Справа № 301/1750/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" вересня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Іршавський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку,
ОСОБА_2 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Іршавський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Іршавського району, та зняття його з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Іршавського району, належить на праві власності в цілому позивачу згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2012 року.
Відповідач зареєстрований у будинку, оскільки перебував у шлюбі з дочкою позивача - ОСОБА_1 Відповідач добровільно виселився з будинку у січні 2014 року, переїхав до своїх батьків в АДРЕСА_2, Іршавського району, де мешкає і до цього часу. Рішенням Іршавського райсуду від 26.06.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Відповідач до членів сім'ї власника будинку не відноситься, участі в утриманні нерухомого майна та оплаті комунальних послуг не приймає. Просив суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком та зняти його з реєстраційного обліку, оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив (а.с. 39).
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач добровільно виселився з будинку у січні 2014 року і з тих пір в будинку не проживає. Він вже має нову сім'ю і проживає у своєї дружини.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений як за місцем проживання, так і за місцем реєстрації відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або розгляд справи в його відсутність до суду не надходило (а.с. 37, 40, 41).
Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі (а.с. 38).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
За змістом ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім'ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.
З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 в с. Вільхівка, Іршавського району належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 Дана обставна підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.01.2012 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.09.2015 року ( а.с.43-44, 45).
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою. Дана обставина підтверджується довідкою Іршавського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №18/1840 від 03.09.2015 року (а.с. 37) та довідкою Вільхівської сільської ради №979 від 21.08.2015 року (а.с. 13).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Іршавського райсуду від 26.06.2014 року шлюб між дочкою позивача - ОСОБА_1 та відповідачем розірвано (а.с. 17). Однак, вказана обставина не є підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач у будинку АДРЕСА_1, в с.Вільхівка, Іршавського району, не проживає з січня 2014 року у зв'язку з переїздом до своїх батьків в АДРЕСА_2, Іршавського району. Дана обставина підтверджується довідками Вільхівської сільської ради №979 від 21.08.2015 року, №654 від 14.07.2015 року та №1123 від 09.09.2015 року (а.с. 13, 15, 45).
Позивач ОСОБА_2 є власником будинку, у справі немає доказів наявності у відповідача угоди з власником щодо користування будинком.
Оскільки відповідач виселився з будинку добровільно і не проживає за вказаною адресою без поважних причин понад один рік, суд вважає вимогу позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставною та такою, що підлягає задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про зобов'язання Іршавського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти відповідача з реєстрації, суд вважає її передчасною і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
За таких обставин, суд вважає у цій частині позовних вимог відмовити.
Суд також вважає, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та п. 35 Постанови № 10 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 316-319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 11, 15, 57-60, 88, 208, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1, с. Вільхівка, Іршавського району, Закарпатської області.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських