Номер провадження: 22-ц/785/702/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.07.2015 року м. Одеса
Судді апеляційного суду Одеської області Кварталової А.М.
відповідно до вимог ч.3 ст.19 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну черговості і одержання права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014р.
18 листопада 2013р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну черговості і одержання права на спадкування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 березня 1982р. позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, а 10 лютого 1999р. шлюб між ними розірвано, однак вони продовжували проживати разом однією сімєю. Позивачка опікувала ОСОБА_4 по день його смерті - 19 вересня 2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло 31/50 частин домоволодіння № 33 по вул. Орловська в м. Одесі та однокімнатна АДРЕСА_1.
Позивачка є спадкоємцем четвертої черги, а відповідачка, яка є дочкою померлого від першого шлюбу є спадкоємцем першої черги. Оскільки позивачка опікувала ОСОБА_4, який знаходився у безпорадному стані по день його смерті, то вона просила суд змінити черговість одержання права на спадкування, та визнати за нею право на спадкування разом з відповідачкою спадкоємцем першої черги в рівних частках.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014р. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_2 просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014р. скасувати, позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на те, що сторони проживали сумісно у фактичних шлюбних відносинах, а тому ОСОБА_2, як дружина померлого здійснювала догляд за померлим чоловіком, виконувала всі обовязки як дружина по догляду за ним.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015р., рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014р. залишено без змін.

Стосовно постановленого судового рішення апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015р. на підставі статі 19 ЦПК України висловлюю таку думку.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 1982р. позивачка ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4Я.(а.с.7т.1).

10 лютого 1999р. шлюб між ними розірвано(а.с.8т.1).

Однак сторони продовжували проживати разом однією сімєю.

Позивачка ОСОБА_2 опікувала ОСОБА_4 по день його смерті- 19 вересня 2012 року(а.с.6т.1).

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 здійснила поховання ОСОБА_4Я.(а.с.15-20 т.1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло 31/50 частин домоволодіння № 33 по вул. Орловська в м. Одесі, в якій позивачка зареєстрована та проживає з 01 грудня 2003р. по теперішній час (а.с.5т.1) та однокімнатна АДРЕСА_1.

Згідно виписки із домової книги від 07.02.2013р. у 31/50 частини домоволодіння № 33 по вул. Орловська в м. Одесі проживали: померлий ОСОБА_4 з 1963р. по день смерті, позивачка ОСОБА_2 з 2003р. по теперішній час(а.с.58,58 зворот). Вказані обставини підтверджено копією будинкової книги(а.с.293-293,т.2).

Матеріалами справи підтверджено, що з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернулася 05 квітня 2013р. до нотаріальної контори (а.с.56 т.1), а донька померлого ОСОБА_3 - 12 листопада 2013р.(а.с.55 т.1).

Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємицею четвертої черги, а відповідачка є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4

Згідно медичної довідки від 13 березня 2014р., яка надана начальником Одеського морського торгівельного порту та копії медичної картки на імя померлого ОСОБА_4, яка була витребувана з морського порту судом апеляційної інстанції, за медичною допомогою ОСОБА_4 звертався, як ветеран порту в медіко - санітарну частину Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт», починаючи з 15.07.1986р. з приводу таких захворювань:

гострий бронхіт, пошкодження м'яких тканин тулуба (1986 р.);

неврит 8-ї пари черепно-мозкових нервів (1989 р.);

туговухість 2-ї стадії, хронічний холецистит (1990 р.);

варикозна хвороба нижніх кінцівок 3-4 стадії (1996 р.);

пневмонія (1996 р.);

жовчокам'яна хвороба (1997 р.);

деформуючий артроз обох колінних суглобів (2004 р.); церебральний атеросклероз (2004 р.);

доброякісна гіперплазія передміхурової залози (2005 р.);

ішемічна хвороба серця (далі - ІХС), атеросклеротичний кардіосклероз (далі - АСКС) СНII стадії (2006 р.);

ІХС, АСКС, фібриляція передсердь СН II стадії, хронічний гепатит (2008р.).

У період з 2009 - 2012 рр. ОСОБА_4 неодноразово звертався до лікарів МСЧ з приводу ІХС, фібриляції передсердь, серцевої недостатності ІІ-ІІІ ступенів, постійно потребував прийому лікарських засобів, неодноразово знаходився на лікуванні у денному стаціонарі МСЧ. З 2012р. у нього реєструється діагноз - цироз печінки змішаного ґенезу, печінкової недостатності ІІ-ІІІ ступенів, портальна гіпертензія, асцит, печінкова енцефалопатія ІІ-ІІІ ступенів.

Разом з тим, у період з 18.06.2012р. по 25.06.2012 р. ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в клініці гематології та гастроентерології військово-медичного клінічного центру Південного регіону у край важкому стані з діагнозом: змішаний цироз печінки, стадія «С» по Чайльд-Пью; асцит; жовчокам'яна хвороба; хронічний калькульозний холецистит; нормохромна анемія; ІХС; післяінфарктний кардіосклероз, постійна форма фібриляція передсердь СН II Б - III ст.; посттромбофлебітичний синдром, хронічна венозна недостатність нижніх кінцівок III стадії; хронічний пієлонефрит, загострення. Більше звернень в МСЧ від ОСОБА_4 не зареєстровано ( а.с. 93-94т.1, 1-182т.2).

В суді першої інстанції під час розгляду справи, були допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які посилались на те, що ОСОБА_2 знають з 1982р. ОСОБА_9(донька померлого) поїхала з дому у 1996р., за цей період була три-чотири рази у батьків. Померлий ОСОБА_4 був чоловіком позивачки, яка тривалий час піклувалась за ним та сама його поховала. Останні два роки, померлий ОСОБА_4 хворів, до цього він також хворів. До психіатричної лікарні ОСОБА_4 потрапив у звязку із тим, що виходив з будинку та губився, забалакувався. Позивачка приводила його до дому, це тривало довгий час, а потім він потрапив до лікарні. Позивачка опікувала його, родичів у нього не було, також позивачка здійснювала у будинку ремонт, сплачувала всі роботи по ремонту, померлий не приймав участь у цьому. Мати відповідачки померла у квітні 2013р. Позивачка ОСОБА_2 також її поховала, відповідачка не приїжджала на поховання матері, а приїхала в літку, та повідомила, що приїхала для того щоб підтримати ОСОБА_2, яка залишиться проживати в цьому будинку. Позивачка ОСОБА_2 ходила за ліками, готувала їжу, прала, прибирала, ніхто їй в цьому не допомагав, вона постійно доглядала та піклувалась про чоловіка до його смерті(а.с.108-117 т.1).

В суді апеляційної інстанції була допитана лікар ОСОБА_10, яка пояснила, що ОСОБА_4 з 2004р. по 2012р. перебував під її медичним наглядом. На момент звернення, ОСОБА_4 мав декілька захворювань, в тому числі: ішемічна хвороба серця, варикозне захворювання, холіцистіт, гепатит, практично нічого не чув, а також у нього були відхилення від нормальної поведінки. ОСОБА_4 до поліклініки постійно приходив з дружиною ОСОБА_2 з тієї причини, що погано пересувався та погано чув. В 2010р. у ОСОБА_4 відбувся психоз і він був направлений на стаціонар до Одеської обласної психіатричної лікарні № 2. Після стаціонару ОСОБА_4 рідше відвідував поліклініку. ОСОБА_4 був хронічним хворим, потребував дорогих медикаментів, потребував дієтичного харчування та потребував стороннього догляду. В 2012р. ОСОБА_4 прийшов на прийом, стан був важкий, у нього була виявлена рідина в животі та легенях та він був направлений на стаціонар до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону(а.с.198-201,т.1 ).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи була проведена судово медична експертиза від 12.05.2015р., яка підтвердила, що померлий тяжко хворів та потребував стороннього догляду.

Частиною 2 ст.1259 ЦК України, встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачаться з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статі 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

В суді апеляційної інстанції та в письмових поясненнях на заперечення представника відповідача, ОСОБА_2 посилалась на те, що проживала з померлим однією сімєю, що підтверджено рішенням суду та матеріалами справи, показами свідків. Померлий хворів тривалий час, тому ОСОБА_2 опікувала його, надавала йому нематеріальні послуги, а саме спілкувалася весь час з ним, підтримувала, супроводжувала до поліклініки на консультацію до лікарів для огляду та встановлення діагнозу хвороб, проведення всіляких медичних аналізів, рентгенів, оскільки померлий мав поганий зір та глухоту, поздоровляла зі святами, днем народження. Матеріально забезпечувала спадкодавця, купувала їжу, предмети побуту та особистої гігієни, одяг. Спадкодавцю був придбаний слуховий апарат Real Ri Cic в звязку з глухотою. Допитані свідки підтвердили її відношення до чоловіка ОСОБА_4 під час сумісного життя, що вона опікувалася, кохала, була єдиною людиною, яка підтримувала померлого та доглядала його за його життя до його смерті, сама його поховала. Надавала будь-яку іншу допомогу, тобто купувала продукти харчування на ринках, готувала їжу (спадкодавець потребував дотримання дієти), був здійснений ремонт у будинку - здійснена газифікація будинку, із заміною газового обладнання, облаштування каналізації, придбання побутової техніки для влаштування благоустрою його життя. Крім того, вона посилалась на те, що їх пенсій з чоловіком в звязку з його хворобою не було достатньо, а тому вона підробляла на ринку та на інших роботах.

Також, як дружина ОСОБА_2 надавала будь-яку іншу допомогу чоловіку: купувала усі ліки для лікування хворого ОСОБА_4, перелік ліків що призначалися ОСОБА_4 для лікування зазначений у медичній картці ОСОБА_4, слідкувала за правильним та своєчасним прийомом усіх призначених ліків кожен день. Крім того, ОСОБА_4 потребував лікування ніг мазями, бинтування еластичним бинтом (лікування тромбофлебіту й варикозу), а також обробка трофічної виразки ноги щоденно.

Як вбачається із позовної заяви та пояснення позивачки, у 1996р. донька чоловіка (відповідачка по справі) поїхала до Швеції, там одружилась. У 1998р. померлий поїхав до доньки в гості, коли повернувся повідомив , що йому потрібно розірвати з нею шлюб, оскільки він має намір поїхати до доньки на постійне проживання. 10 лютого1999р. шлюб між ними був розірвано, чоловік поїхав до Швеції, але через місяць повернувся, оскільки там у нього не склалося життя та вони стали знов проживали сумісно до дня його смерті.

Застосування норми ч.2 ст. 1259 ЦК України з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України вимагає доведення позивачем:

1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами);

2) матеріальне забезпечення спадкодавця;

3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири;

4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3;

5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014р. встановлено факт, який має юридичне значення про те, що ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 проживали однієї сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, з 1999р. по день смерті ОСОБА_4 Вказане рішення суду вступило в законну силу(а.с.9 ).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка та померлий ОСОБА_4 сумісно проживали тривалий час у шлюбі з 1982р., а з 1999р. у фактичних шлюбних стосунках у частині спадкового будинку до смерті ОСОБА_4 однією сімєю, а потім позивачка продовжувала проживати у спадковому будинку до теперішнього часу, іншого житла вона немає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкаОСОБА_2 з січня 2010р. по лютий 2012р. отримувала пенсію у розмірі з 1002 грн. до 1113грн., з березня 2012р. по грудень 2012р. у розмірі з 1130грн. по 1332грн.(а.с.308-312,т.2 ).

Померлий ОСОБА_4 з січня 2010р. по лютий 2011р. отримував пенсію у розмірі з 2175 грн. до 2191грн., з березня 2011р. по лютий 2012р. у розмірі з 2266 грн. по 2300грн., з березня 2012р. у розмірі 2351грн., в квітні 2012р. у розмірі 2357грн., з травня 2012р. по вересень 2012р. у розмірі 2925 грн.(а.с.308-312, т.2 ).

Однак, виходячи з аналізу ст.3 СК України, ознакою сімї є наявність між її членами взаємних прав та обовязків, які виникають і існують одночасно, стосуються усіх життєвих ситуацій. Члени сімї наділені цілою системою прав та обовязків, які зумовлені їхнім спільним проживанням, а тому всі ці права та обовязки подружжя під час проживання в фактичних шлюбних відносинах з 1999р. по день смерті ОСОБА_4 взаємоповязані з вимогами ч.2 ст. 1259 ЦК України.

Стабільність шлюбу значною мірою залежить від рівня взаємної турботи з боку кожного з подружжя, в звязку з чим відповідно до вимог ч.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а тому з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи позивачка тривалий час підтримувала померлого під час його хвороби, який потребував стороннього догляду.

Безпорадним є такий стан особи, коли вона безпомічна, неспроможна своїми силами фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Поняття «тривалий час» належить до оціночних категорій, і суд, який розглядає справу, повинен визначатися з його змістом, ураховуючи конкретні обставини. У будь-якому разі ці дії не повинні носити епізодичний характер, а сам строк має становити не менше одного року.

Згідно висновку судово медичної експертизи від 12.05.2015р., яка була проведена Одеським обласним бюро судово-медичних експертиз, ОСОБА_4 з жовтня 2010р. по день смерті - 19.09.2012р. потребував постійного стороннього догляду в звязку зі станом свого здоровя.

Експерти дійшли висновку про те, що ОСОБА_4 хворів тяжкими захворюваннями, а саме: захворювання серцево-судинної системи у вигляді ішемічної хвороби серця(2006р.) з постійною формою фібриляції передсердь(2007р.), астеросклеротічним та постінфарктним кардіосклерозом і розвитком серцевої недостатності ІІ Б ступеня, хронічної варикозної хвороби нижніх кінцівок(1996р.) з розвитком хронічної венозної недостатності ІІІ ступеня;

астеросклероз судин головного мозку(2010р.) з дисциркуляторною енцефалопатією ІІІ ступеня, що викликав розвиток органічного розладу особистості судинного генезу з параноїдними включеннями;

захворювання печінки у вигляді хронічного гепатиту(2008р.), жовчнокам'яної хвороби(1997р.), хронічного калькульозного холециститу(1990р.), змішаного цирозу печінки(2012р.) з печінковою недостатністю (яка і явилась безпосередньою причиною смерті), правостороннім гідротораксом і асцитом.

Експерти дійшли висновку про те, що ОСОБА_4 хворів множинними важкими хронічними соматичними захворюваннями і органічним психічним розладом. Перебіг зазначених захворювань зумовило неможливість хворому самостійно себе обслуговувати. Різке зниження критики до власного захворювання і тяжкості стану, викликаних психічним розладом, вимагало постійного контролю його психічного стану, а тому ОСОБА_4 потребував постійного стороннього догляду в період з жовтня 2010р. (на момент закінчення стаціонарного лікування в режимі денного стаціонару відзначається лише незначне поліпшення) до моменту настання смерті 19.09.2012р.(а.с.204 -219 т.2).

Питання визначення стану особи таким як безпорадний, неможливості цієї особи самостійно забезпечувати умови свого життя, потреби цієї особи в сторонньому догляді, допомозі та піклування, стосуються спеціальних медичних знань, в звязку з чим висновок судової медичної експертизи є належним та допустимим доказом по справі, який підтверджує пояснення ОСОБА_2 та докази, які є в матеріалах справи, спростовує доводи представника відповідача.

Вказаний висновок експертизи узгоджується з копією медичної картки на померлого ОСОБА_4, в якій зазначено, що ОСОБА_4, як хворий знаходився на обліку «Д» в поліклініці №18 з 2010р. 23.12.2010р. лікарем терапевтом зафіксовано, що хворий ОСОБА_4 веде себе неадекватно, відмічаються зорові та слухові галюцинації. З 05.10.2010р. по 01. 11.2010р. знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні(ООПБ№1), доставлений до лікарні у супроводі лікаря та дружини.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_4 22.03.2011р., 21.06.2011р. був у лікаря в присутності дружини, що вказує на те, що ОСОБА_4 з 2010р. був у такому стані захворювання, що сам не міг себе доглядати, підтримувати, здійснювати самостійно візит до лікаря.

Вищевказане дає підстави для висновку, що ОСОБА_4 перебував у безпомічному стані та був неспроможним своїми силами фізично, самостійно забезпечити умови свого життя з жовтня 2010р. до 19.09.2012р. дня смерті, у зв'язку з чим потребував стороннього догляду, допомоги та потребував піклування з бокуОСОБА_2, яка була єдиною людиною яка доглядала за ним. ОСОБА_9 по справі, донька померлого проживала на цей час у Швеції, не здійснювала за ним догляд та не надала до суду доказів того, що вона матеріально підтримувала хворого батька та доглядала за ним. Як посилались вищевказані свідки, які були допитані в суді першої інстанції, ОСОБА_2 здійснювала догляд за чоловіком, поховала його, а також поховала матір відповідачки, яка не зявилася ні на похорони батька, ні на поховання своєї матері.

Враховуючи викладене, вважаю, що матеріальний стан спадкодавця ОСОБА_4 був значно менший його фактичних повсякденних потреб на його утримування та лікування: щоденний догляд за ним, що складався із придбання ліків, дієтичного харчування, и т.п.. Враховуючи діагнози спадкодавця, останній починаючи з жовтня 2010 року дійсно потребував постійних консультацій у різних лікарів у медичних закладах, що підтверджено його медичною карткою та висновком експертів.

Крім того враховуючи медичні діагнози ОСОБА_4, його стан здоровя, він не міг без допомоги (супровід) ОСОБА_2 самостійно відвідувати медичні заклади. Мав плохий зір та глухоту.

Тобто, факт того, що ОСОБА_4 під час хвороби потребував постійного догляду, піклування, матеріальної і моральної підтримки з бокуОСОБА_2, а також факт того, щоОСОБА_2 під час хвороби ОСОБА_4 утримувала його та забезпечувала всім необхідним (доглядом, увагою, харчуванням, одягом, ліками, тощо) відповідає вимогам ч.2 ст. 1259 ЦК України та є доказом того , що вона як дружина була єдиною людиною, яка доглядала та допомагала померлому до його смерті тривалий час, що підтверджено висновком експертизи, показами свідків , показами лікаря ОСОБА_10 та матеріалами справи.

Доказів того, що донька померлого, відповідачка по справі здійснювала догляд за батьком та допомагала яким - то чином його підтримувати та доглядати за ним під час його хвороби відповідачка по справі не надала.

Вказане підтверджується поясненнями ОСОБА_2 про те, що сторони проживали з 1999р. однією сімєю та спростовує доводи представника відповідача.

Доказів того, що померлий ОСОБА_4 міг тривалий час самостійно забезпечувати умови свого життя, не потребував стороннього догляду, допомоги, піклування відповідачем та її представником(у врахуванням того, що відповідачка проживала в іншій державі) суду не надано.

Таким чином, матеріалами справи, поясненнями ОСОБА_2, вищевказаних свідків доведена сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку, виходячи з вимог ч.2 ст. 1259 ЦК України, які є підставою для задоволення позовних ОСОБА_2 про зміну черговості і одержання права на спадкування, оскільки померлийОСОБА_4 потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, яку здійснювала позивачкаОСОБА_2 тривалий час до його смерті.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11