РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме просить визнати відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_3 та передати відумерлу спадщину квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. В обґрунтування своєї заяви посилається, що за даними КП «ХМ БТІ» станом на 31.12.2012 року, квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 27.05.2003 року №1698. За інформацією КП «Жилкомсервіс» в квартирі АДРЕСА_3 була зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_3 з 06.06.2003 року по 18.05.2013 року, яка померла 29.04.2013 року.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання зявився, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, просив заяву задовольнити.

Зацікавлені особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином та своєчасно.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правилом статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 була власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 9-10,12-19, 27-29), була зареєстрована в ній та була знята з реєстрації 29.04.2013 року в зв'язку зі смертю (а.с. 7).

ОСОБА_3 померла 28.04.2013 року, актовий запис про смерть №5974 від 29.04.2013 року . (а.с. 7,50).

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна виданої Реєстраційною службою ХМУЮ від 05.08.2014 року № 25175425, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні. (а.с. 26).

Відповідно до листа від 8 ХДНК від 02.02.2015 року №417/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до розрахунку, заборгованість станом на 01.05.2014 року по оплаті житлово-комунальних послуг по АДРЕСА_5 складає 1900,23 грн. (а.с 20-25).

Відповідно до довідки №897 від 12.05.2014 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 ніхто не зареєстрований. (а.с. 11).

Але, відповідно до договору дарування квартири від 25.07.2003 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_5, власниками спірної квартири на теперішній час є зацікавлені особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.05.2015 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даної заяви необхідно відмовити, оскільки дана квартира є власністю зацікавлених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування, який не оскаржується та є чинним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60,61, 209, 212, 214-218, 224-226, 234,274,275, 278 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Харківської міської ради, заінтересовані особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя