Провадження №2/761/6388/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

17 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Зазначає, що шлюб було зареєстровано 31 січня 1992 року відділом запису актів цивільного стану Центрального районного виконавчого комітету м. Мінська, актовий запис № 56. Разом позивач та відповідач проживали до квітня 2015 р. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2015 р. позивач та відповідач проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Спільне життя не склалось, між сторонами постійно виникають конфліктні ситуації , після спроб врятувати шлюб стосунки залишаються напруженими, що унеможливлює спільне проживання. За домовленістю з відповідачем дитина залишиться проживати після розірвання шлюбу з матір'ю та забезпечуватись батьком. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2, оскільки його збереження не бути відповідати інтересам як сторін так і їх дитини.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить задовольнити вимогу про розірвання шлюбу та розглянути справу за присутності його представника.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених в позові. Також просив покласти на позивача судові витрати і надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вражає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб зареєстрований 31 січня відділом ЗАГС Центрального райвиконкому м. Мінська, про що складено актовий запис № 56.

Після укладання шлюбу відповідач отримала прізвище «ОСОБА_2».

Як встановлено в судовому засіданні, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо один від одного з квітня 2015 р.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача строк для примирення подружжя є недоцільним, шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін.

Доказів, які свідчили б про можливість збереження шлюбу в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач в судове засідання не з'явилась, питання щодо збереження останньою прізвища отриманого в шлюбі, або повернення дошлюбного прізвища в судовому засіданні не вирішувалось.

Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти судові витрати на ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,209, 212- 218, 224-226ЦПК України; ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованийвідділом записів актів цивільного стану Центрального районного виконавчого комітету м. Мінська, актовий запис № 56 розірвати.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя