Справа №6/337/6/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

при секретарі Алуф Є.В.

розглянувши подання державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ про обмеження виїзду за кордон осіб які мають невиконані зобовязання покладені на них судовим рішенням

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить прийняти вмотивоване рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2 до виконання зобовязань згідно виконавчого документу. Також просить подання розглянути по суті без участі державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 19.06.2009 року і до повноліття дитини до 27.03.2016 року, Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 25.03.2010 року видано виконавчий лист.

Відповідно до наданих суду копій документів, державний виконавець робив запити до бази даних АІС Автомобіль, Державної податкової служби України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Сектору адресно-довідкового роботи УДМС України в Запорізькій області, робив виклики боржника ОСОБА_2, виходив за адресою боржника.

Вмотивовуючи своє рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ про обмеження виїзду за кордон осіб які мають невиконані зобовязання покладені на них судовим рішенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України Про виконавче провадження та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Із наведеного уявляється, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду.

У ст. 31 Закону України Про виконавче провадження є припис за яким копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Заборгованість по аліментам станом на 01.12.2014 року становить 46389,85 гривень, що нібито свідчить про наявність невиконаних боргових зобов`язань, проте відсутні докази наявності заборгованості, повний розрахунок.

Також державний виконавець просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань згідно виконавчого документа, відповідно до виконавчого листа зобовязання до повноліття дитини до 27.03.2016 року.

З огляду на наведені норми, у відсутність доказів про намір боржника залишити державу з метою уникнути виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для обмеження виїзду боржника за межі держави, яке гарантовано йому законом.

Таким чином, без перевірки обставин щодо ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, подання не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів ухилення ОСОБА_2 від їх виконання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну, Закону України Про виконавче провадження, ст.33 Конституції України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Запоріжжя вул. Запорізького козацтва б. 11а кв. 2) відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: