Справа № 333/5041/15-ц
Провадження №2/333/2278/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В., Шевченко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 15.03.1997 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і вказала, що шлюбні стосунки розірвані з квітня 2012 р., сторони проживають окремо, примирення не можливе. Відповідач є батьком дітей, які проживають з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, постійного доходу не має, хоча має можливість надавати допомогу. А тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісяця.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позовів вимоги визнав частково, погодився на розірвання шлюбу, але вказав, що шлюбні стосунки між ними припинені не в 2012 році, а в серпні 2015 року, донька ОСОБА_3 не проживає з позивачкою, тому аліменти на її утримання не згодний платити, на утримання сина ОСОБА_5 вважає, що необхідно платити 1/5 частину всіх його доходів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, судом фактично встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.03.1997 року зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя зроблений актовий запис №113.

Батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є відповідач ОСОБА_2, матірю позивачка.

Позивачка доказів на підтвердження того факту, що діти мешкають з нею не надала, відповідач визнав, що з позивачкою проживає лише молодший син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Отже, враховуючи ч.1 ст. 61 ЦПК України - обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що разом з позивачкою проживає та знаходиться на утриманні лише син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов в частині розірвання шлюбу задовольнити. Проте, в судовому засіданні позивачка не довела, що шлюбні стосунки між ними розірвані з квітня 2012 р., оскільки вказані обставини нічим не підтверджені, позивач проти цього заперечував, зазначав, що вони припинені з серпня 2015 року, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що позивачка виїхала з квартири, де вони з відповідачем спільно проживали в серпні 2015 року. Тому у суду не має підстав вважати, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з квітня 2012 року.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідач, як один з батьків, працездатного віку, має надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, в частині стягнення аліментів на утриманні доньки ОСОБА_3 - позовні вимоги є надмірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 367 ЦПК України - рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.112, 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст. ст.. 4, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 213-215, 226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб,зареєстрований 15.03.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, актовий запис №113 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, не працює, картка платника податків № на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 20.07.2015 р. до досягнення повноліття дитиною, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Врешті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська