Справа № 520/7049/15-ц
Провадження № 2/520/3595/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Цапенко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Фідель СК»
до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ХДІ страхування»,
про стягнення компенсації матеріальної шкоди,
Представник позивача ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача просила постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у її відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ХДІ страхування» у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Згідно зі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно з п. 2.2 вказаного договору, страхова сума за договором становить 101250 грн. 00 коп.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 346311, автомобіль, марки «Subaru Legacy», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4, свідоцтво видане 19 січня 2011 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області (а.с.41).
18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Єврейської та проспекту Олександрівський, у місті Одесі, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля марки «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, з автомобілем, марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, яка порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», не врахувавши дорожню обстановку, не надавши перевагу автомобілю, який рухався по головній дорозі, допустила зіткнення з автомобілем марки «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2014 року, ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок (а.с.47).
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
19 лютого 2014 року ОСОБА_5В звернувся до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» з заявою про повідомлення щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 лютого 2014 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АС/6615596 від 14 жовтня 2013 року, укладеного між ПАТ «ХДІ страхування» та ОСОБА_3, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль, марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2.
Відповідно до ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до підпункту г п. 38.1.1, ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 Закону.
Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла у віці 46 років, 24 березня 2015 року, актовий запис про смерть № 3397 від 25 березня 2015 року.
З матеріалів садкової справи № 496/2015, заведеної після смерті 24 березня 2015 року ОСОБА_3, вбачається, що спадкоємці з заявами про видачу свідоцтва про прийняття спадкового майна не звертались.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2013 року, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем сплачено за подання позовної заяви судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
З відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ХДІ страхування» на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212 215, 226 228, 294 ЦПК України, ст. ст. 22, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування"суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Фідель СК» до ОСОБА_2 акціонерного товариства «ХДІ страхування» про стягнення компенсації матеріальної шкоди задовольнити.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.