У Х В А Л А

іменем україни

16 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Дербенцевої Т. П.,

Остапчука Д. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 20 березня 2007 року № МКЧ-87-07, звернулося до суду з позовом, у якому просило у рахунок погашення заборгованості за вказаним договором у розмірі 240 434 грн 87 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, спадкоємцями якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, спадкоємцями якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, шляхом продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною не рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задоволено вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії - Полтавське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості в сумі 240 434 грн 87 коп., яка складається із: 29 578,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 листопада 2013 року становить 236 419 грн 11 коп., - заборгованість за кредитом; 18,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 листопада 2013 року становить 144 грн 27 коп., - заборгованість за простроченими процентами; 484,36 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 листопада 2013 року становить 3 871 грн 49 коп., - строкова заборгованість за відсотками.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємці померлого боржника заборгованості за кредитним договором не сплатили, то в силу вимог ч. 2 ст. 1282 ЦК України у рахунок погашення суми боргу слід звернути стягнення на успадковане ними іпотечне майно.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 20 березня 2007 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії - Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено кредитний договір № МКЧ-87-07, згідно з умовами якого банк надав кредит на суму 30 тис. доларів США під 15,5 % річних, а останній зобов'язався їх повернути у строк до 19 березня 2022 року у порядку, встановленому вказаним договором.

Цього ж дня на забезпечення виконання умов указаного договору між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії - Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв. м, загальною площею 48,6 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 36,1 кв. м, загальною площею 48,6 кв. м.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємці померлого ОСОБА_3 звернулися до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що оскільки до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як спадкоємців майна померлого ОСОБА_3 перейшли права та обов'язки за договором іпотеки, то саме вони відповідають за виконання зобов'язань за цим договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки у межах вартості спадкового майна.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844388/ed_2014_01_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом зазначеної норми матеріального права лише у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу на погашення боргу спадкодавця кредитор має право пред'явити вимогу до них про стягнення цієї суми шляхом звернення стягнення на спадкове майно у межах його вартості.

У той же час у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався безпосередньо до спадкоємців боржника із вимогою про погашення суми боргу, а останні у свою чергу відмовилися погасити суму боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що за відсутності доказів відмови відповідачів погасити борг у межах вартості майна, одержаного у спадщину, в силу вимог ст. 1282 ЦК України предметом позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» могла бути вимога про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у межах вартості спадкового майна, а не звернення стягнення на спадкове майно.

Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми ст. 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва, з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки.

Крім того, вирішуючи спір по суті, суди не з'ясували вартість успадкованого відповідачами майна, в якій частці кожен із спадкоємців прийняв спадщину та якими доказами це підтверджується.

Від з'ясування зазначених обставин залежить правильність вирішення спору по суті, оскільки спадкоємці відповідають за зобов'язаннями спадкодавця у межах вартості успадкованого майна відповідно до своїх часток.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко