Справа № 464/2269/14 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/3639/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: Гаполяка О.В., Семена І.Р.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюПАТ «Укрсоцбанк» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року у справі за скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

встановила:

28 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

В скарзі посилалось на те, що в межах виконавчого провадження з виконання Сихівського районного суду м.Львова від 03 червня 2010 року було проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, за результатами яких ПАТ «Укрсоцбанк» стало переможцем, запропонувавши найвищу ціну 335 000 грн. Однак державний виконавець не видає заявнику акт про реалізацію предмету іпотеки, що є підставою для видачі свідоцтва про придбання майна та реєстрації права власності. Тому ПАТ «Укрсоцбанк» просило визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ Семена І.Р. та начальника Сихівського ВДВС ЛМУЮ Бассараба Т.Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа, виданного 29.04.2013 р. Сихівським районним судом м.Львова у справі № 2-194/10; зобов'язати Сихівський ВДВС ЛМУЮ видати ПАТ «Укрсоцбанк» акт державного виконавця про проведені прилюдні торги, а саме про придбання ПАТ «Укрсоцбанк» квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Сихівський ВДВС ЛМУЮ здійснити державну реєстрацію припинення обтяження вказаної квартири іпотекою, забороною, арештом.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25 березня 2014 року, яка залишена без зміни колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 5.06.2014 року, в задоволенні скарги було відмовлено.

Проте ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено частково і ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 5 червня 2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року скаргу ПАТ «Укрсоцбанку» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, зобов'язання видати Акт про реалізацію предмету іпотеки із зняттям обтяжень - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржено ПАТ «Укрсоцбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права. Вказує, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не є окремим видом судового провадження, так як суд здійснює лише контроль за виконанням уже прийнятого ним рішення, тобто в рамках вже існуючого процесу, який є завершальною стадією цивільного процесу, а отже скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Зазначає, що суд залишив скаргу на дії державного виконавця без розгляду з підстав, передбачених для залишення без розгляду заяв які суд розглядає в порядку окремого провадження (ч.6 ст.235 ЦПК України), що є порушенням норм процесуального права.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк» Гаполяка О.В. на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника Сихівського ВДВС Семена І.Р. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів.

Встановлено, що, залишаючи 07 квітня 2015 року без розгляду скаргу ПАТ «Укрсоцбанку» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, зобов'язання видати акт про реалізацію предмету іпотеки із зняттям обтяжень, Сихівський районний суд м. Львова виходив з того, що прилюдні торги по реалізації спірної квартири вже відбулись, отже виник спір про право, а тому слід роз'яснити ПАТ «Укрсоцбанку» право вирішення спору в позовному порядку.

Однак такі висновки суду не відповідають вимогам закону.

Апелянт вказує, що розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не є окремим видом судового провадження, так як суд здійснює лише контроль за виконанням уже прийнятого ним рішення, тобто в рамках вже існуючого процесу, який є завершальною стадією цивільного процесу, а отже скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби розглядаються в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Ці посилання заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п.20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або іншим чином впливати на їх розгляд.

Отже з врахуванням цих вимог постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та того, що в даній скарзі ПАТ «Укрсоцбанку» звернувся до суду в передбаченому розділом VII ЦПК України порядку із скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, в суду не було підстав прийти до висновку про те, що у сторін є спір про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні та постановляти оскаржувану ухвалу.

До того ж, як пояснили в засіданні судової колегії представник ПАТ «Укрсоцбанк» Гаполяка О.В. представник Сихівського ВДВС Семен І.Р., на даний час в провадженні суду є інший позов, в якому ПАТ «Укрсоцбанк» оспорює результати прилюдних торгів.

Таким чином ухвалу суду слід скасувати.

Вирішуючи скаргу по суті, судова колегія встановила, що в задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної служби Львівського міського управління юстиції слід відмовити з врахуванням наступного.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року зазначено, що, встановивши, що запропонована ціна за придбання іпотечного майна не покривала розмір невиконаного зобов'язання боржника, суди не врахували, що Законом України «Про іпотеку» передбачено спеціальний порядок участі іпотекодержателя при проведенні прилюдних торгів. Відповідно до цього порядку, у разі, якщо переможцем прилюдних торгів (покупцем) є іпотекодержатель, то обов'язок сплати за придбаний предмет іпотеки у нього виникає лише у випадку перевищення ціни проданого майна розміру невиконаного перед іпотекодержателем зобов'язання боржника.

Учасник та переможець прилюдних торгів (ПАТ "Укрсоцбанк") є іпотекодержателем виставленого на прилюдні торги майна, тому торги мають бути проведені з урахуванням ст. 45 Закону України «Про іпотеку», оскільки вони проведені на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Провіряючи ці обставини на виконання вказаної ухвали від 3 грудня 2014 року, судовою колегією встановлено, що відповідно до протоколу № 1413621-2 від 12.02.2014 р. проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ПАТ «Укрсоцбанк» оголошено переможцем прилюдних торгів. При цьому ПАТ «Укрсоцбанк» внесено кошти за придбане майно: гарантійний внесок в розмірі 14 416,50 грн. та додаткову суму організатора прилюдних торгів в розмірі 35 498, 50 грн.

Також апелянт вказує, що оскільки розмір невиконаного зобов'язання згідно виконавчого листа, виданого 29.04.2013 р. Сихівським районним судом м.Львова у справі № 2-194/10, становить 746 084, 64 грн., що перевищує запропоновану ПАТ «Укрсоцбанк» ціну придбання предмету іпотеки, то відповідно до положень ч.2 ст. 45 Закону України «Про іпотеку», банк позбавлений обов'язку здійснювати оплату в розмірі 285 085,00 грн.

Однак такі посилання ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що банк не повинен перевести коштив розмірі 285 085,00 грн. на рахунок Сихівського ВДВС є помилковими.

Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-ІУ, будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання.

Отже з врахуванням того, що розмір невиконаного зобов»язання, а саме 746 084, 64 грн. є більшим, ніж ціна придбання предмету іпотеки - 335 000 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» повинен не сплатити вказану різницю між цими сумами.

В той же час покупець предмета іпотеки (переможець торгів) - ПАТ «Укрсоцбанк» повинен був сплатити різницю між продажною ціною придбаного ним лота (335 000 грн.) і сумою винагороди організатора прилюдних торгів за цим лотом (35 498, 50 грн.) та гарантійним внеском (14 416,50 грн.), тобто - 285 085 грн на депозитний рахунок виконавчої служби.

Зобов»язання переможця торгів ( іпотекодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» ) до 26.02.2014 року внести суму 285 085 грн. на рахунок державної виконавчої служби підтверджується протоколом від 12 лютого 2014 року № 1413621-3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - трикімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.13).

Вказаний протокол ПАТ «Укрсоцбанк» не оспорений та є чинним.

Оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.46 Закону «Про іпотеку» та відповідно до вищезазначеного протоколу проведення прилюдних торгів, переможцем торгів - ПАТ «Укрсоцбанк» протягом десяти днів з дня підписання протоколу не було виконано зобов»язання по внесенню на депозитний рахунок виконавчої служи - Сихівського ВДВС ЛМУЮ суми 285 085 грн, тому у Сихівського ВДВС ЛМУЮ на той час не було підстав для видачі ПАТ «Укрсоцбанк» акту про реалізацію предмета іпотеки.

Посилання апелянта на те, що в аналогічній справі №6-2360св14 в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року зазначено, що суди дійшли до передчасного висновку про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк», не заслуговують на увагу, оскільки по обставинам вказаної справи вбачається, що після проведення торгів ПАТ «Укрсоцбанк» сплатив 300 792 грн.42коп.(а.с.140).

Так дослівно в тій ухвалі зазначено: «Оскільки запропонована ціна за придбання іпотечного майна не покривала розмір невиконаного зобов'язання боржника грошові кошти за придбане майно відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про іпотеку" були перераховані банком на погашення основного зобов'язання у розмірі 300 792 грн 42 коп. (а.с. 83).»

Таким чином у тій справі ПАТ «Укрсоцбанк» виконав свій обов'язок по сплаті суми, яка була вказана у протоколі торгів, а тому вправі був подати скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби .

В той же час по справі, яка є предметом даного апеляційного розгляду представник апелянта пояснив, що ПАТ «Укрсоцбанк» не повинен сплачувати 285 085 грн. на рахунок державної виконавчої служби, оскільки з цієї суми буде знято виконавчий збір, а цей збір судовий виконавець повинен був стягати з боржників, тобто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ці посилання заперечив представник Сихівського ВДВС ЛМУЮ, зазначаючи, що під час виконавчого провадження виконавчий збір повинен був стягнутий з суми 285 085 грн., а не окремо з ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Судова колегія прийшла до висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» зобов'язаний був сплатити різницю між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди організатора прилюдних торгів за цим лотом та гарантійним внеском в сумі 285 085 грн на депозитний рахунок виконавчої служби, а вже потім державний виконавець повинен був стягнутий з цієї суми виконавчий збір.

При цьому судова колегія враховує наступне.

Закон України «Про іпотеку» є загальним законом, а спеціальним законом, який регулює ці правовідносини щодо сплати виконавчого збору, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно до ч.5 ст.41 Закону України «Про виконавче проваджння» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження»:

1. Грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

2. За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

3. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

З аналізу вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, далі виконавчий збір стягується з боржника постановою державного виконавця, а вже потім за письмовою заявою стягувача, в даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк», стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений банком рахунок.

Вказаними нормами не передбачено, що ПАТ «Укрсоцбанк» самостійно зараховує суму 285 085 грн. на погашення боргу.

Таким чином ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до протоколу № 1413621-2 від 12.02.2014 р. проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна повинно було сплатити суму 285 085 грн. на депозитний рахунок виконавчої служби і постановою державного виконавця виконавчий збір повинен стягуватися з цієї суми.

При таких обставинах апеляційну скаргу слід задовольнити частково і ухвалу суду від 07 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк» - відмовити.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, п.6. ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної служби Львівського міського управління юстиції - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.