Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 337/2117/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Нещеретна Л.М.
Номер провадження 22-ц/778/3914/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На теперішній час він перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 від якого має малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який також знаходиться на його утриманні.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини на 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року по цивільній справі № 2-1384/2011 рік з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини на 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відкликаний виконавчий лист у справі № 2-1384/2011 рік.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, а й ст.182 СК України. Суд не врахував, що позивач не надав доказів того, що він утримує малолітнього сина ОСОБА_8. Також судом не прийнято до уваги, що матеріальний стан позивача не змінився. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2011 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 01 квітня 2011 року і до досягнення повноліття дитини (а.с. 11-12).

Зі змісту ст. 192 СК України, вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту зміну розміру аліментів, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що після рішення суду від 20.07.2011 року в нього змінився як матеріальний так і сімейний стан, тому наявні підстави для зменшення розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу та закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та зменшуючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини доходів на 1/6 частину всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції із врахуванням вимог ст. 182,192 СК України, роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи апелянта про те, що із народженням у позивача другої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, не змінився його сімейний стан є безпідставними.

Норми статті 192 СК України визначають зміну як матеріального так і сімейного стану позивача для вирішення питання про зміну розміру стягнутих за рішенням аліментів.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_4 надана копія свідоцтва про народження сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Таким чином, його сімейний стан у порівнянні з 2011 роком на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на сина ОСОБА_9, змінився.

Судом першої інстанції також обґрунтовано прийнята до уваги наявність інших виконавчих листів після ухвалення рішення суду від 20.07.2011 року, зокрема за виконавчим листом № 2-3165/11 виданого 20.08.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 61167,85 грн. на користь ТОВ «Запоріжліфтсервіс-2» за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, з ОСОБА_4 проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку у розмірі 20% до повного погашення боргу (а.с.31-32).

У даних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми, які регулюють питання щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей - ст. 182, ст. 183, ст. 184 СК України.

Зокрема, ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, позивачем надані належні докази щодо зміни як сімейного так і матеріального стану, а тому судом першої інстанції зроблений правильний висновок щодо зменшення розміру аліментів з ? частини до 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При дослідженні судом наданих сторонами доказів та доводів були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: