Категорія 39Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Стеблюк Л.П., Медвецького С.К.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Лещенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, третьої особи - нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант Марини Володимирівни про оскарження відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобов»язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою Першої Вінницької державної нотаріальної контори на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, третьої особи - нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант Марини Володимирівни про оскарження відмови у вчиненні нотаріальних дій та зобов»язання вчинити дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої залишилась спадщина. Позивач 11.11.2014 року подала до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, в якій зазначила про наявність ще одного спадкоємця сина померлої - ОСОБА_7, який спадщину не прийняв. Після закінчення 6 місячного терміну позивач звернулась до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак 16.06.2015 року державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Відмова мотивована тим, що спадкоємець ОСОБА_8 може бути недієздатним чи таким, дієздатність якого обмежена.

Позивач вважає такі дії нотаріуса незаконними, тому просила суд скасувати постанову державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори від 16.06.2015 року Дишкант М.В. про відмову гр. ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року позов задоволено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду Перша Вінницька державна нотаріальна контора подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 05.09.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с.6).

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №839/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, містять заяву від 11.11.2014 року про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_4, яка повідомила про існування іншого спадкоємця: ОСОБА_7, будь-яких інших заяв про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.10.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І., зареєстрований в реєстрі за № 2810, ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 купили, в рівних долях кожний, квартиру АДРЕСА_1 (а.с.62).

Відповідно до довідки №2838 від 21.07.2015 року виданої ТОВ «Житлово-Експлуатаційним Об'єднанням», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_6 (а.с.58).

У відповіді від 25.05.2015 року №2221, КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №30339 за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. 16.10.2003 р. №2810 (а.с.63).

В матеріалах спадкової справи містяться запити нотаріуса про надання інформації про заповіти, однак відомості на такі запити не стосуються спадкодавця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31-47).

За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 5. ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Норма ч.1 ст.1298 ЦК України зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно норм п.п. 1.2. п. 1, п.п. 3.1. п. 3, п.п. 4.1, п.п. 4.9. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2107/02-31 від 16.06.2015 року, виданої державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., зазначено, що гр. ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 належну її матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва стала наявність відомостей про спадкоємця за законом після смерті померлої ОСОБА_6 її сина ОСОБА_7, який до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звертався, в силу чого нотаріуси Першої вінницької державної нотаріальної контори не можуть перевірити його дієздатність та встановити, чи являється даний спадкоємець недієздатним чи таким, дієздатність якого обмежена, а тому не можуть видати відповідного свідоцтва (а.с.4-5).

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи позов суд першої інстанції вірно виходив з того, що в межах шестимісячного строку ОСОБА_7 не реалізував свого права на прийняття спадщини, а тому враховуючи норми ч.1 ст.1272 ЦК України та п.п.4.9 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України особи вважаються такими, що не прийняли спадщину, їм не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, і їх не може бути закликано нотаріусом до спадкування, оскільки такі особи не звертались до нотаріуса, а ні з заявами про прийняття спадщини, а ні з заявами про видачу свідоцтва.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_7, №1п-197 від 11.07.2015 року, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Дубно Московської області ОСОБА_12, в якій вказано, що ОСОБА_7 відомо про відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_6, строк для прийняття спадщини ним пропущено та звертатись до суду з приводу відновлення строку для прийняття спадщини він не буде, у фактичне управління майном не вступав, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 (а.с.50).

За таких обставин, законодавством не передбачено перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину у спадкоємців, які прийняли спадщину в спосіб, визначений чинним законодавством України, з підстав, пов'язаних лише із самою наявністю інших спадкоємців, що не прийняли спадщину, а тому доводи апеляційної скарги безпідставні та не обґрунтовані.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Першої Вінницької державної нотаріальної контори - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Стеблюк Л.П.

Медвецький С.К.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.