Єдиний унікальний номер 233/616/15-ц Номер провадження 22-ц/775/172/2015
Єдиний унікальний номер 233/616/15-ц Головуючий в I інстанції Леміщенко О.О.
Номер провадження 22-ц/775/172/2015 Доповідач Дундар І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів Тимченко О.О., Корчистої О.І.

при секретарі Бондарчуку І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що відповідача придбала в борг квартиру АДРЕСА_1 21 листопада 2013 року, а 1 січня 2014 року виник борг в сумі 2000 грн., який просив стягнути.

В березні 2015 року позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 борг в сумі 16500 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати, стягнути борг в повному обсязі, оскільки суд не звернув уваги на пояснення свідка ОСОБА_3, який пояснив, що в листопаді 2013 року позивачу було передано 36000 грн., що спростовується записом на договорі від 19 серпня 2013 року про передачу 7500 грн.. Крім того, свідок був поручителем відповідача та поставив свій підпис на розписці про те, що борг ОСОБА_2 складає 28500 грн. Відповідач не надала суду доказів щодо оформлення кредиту, суд не дослідив кредитну історію ОСОБА_2. Пояснення свідка про те невиконання ремонту, як підстави для неповернення коштів, спростовуються фотознімками оцінщика квартири. Суд не допитав в якості свідка нотаріуса, який оформлював договір. Суд не звернув уваги на те, що за його висновками відповідачем фактично було сплачено 46500 грн.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 листопада 2013 року між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартість квартири в сумі 25798 грн. виплачена покупцем в повній сумі представнику продавця. Також 21 листопада 2013 року складено розписку, за якою ОСОБА_2 бере в борг 28500 грн. на покупки та ремонт квартири, які зобов»язується виплатити до 01.01.2016 ролку, виплачуючи щомісячно не менше 1000 грн. ОСОБА_1 або його дружині ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири, укладений між позивачем та відповідачем є правомірним, між сторонами проведено повний розрахунок, витрати, пов»язані з оформленням договору покладені на продавця, спірна розписка не породжує обов»язку повернути кошти, оскільки не доведено факт передачі коштів, у розписці відсутня чітко визначена особа позикодавця.

Але таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ч.1 ст.33 - суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З позовної заяви (арк..спр.42), якою позивач змінив позовні вимоги та подав до суду 25 березня 2015 року, вбачається, що в якості відповідачів він зазначав ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з яких просив стягнути борг солідарно.

З матеріалів справи та журналів судових засідань виходить, що суд не розглянув питання щодо залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача.

З рішення суду вбачається, що ОСОБА_2 приймала участь у справі в якості відповідача, а ОСОБА_3 був допитаний лише в якості свідка.

Виходячи з положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (стаття 47 ЦПК), п.12 - суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Таким чином, розглядаючи справу суд першої інстанції в порушення ст.33 ЦПК України не обговорив питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 і цими діями обмежив його у правах, встановлених ст.31 ЦПК України, порушивши принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, а суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень, не має права залучити будь-яких осіб до участі у справі на стадії апеляційного провадження, навіть зі згоди осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді