Справа № 2/489/811/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості майна,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна.

Позивач вказував на те, що 01.12.2009 року він отримав дублікати дозволів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на придбання зброї і 18.12.2009 року та 25.02.2010 року відповідно ним були куплені у встановленому порядку всього за 24290 грн.: спеціальний пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (типу пістолета) «ПМП НОМЕР_3» і гладкоствольна мисливська рушниця «Fabarm Lion H-35 Titan».

В подальшому, у зв'язку із скаргою його сусіда по квартирі, пістолет і рушниця у нього були вилучені працівниками міліції та передані без його згоди, відповідачу у справі ОСОБА_2, про переоформлення зброї на якого його примусили написати заяви. Останній оформив на своє ім'я відповідні дозволи на зброю та став її власником без достатніх правових підстав на це, оскільки пістолет і рушницю він ОСОБА_2 не дарував, як це передбачено відповідними нормативними актами.

Він неодноразово звертався із відповідними заявами про зловживання працівниками органів внутрішніх справ своїм службовим становищем у зв'язку з незаконним дозволом на придбання, носіння та зберігання травматичної зброї та гладкоствольної мисливської рушниці та їх вилучення, які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводиться досудове розслідування.

Посилаючись на те, що на теперішній час власником вказаного майна без будь-яких правових підстав є ОСОБА_2, який відмовляється добровільно відшкодувати його вартість, просив суд на підставі ст.ст.1212,1213 ЦК України зобов'язати ОСОБА_2 сплатити на його користь вартість безпідставно набутих ним: спеціального пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (типу пістолета) «ПМП НОМЕР_3 і гладкоствольної мисливської рушниці всього у сумі 24290 грн.

В подальшому, при розгляді справи, позивач уточнив позов в частині заявленого ним розміру вартості майна. Вказував також на те, що між ним та відповідачем була досягнута усна домовленість про те, що за отриману зброю ОСОБА_2 мав передати йому - позивачу кошти у якості оплати її вартості саме у розмірі 26000 грн. Проте, до теперішнього часу кошти не повернув. Посилаючись на ці обставини, просив суд зобов'язати відповідача сплатити на його користь вартість пістолету і рушниці, як таких, що набуті відповідачем без достатніх правових підстав, всього у розмірі 26000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Просив про його задоволення.

Відповідач проти позову заперечував. Вказував на те, що він оформив відповідні дозволи та набув право на спірне майно правомірно, за письмовою згодою самого позивача та досягнутими між ними домовленостями. Посилався також на те, що на теперішній час спеціальний пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (типу пістолета) «ПМП НОМЕР_3 знаходиться у нього, а мисливська рушниця знаходиться у позивача, який неправомірно заволодів нею.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи 23.12.2009 року ОСОБА_1 отримав дозвіл НОМЕР_4 на право зберігання та носіння спеціального пристрою для відстрілу набоїв споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями кулями, а 12.03.2010 року отримав дозвіл на право зберігання та носіння мисливської гладкоствольної рушниці «Fabarm Lion H-35 Titan».

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.08.2010 року позивача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у сумі 850 грн.

У зв'язку з цим та на підставі Інструкції про виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, видані позивачу дозволи на право зберігання зброї були анульовані органами внутрішніх справ, а спеціальний пристрій ПМР НОМЕР_3 та мисливську гладкоствольну рушницю у нього було вилучено.

У зв'язку з цим, позивач 05.07.2011 року та 16.08.2011 року звернувся до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та УГБ УМВС України в Миколаївській області з заявами про переоформлення спеціального пристрою ПМР НОМЕР_3 та мисливської гладкоствольної рушниці на відповідача ОСОБА_2

Після надання відповідних документів, органами внутрішніх справ ОСОБА_2 були видані дозволи на зберігання та носіння мисливської гладкоствольної зброї та спеціального пристрою ПМР НОМЕР_3, та зброю.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до положень ст..1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положення закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами права.

Отже, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

В постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року по цивільній справі № 6-88цс13, що була переглянута з підстав неоднакового застосування касаційною інстанцією одних і тих самих норм матеріального права, зазначено, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.

Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про зобов'язання відповідача відшкодувати вартість безпідставно набутого ним майна, в судовому засіданні позивач вказував на те, що між ним та відповідачем 06.09.2011 року була досягнута усна домовленість про те, що відповідач, у зв'язку з переоформленням на нього пістолету і рушниці, має сплатити на його користь за 2 роки, у розстрочку, до осені 2013 року вартість зброї у розмірі 26000 грн.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Обравши способом захисту відшкодування коштів на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, позивач в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний довести саме ті обставини, на які він посилається, а відповідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено п.12.21 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року з наступними змінами ( в редакції чинній на час виникнення правовідносин) у разі анулювання органом внутрішніх справ дозволу на зберігання зброї вона, а також бойові припаси до неї в 15-денний строк передаються власниками чи їх представниками на комісійний продаж або можуть бути подаровані особі, що має дозвіл на придбання такої зброї.

Якщо власник зброї у вказаний строк відповідного рішення щодо її реалізації не прийняв, вона вилучається і передається у комісійну торгівлю з поверненням власнику її вартості після продажу.

Як свідчать матеріали справи, дозволи органів внутрішніх справ на зберігання та носіння раніше належних позивачу мисливської гладкоствольної рушниці та спеціального пристрою ПМР НОМЕР_3 та сама зброя були видані ОСОБА_2, в тому числі, на підставі заяв і згоди самого позивача, а відтак підстав вважати, що дане майно в розумінні ст..1212 ЦК України є безпідставно набутим відповідачем немає.

Таким чином, дані правовідносини сторін ст.ст.1212, 1213 ЦК України не регулюються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов з цих підстав задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська