Справа № 2-17/2002 Провадження № 22-ц/795/1515/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Оседач М. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЄВСТАФІЇВА О.К., ХАРЕЧКО Л.К.
при секретарі:ШКАРУПІ Ю.В.
за участю:апелянта ОСОБА_3, представника Ріпкинської селищної ради - Драч С.В., Решинської В.В. та її представника Ковтуна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2002 року у справі за позовною заявою ОСОБА_8 до Ріпкинської селищної ради про визнання рішення виконкому незаконним та про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ріпкинського районного суду від 14 березня 2002 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволені. Визнано недійсним рішення виконкому Ріпкинської селищної ради № 133 від 20 вересня 2001 року в частині передачі ОСОБА_8 у приватну власність присадибної земельної ділянки розміром 0, 0417 га. Визнано за ОСОБА_8 право власності на земельну присадибну ділянку площею 0,1135 га, яка розташована в АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_8 укласти з відповідними службами договори на обслуговування водопроводу та теплової мережі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7, який не був стороною у справі, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_8 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він є користувачем земельної ділянки площею 0,02 га по АДРЕСА_2, якою користується за призначенням городництва, та є суміжним користувачем з ОСОБА_8, позивачкою у справі. Зазначає, що рішенням Ріпкинської селищної ради від 13.12.2011 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо отримання державного акту на право власності на землю площею 0,02 га. і за результатами виготовлення документації із землеустрою йому стало відомо, що ділянка частково накладається на сусідню ділянку ОСОБА_5

Вислухавши суддю - доповідача, доводи та заперечення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення суду підлягає закриттю з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним рішення виконкому від 20.09.2001 року та про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що їй було надано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,0417 га, яка розташована в АДРЕСА_2, за виключенням сервітутної зони площею 0,0718 га із загальної площі 0,1135 га, зазначаючи, що спірною земельною ділянкою розміром 0,1135 га вона користується з 1983 року. Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги було задоволено.

Позивачка ОСОБА_9 померла у 2006 році. У 2002 році позивачка подарувала ОСОБА_5 сім двадцять п"ятих частин житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку розміром 0,1135 га, яка розташована у АДРЕСА_2

Подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 14.03.2002 року, апелянт посилався на те, що він є суміжним землекористувачем із ОСОБА_5, не був залучений до розгляду справи судом першої інстанції, про існування рішення суду дізнався лише у квітні 2015 року. Маючи намір приватизувати земельну ділянку, яка розташована по вул. Грициніна, 6, він дізнався, що користувачем земельної ділянки розміром 0, 1135 га є ОСОБА_5, яку вона отримала за договором дарування з позивачкою.

Перевіряючи законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції, апеляційним судом з"ясовувалось питання, чи порушені права апелянта ОСОБА_7 ухваленим рішенням. При цьому апеляційним судом було встановлено, що оскаржуваним рішенням позивачці ОСОБА_9 було передано у власність земельну ділянку - сервітутну зону, на якій знаходяться комунікації водо - та тепломереж, які фактично проходять посередині земельної ділянки ОСОБА_9, на плодоносному ґрунті яких новий власник - ОСОБА_5 садить городину. Тобто межі земельної ділянки при цьому позивачкою та ОСОБА_5 змінені не були, про що свідчить акт обстеження земельної ділянки від 14 вересня 2015 року, пояснення сторін у справі.

Відповідно до положень ст. 158 ЗК України, яка діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, оскаржуваним рішенням було передано позивачці у власність земельну ділянку у 2002 році, а апелянту ОСОБА_7 Ріпкинською селищною радою було передано у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у грудні 2003 року. Земельна ділянка розміром 0,02 га, яка розташована по вул. Грициніна, 6, та яку бажає приватизувати апелянт ОСОБА_7, не є присадибною земельною ділянкою ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1. смт. Ріпки, і за спірною адресою не має у власності будинку або її частини.

Також ОСОБА_7 не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що йому відповідно до вимог ЗК України надавалася в користування спірна земельна ділянка розміром 0,02 га по АДРЕСА_2 до 2001 року.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п.8 Постанови Пленуму від 24.10.2008року за N 12

"Про судову практику розгляду цивільних справ

в апеляційному порядку": При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки апеляційним судом було встановлено, що ухваленим рішенням права ОСОБА_7 жодним чином не були порушенні, то відповідно до роз"янень Верховного Суду України провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2002 року у справі за позовною заявою ОСОБА_8 до Ріпкинської селищної ради про визнання рішення виконкому незаконним та про визнання права власності на земельну ділянку - закрити.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: