Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0620/249/12 Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І.М.
Категорія 45 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю.,

Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Головного управління Держземагентства у Житомирській області до Радомишльської райдержадміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок

за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2011 року прокурор звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства між Радомишльською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення для рекреаційного використання. Оскільки продавець в особі Радомишльської РДА не мав повноважень на продаж згаданих земельних ділянок, просив визнати вказані договори купівлі-продажу земельних ділянок недійсними.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2013 року позовні вимоги прокурора задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1750 га в АДРЕСА_1, укладений 28 березня 2010 року між Радомишльською РДА та ОСОБА_3; договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1750 га в АДРЕСА_2, укладений 28 березня 2010 року між Радомишльською РДА та ОСОБА_2; договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1750 га в АДРЕСА_3, укладений 28 березня 2010 року між Радомишльською РДА та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2013 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилаєтья на порушення судом норм матеріального і процесуального права, відсутність належного обгрунтування. Зазначає, що суд при ухваленні рішення вийшов за межі заявлених позивачем вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Радомишльської районної державної адміністрації № 74 від 21 березня 2006 року надано дозвіл ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 1,1га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області у власність вказаним громадянам для дачного будівництва.

Розпорядженням голови Радомишльської районної державної адміністрації №236 від 23 серпня 2006 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельних ділянок. Зокрема, по 0,0883 га кожному для дачного будівництва, по 0,0117 га у спільну власність для дачного будівництва та відведення в оренду земельних ділянок площею по 0,1750 га для рекреаційного використання із земель запасу Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

26 березня 2010 року головою Радомишльської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №№98,100,101 «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Кримоцької сільської ради» відповідно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

На підставі даних розпоряджень 28.03.2010 року між Радомишльською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок розміром по 0,1750га за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, які були посвідчені приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області та зареєстровані в реєстрі під номерами 219,225,232.

В силу ст.ст.13,14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності Українського народу.

Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу відповідно до закону.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону і гарантується державою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до пункту 12 розділу X Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною третьою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Отже, районні державні адміністрації, відповідно до розмежування земель державної та комунальної власності і вимог пункту 12 розділу X та частини третьої статті 122 Земельного кодексу України, мають право розпоряджатися земельними ділянками, які знаходяться за межами населених пунктів лише у випадку, якщо земельна ділянка передається для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства, будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району.

Натомість ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 передані у власність земельні ділянки площею 0,1750 га, які відповідно до даних державного земельного кадастру та державної статистичної звітності ф.6-зем належали до категорії земель рекреаційного призначення та рахувалася як землі державної власності.

Також, з матеріалів справи вбачається, що передана вказаним громадянам у власність земельна ділянка, відносилася до земель запасу лісового фонду Кримоцької сільської ради та була вилучена зі складу держлісфонду на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації №246 від 21.11.2005 року. Згідно розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації №74 від 21.03.2006 року змінено цільове призначення даної земельної ділянки із земель запасу лісового фонду в землі рекреаційного призначення.

За змістом статті 50 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку, туризму та проведення спортивних заходів.

Статтею 51 Земельного кодексу України передбачено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Згідно постанов Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року та 16.06.2014 року визнано протиправними та скасовано розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області №98 і №101 від 26 березня 2010 року про продаж ОСОБА_3 і ОСОБА_4 земельних ділянок для рекреаційного використання. В постановах суд посилався на те, що Радомишльська РДА діяла з перевищенням повноважень, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно, Радомишльська райдержадміністрація не мала повноважень і на укладення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договорів купівлі-продажу земельних ділянок для рекреаційного використання за межами населеного пункту на території Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Уклавши такі договори на підставі розпоряджень Радомишльської РДА Житомирської області №№98,100,101 і відчуживши зазначені земельні ділянки несільськогосподарського призначення, Радомишьська районна державна адміністрація перевищила свої повноваження і діяла всупереч вимогам ст.122 ЗК України, а також інтересам держави і суспільства в особі жителів територіальної громади.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що Радомишльська районна державна адміністрація Житомирської області не мала повноважень в даному випадку розпоряджатися спірними земельними ділянками, а також, що зміст договорів купівлі-продажу земельних ділянок суперечить вимогам закону та інтересам держави і суспільства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання цих договорів недійсними.

Твердження представника апелянтів відносно того, що суд, ухвалюючи рішення, вийшов за межі позовних вимог, є безпідставними. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Приймаючи до уваги викладене, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: