Справа № 206/4729/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

17 липня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Пучкової О.Д.

розглянувши питання про стягнення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2015р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди були частково задоволені.

Рішенням суду було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120770грн.73коп. матеріальної шкоди, 20000грн. моральної шкоди та витрати 1050грн, а всього стягнуто 141820грн.73коп.

В іншій частині позову та в частині позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

24 червня 2015р. відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2015р.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015р. цивільну справу повернуто суду для постановлення додаткового рішення, оскільки вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у рішенні зазначив, що підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки всі витрати, які підтверджуються письмовими доказами.

Позивач, відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, ніяких заперечень суду не надіслали.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір частково.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 4 ч.1 ст.220 ЦПК України передбачено, що ухваливши рішення, суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, при подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 300грн. та 1458грн.97коп (т.1 а.с.2-3).

Суд стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати, із яких 300грн. судового збору, тобто не в повному обсязі вирішив питання про розподіл судових витрат.

При ухваленні рішення суду в мотивованій частині судового рішення суд вказав, що підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача усі витрати, які підтверджуються письмовими доказами згідно ст.88 ЦПК України.

Але в резолютивній частині судового рішення було помилково стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі лише 300грн. замість стягнення суми судового збору пропорційно задоволеному позову, а саме 1407грн.70коп. тобто необхідно достягнути 1107грн.70коп. (т.1 а.с.2-3).

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки сплачену суму судового збору підтверджену доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 81, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 1107грн.70коп.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська в Апеляційний суд Дніпропетровської області.

С У Д Д Я: ОСОБА_3