в сумі 389,04. Усього повинно біти виплачено 1336,27, а за відрахуванням видатків та зборів - 1067,68 грн. Невиплата сум завдала йому моральну шкоду, яку було оцінено в 3000 грн.

В уточненій позовній заяві від 05 травня 2015 року просив стягнути зазначені суми та пояснював, що факт виконання робіт підтверджується належно оформленими відрядженнями, а також показаннями свідків.( а.с. 17-19).

В запереченнях на позовну заяву представник відповідача пояснював, що існує лише один наказ щодо покладення на позивач обов'язку виконання трудових функцій вантажника і за конкретний період з 01.10 по 15 10 2014 року. Після зазначеної дати позивача до виконання додаткових робіт не залучали, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для здійснення оплати.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодився з рішенням ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати. Вважає, що судом першої інстанції не надані належні обгрунтовання його доводів, щодо виконання додаткових робіт за період зазначений в позовній заяві. Суд не надав оцінку тому факту, що на підприємстві були відсутні посади вантажників в структурних підрозділах.

Факт направлення його у відрядження для доставки ТМЦ в структурні підрозділи відповідача підтверджується належним чином оформленими документами про відрядження. Відрядження підписувалися начальником відділу закупівель і логістики ОСОБА_3

В своїй заяві про згоду виконувати додаткові роботи він зазначив початкову дату та не вказав кінцеву. З наказом №-998 від 01.10 2014 року його не було ознайомлено.

Просить допитати його як свідка по справі, скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт виконання робіт за сумісництвом після 15 жовтня 2014 року. Судом встановлено, що дійсно згідно до наказу №-989 від 01.10. 2014 року» про встановлення доплат за виконання додаткової роботи» (а.с. 38) транспортному експедитору ОСОБА_2 встановлено доплату до посадового окладу за виконання без звільнення від основної роботи додаткової роботи у розмірі 24% (а.с. 39). Наказом встановлений строк нарахування доплати з 01.10.2014 року по 15.10.2014 року. Позивач з наказом погодився, про що написав заяву( а.с.40).

На підтвердження заперечень проти позову представником відповідача були надані накази за січень - липень 2014 року, в яких також зазначені конкретні періоди виконання додаткових робіт( а.с. 50-56).

Функціональні обов'язки вантажника передбачені в п.4 робочої інструкції вантажника, затвердженій заступником директора з питань будівництва Харківської філії ПАТ «Укртелеком» 08.01.2014 року (а.с.99-100). Пунктом 4.11 інструкції також передбачено, що вантажник не повинен ставати до роботи, якщо не одержано розпорядження про початок роботи від безпосереднього керівника.

В судовому засіданні було встановлено, що безпосередній начальник позивача начальник відділу закупівель та логістики ОСОБА_3 в період з 16.10.2014 року по 20.01.2015 року доручень виконувати вантажно - розвантажувальні роботи ОСОБА_2 не надавала.( а.с.41). Н.П. ОСОБА_3 була допитана в судовому засіданні у якості свідка, попереджена про кримінальну відповідальність згідно статей 384-385 КК України за завідомо неправдиве показання та підтвердила, що жодних доручень виконувати будь - які додаткові роботи ОСОБА_2 не надавалося. Такі ж пояснення дав в суді свідок - начальник відділу організації та оплати праці ОСОБА_4

Свідки, про допит яких було заявлено позивачем, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснювали те, що позивач їздив у відрядження та супроводжував товарно - матеріальні цінності. На виконання ним будь - яких додаткових робіт в цей період ці свідки не посилалися.

В суді апеляційної інстанції апелянт не міг пояснити розрахунки заборгованості, так як не заперечував проти того, що в період за який він просить стягнути заборгованість він знаходився на лікарняному, а розрахунок був проведений без урахування днів, коли він був відсутнім на роботі. Крім того, конкретно зазначити які саме роботи у якості вантажника він виконував також не міг.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судова колегія вважає, що висновок суду про недоведеність позовних вимог є правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,317,319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -