Ухвала

іменем україни

29 травня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року КП «Єдиний розрахунковий центр» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Враховуючи уточненні позовні вимоги просило стягнути заборгованість з квітня 2012 року по листопад 2013 року у сумі 1 784,61 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Єдиний розрахунковий центр» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1 784 грн 61 коп. Вирішено питання судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди попередніх інстанцій враховуючи положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дійшли обґрунтованого висновку, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ