У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,
суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,
Євграфової Є.П., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 11 серпня 2013 року він, керуючи автомобілем марки 3A3-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, рухаючись по вул. Свободи у м. Слов'янську Донецької області, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, винним у якій постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2013 року визнано ОСОБА_7, який керував автомобілем марки ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_2, цивільна відповідальність якого застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «УПСК»).

Заява про настання страхової події та всі необхідні документи

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були подані до страхової компанії.

ПАТ «УПСК», не заперечуючи обов'язку відшкодувати завдану шкоду, 07 жовтня 2013 року направило йому страховий акт від 14 жовтня 2013 року № ОЦ/033/005/13/0093, відповідно до якого автомобіль оцінено у 34 370 грн, залишкова вартість автомобіля склала 17 310 грн, розмір відновлювального ремонту - 35 339 грн 71 коп., у зв'язку з чим ПАТ «УПСК» визначено 16 560 грн страхового відшкодування з урахуванням франшизи.

Оскільки страховою компанією шкоду відшкодовано йому не у повному обсязі, просив стягнути: з ПАТ «УПСК» − 18 279 грн 71 коп. на відшкодування майнової шкоди; з ОСОБА_7 - 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 19 серпня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «УПСК» на користь ОСОБА_6 15 489 грн 15 коп. на відшкодування майнової шкоди, 3 тис. грн витрат на правову допомогу, 570 грн витрат з оцінки шкоди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня

2014 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 19 серпня 2014 року змінено у частині розміру відшкодування майнової шкоди з 15 489 грн 15 коп. на 5 836 грн 32 коп., у частині задоволення позовних вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 3 тис. грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судом не дотримано.

Судами встановлено, що 11 серпня 2013 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вул. Свободи у м. Слов'янську Донецької області, скоїв зіткнення з автомобілем марки 3A3-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 6).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ-21104, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 застрахована у ПАТ «УПСК» на підставі полісу від 01 липня 2013 року № АА/1957359, ліміт відповідальності за спричинення майнової шкоди встановлено у 50 тис. грн, франшиза − 500 грн (а. с. 7).

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 29 січня 2014 року № 022 вартість заподіяної власнику автомобіля марки 3A3-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, майнової шкоди склала 28 620 грн 40 коп., вартість відновлювального ремонту - 32 549 грн 15 коп. (а. с. 73−74).

ПАТ «УПСК» перерахувало позивачу 16 560 грн страхового відшкодування з урахуванням франшизи у розмірі 500 грн (а. с. 8).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути суму відновлювального ремонту автомобіля - 15 489 грн 15 коп. (32 549,15 − −16 560 грн = 15 489,15).

Апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір відшкодування майнової шкоди, згідно з п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Разом з тим суд апеляційної інстанції не перевірив чи враховано ПДВ експертом при наданні висновку про розмір майнової шкоди, оскільки із судової автотоварознавчої експертизи від 29 січня 2014 року № 022 вбачається, що всі автотоварознавчі дослідження містять висновок щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику пошкодженого автомобіля марки 3A3-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування ПДВ, у зв'язку з чим у калькуляціях до звітів відсутній окремий рядок з визначенням розміру ПДВ, який був би наявний у разі його включення.

У п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі - Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відмовляючи у стягненні з відповідача судових витрат на правову допомогу, апеляційний суд керувався тим, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем не надано жодного документа, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, та факт надання ним правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги (а. с. 38), договором про надання юридичних (адвокатський) послуг (а. с. 39) та копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що знаходяться у матеріалах справи, розмір витрат на правову допомогу визначено додатком до договору (а. с. 40) та розрахунками, яким суд апеляційної інстанції оцінки не надав та не з'ясував, чи є додаток до договору підтвердженням сплати довірителем за послуги адвокату.

У іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржувалося.

Апеляційним судом не дотримано вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не встановлено фактичні обставини, не досліджено докази, надані сторонами, та не надано цим доказам відповідної правової оцінки, а суд касаційної інстанції зазначеними повноваженнями не наділений, тому рішення суду апеляційної інстанції у частині відшкодування майнової шкоди та стягнення витрат на правову допомогу належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 342, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року у частині відшкодування майнової шкоди та стягнення витрат на правову допомогу скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Горелкіна
Судді: О.І. Євтушенко
Є.П. Євграфова
І.М. Завгородня
О.М. Ситнік