Справа № 523/5871/15-ц
Провадження № 2/521/4867/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2015 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів недійсними. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.03.2007 року між ним, ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ділі АКІБ «УкрСиббанк», банк, відповідач) був укладений кредитний договір № 0 (далі Договір кредиту).

Відповідно до п. 1.1 Договору кредиту АКІБ «УкрСиббанк» зобовязується надати кредит в іноземній валюті в сумі 38000 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 191900 гривень за курсом НБУ на день укладання цього договору. Згідно з 1.2.1 Договору кредиту надається на термін з 16.03.2007 року по 16.03.2028 року. Пунктом 1.3 Договору кредиту встановлено, що за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5 % річних. Згідно п.1.4 Договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника), а саме на придбання нерухомого майна.

З умов кредитного договору вбачається, що кошти були надані в споживчих цілях для придбання квартири. Таким чином, вказаний кредитний договір являється договором споживчого кредиту.

Позивач зазначає, що у кредитному договорі № 0 від 16.03.2007 року не має відомостей детального розпису вартості кредиту. Йому ні у письмовій, ні в усній формі не було надано інформації про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача, чим було порушене право споживача на свободу вибору продукції, таким чином банк позбавив його права свідомого вибору.

Також, банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача, а в наданому розрахунку не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово та не зрозуміло для споживача, відсутня була на момент укладення договору інформація, щодо кінцевих сум. Йому взагалі не була надана жодна інформація про порядок погашення кредитної заборгованості та загальної вартості кредиту. В кредитному договорі взагалі відсутня інформація про розмір щомісячних платежів, які повинен сплачувати позивач.

Крім того, в договорі відсутні істотні умови, а саме ціна. На думку позивача вказана у п.1.1 Договору сума кредиту не відповідає його умовам і вартості кредиту. Орієнтована сукупна вартість кредиту становить значно більшу суму, але ця сума в Договорі відсутня, як і будь-які посилання на неї.

Вважає, що в даному випадку має місце обман банком споживача, щодо розміру щомісячного платежу та сукупної вартості кредиту, інформація про які взагалі відсутня у договорі.

Банком належним чином не було доведено до відома позивача зміст, умови та порядок виконання кредитного договору, наслідки його укладення, та що сторони при підписанні договору досягли згоди з усіх істотних його умов. Позивач підписуючи договір, підтвердив ознайомлення лише з тими положеннями, які були викладені банком в умовах договору. Однак банком була прихована інформація щодо дійсного розміру щомісячного платежу, загальної суми виплат за кредитним договором.

В договорі взагалі, не міститься порядку зміни договору, який враховував би інтереси споживача (позичальника), взагалі не містить умови про порядок припинення договору, а це є суттєвими умовами, то договір в цілому суперечить п.8 ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Пунктом 1.3.1. договору передбачено право банку переглядати розмір процентної ставки відповідно до умов п.9.2 Договору кредиту, яким передбачено право банку в односторонньому порядку змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення.

Договором кредиту передбачено, або позивач згодний на запропоновані Банком умови, або має повернути достроково весь кредит, що саме по собі є дискримінацією, тобто таким, що всупереч принципу добросовісності має наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу.

Банк в односторонньому порядку даним договором залишив за собою право в будь-який час підвищувати процентну ставку. А також передбачив своє право, в разі незгоди позичальника, чи взагалі без згоди, вимагати повернення всієї суми кредиту. Тобто, взявши кредит, позивач опинився в умовах, які не можливо виконувати.

Згідно квитанцій оплати кредиту він лише з 2007 року по 2015 рік фактично сплатив банку суму 47065,55 доларів США, що перевищує суму наданих йому кредитних коштів.

Вважає умови кредитного договору несправедливими, зокрема умови договору про встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуг обумовлене лише власним розсудом виконавця (п.п.4.5, 4.6 Договору кредиту), установлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись та надання відповідачу права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд. На той же час споживач не мав права змінювати в односторонньому порядку умови договору, також договором не передбачено умови дострокового погашення кредиту.

Банком отримані від позивача платежі, які не передбачені договором та не зараховані, як погашення кредитної заборгованості квитанція №4 від 08.04.2008 року на суму 2400 грн. та квитанція №11 від 08.09.2009 року на суму 4860 грн.

Також в кредитному договорі не визначено, що валютні ризики, повязані з підвищенням вартості валюти, покладені тільки на позичальника. Банк не попередив споживача про відповідні валютні ризики. Позивач не міг передбачити таких значних змін курсу національної валюти, оскільки позивач не є фахівцем в галузі фінансів. Отже кредитодавець не надав позичальнику застережень, щодо можливих та/або очікуваних змін курсу національної валюти по відношенню до валюти договору, яка необхідна до здійснення свідомого вибору щодо валюти кредиту.

Під час укладення кредитного договору банк приховував від позичальника повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупності вартості кредиту, вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів позичальника в оману щодо реальних щомісячних платежів та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 16.03.2007 року було укладено два договори поруки між АКІБ «УкрСиббанк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за яким поручителі поручились перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань по даному кредитному договору.

Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 16.03.2007 року було укладено іпотечний договір з ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 158. Згідно договору іпотеки ОСОБА_4 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обовязків на погіршення становища споживача.

Просить суд визнати недійсним кредитний договір № 0 від 16.03.2007 року укладений між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк»; визнати недійсним договір іпотеки від 16.03.2007 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4; визнати недійсним договір поруки від 16.03.2007 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4; визнати недійсним договір поруки від 16.03.2007 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2015 року відкрито провадження у справі (а.с. 90) та 25.05.2015 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси справу направлено за підсудністю до Малиновського районного суду міста ОСОБА_6 (а.с.99).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справу передали на розгляд судді Леонову О.С. (а.с. 103) та ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_6 від 22.07.2015 р. справу призначено до розгляду (а.с.104).

До початку розгляду справи по суті, 05.08.2015 року представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» було подано зустрічну позовну заяву про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування якої зазначив, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут «АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 16.03.2007 року.

Відповідно до умов договору ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 кредит (грошові кошти) у сумі 38000,00 доларів США, а відповідач зобовязалась повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16.03.2028 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних.

По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору.

Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3 кредитного договору.

Згідно з п.4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НЮУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань за договором № 0 прийнята порука ОСОБА_4 згідно договору поруки № 102098 від 16.03.2007 року та ОСОБА_5, згідно договору поруки №102096 від 16.03.2007 року. Поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки.

Всупереч умов Кредитного договору ОСОБА_3 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах з січня 2015 року, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання.

Станом на 09.07.2015 року заборгованість за кредитним договором №0 від 16.03.2007 року складає 21545,79 доларів США, з яких: 20420,95 доларів США заборгованість за кредитом; 1063,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 61,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.07.2015 року складає 1340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.07.2014 року по 09.07.2015 рік.

Просить суд стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0 від 16.03.2007 року, що складає 21545,79 доларів США, з яких: 20420,95 доларів США заборгованість за кредитом; 1063,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 61,00 долар США, що за курсом НБУ станом на 09.07.2015 року складає 1340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.07.2014 року по 09.07.2015 рік; стягнути з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 3654,00 грн., а саме у рівних частках з кожного по 1218 грн.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину не явки суду не повідомили.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав зустрічний позов та просив суд його задовольнити, в задоволенні первісного позову просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 16.03.2015 року ( а.с. 144 зв.б -150).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3 договору (а.с.7) банк надав ОСОБА_3 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 38 000 дол. США, а ОСОБА_3 зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16.03.2028 року. За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5 %.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань за договором № 0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 102098 від 16.03.2007 року та між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 102096 від 16.03.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобовязались перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобовязань перед банком, що виникли за кредитним договором №0 від 16.03.2007 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.14-15).

Крім того, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 16.03.2007 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого, ОСОБА_4 виступила майновим поручителем ОСОБА_3 та передала в іпотеку нерухоме майно квартиру №58 по вул. В.Терешкової в будинку №37 в м. Одеса (а.с.166-168).

Банк свої зобовязання щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_3 умови договору належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 09.07.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором №0 від 16.03.2007 року в розмірі 21545,79 доларів США, з яких: 20420,95 доларів США заборгованість за кредитом; 1063,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 61,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.07.2015 року складає 1340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.07.2014 року по 09.07.2015 рік.

Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до п. 4.2 договору позичальник зобовязується погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі цього договору (зв.б. а.с.8).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_3 посилається на те, що йому не було надано інформацію про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, що є порушенням права позивача на свободу вибору продукції.

Але в своїх заявах та анкетах (а.с. 177-180) на отримання кредиту позичальник ОСОБА_3 своїм підписом засвідчив про надання йому Банком в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію передбачену ч.1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зазначене свідчить про виконання банком перед укладенням кредитного договору вимог вказаної норми.

Крім того ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Однак ні ст. 15 ні ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» не передбачений такий вид відповідальності як визнання недійсним договору внаслідок ненадання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (послугу).

Тобто навіть у разі ненадання в повному обсязі вказаної інформації така обставина сама по собі не може слугувати підставою для визнання недійсним кредитного договору.

Посилання позивача на те, що йому не надавався окремий документ з розписом загальної вартості кредиту для споживача є необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 1.2.2 договору вбачається, що позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Даний графік погашення кредиту є невідємною частиною договору про надання споживчого кредиту № 0 від 16.03.2007 року, де детально зазначено суми залишку максимально допустимих сум заборгованості за кредитом в конкретний період (а.с. 151-154), а також зазначено, що будь-яка сума заборгованості за кредитом, що перевищує розмір максимально допустимої заборгованості за сумою неповерненого кредиту, який (розмір) встановлений на відповідну дату, зазначену в п. 2 вищевказаного графіку, вважається простроченою сумою основного боргу.

З вищезазначеним графіком ОСОБА_3 був ознайомлений, про що свідчить його підпис на кожній сторінці графіку.

Також позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що банком належним чином не було доведено до його відома зміст, умови та порядок виконання кредитного договору та що сторони досягли згоди з усіх істотних його умов.

Суд, вважає вказане твердження необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 8.2 кредитного договору № 0 від 16.03.2007 року позичальник підтвердив, свою здатність виконувати умови даного договору, що даний договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обовязковими для позичальника, що позичальник повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обовязки за цим договором і погоджується з ними (а.с.160), про що свідчить підпис ОСОБА_3 в договорі, в тому числі на кожній сторінці цього договору.

Також, безпідставним є висновок ОСОБА_3 про дискримінаційні умови договору щодо можливості підвищення відсоткової ставки, оскільки такі кредитні договори укладено до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року №661-VI.

Крім того, позивач ОСОБА_3 був ознайомлений з істотними умовами договору щодо дострокового повернення всієї суми кредиту, що передбачені розділом 5 договору (зв.б.а.с.146).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивачем за первісним позовом не представлені будь-які докази, які ґрунтуються на правових підставах і дійсних обставинах справи, а є такими що ґрунтуються на припущеннях, суд вважає, що в даному випадку обставини вказані в позовній заяві не можуть бути підставою для визнання недійсним кредитного договору і такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки договори поруки та іпотеки оспорюються позивачем виключно з посиланням на ч. 2 ст. 548 ЦК України, то дані позовні вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними кредитних договорів, а тому також задоволенню не підлягають.

Одночасно, частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з п.7.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит позичальник сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарних дня (зв.б.а.с.147).

Пунктом 5.5 договору встановлено, що у разі випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або процентів строком більше ніж на один місяць, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та нарахованих процентів у порядку, визначеному розділом 11 цього договору. (а.с.147).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Договір поруки є двостороннім правочином, але одностороннім договором, оскільки встановлює одностороннє зобов'язання, відповідно до якого кредитор має право вимагати від поручителя, щоб той виконав свій основний договірний обов'язок відповідати за дії боржника, а поручитель зобов'язаний виконати вказаний обов'язок. Порука як особистий вид забезпечення виконання зобов'язання передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання,яке вона забезпечує, майнові інтереси кредитора задовольняються поручителем.

Як вбачається з розрахунку заборгованості здійсненого позивачем станом на 09.07.2015 року сума заборгованості становила 21545,79 доларів США, з яких: 20420,95 доларів США заборгованість за кредитом; 1063,84 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 61,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.07.2015 року складає 1340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Суд відхиляє доводи представника позивача ОСОБА_1 з приводу отримання банком від позивача платежів, які не передбачені договором та не зараховані, як погашення кредитної заборгованості квитанція № 4 від 08.04.2008 року на суму 2400 грн. та квитанція №11 від 08.09.2009 року на суму 4860 грн., оскільки зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що вказанні суми були переведені в іноземну валюту та враховані при здійсненні розрахунку станом на 09.07.2015 року.

Однак суд не може погодитись з даним розрахунком у повному обсязі виходячи з наступного.

За загальними правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Оскільки відповідачі належним чином не виконали прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договорами поруки, то станом на дату ухвалення рішення суду загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем, склала 470 138,39 грн., яка складається з 445 585,12 грн. заборгованість за кредитом (еквівалент 20 420,95 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.82 гривень); 23 212,98 заборгованість по процентам за користування кредитом (еквівалент 1 063,84 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.82 гривень); 1 340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.07.2014 року по 09.07.2015 рік, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн. в рівних частинах з кожного по 1218 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними відмовити у повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, КОД 09807750) з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3), в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0 від 16.03.2007 року, що складає 470 138,39 грн., яка складається з 445 585,12 грн. заборгованість за кредитом (еквівалент 20 420,95 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.82 гривень); 23 212,98 заборгованість по процентам за користування кредитом (еквівалент 1 063,84 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.82 гривень); 1 340,28 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 09.07.2014 року по 09.07.2015 рік.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, КОД 09807750) понесені судові витрати у розмірі 3654,00 грн., а саме у рівних частках з кожного по 1218 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Леонов О.С.