УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

30.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів щодо тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2011 року по справі № 6-182/11 було обмежено його право виїзду за територіальний кордон України, без вилучення закордонного паспорту, до повного виконання рішення Третейського суду, щодо стягнення грошових коштів, в сумі 16880 грн. 75 коп., на користь ОСОБА_2 М.В.31.07.2014 року.

Головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 31.07.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавче провадження закінчено. Московським ВДВС ХМУЮ було скасовано заходи примусового виконання рішення Третейського суду, в частині накладання арештів на майно ОСОБА_1, однак у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець не зазначив про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за територіальний кордон України.

Станом на сьогоднішній день виконавче провадження про стягнення з нього боргу на користь ОСОБА_2 є закінченим, постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у встановленому законом порядку не оскаржена. ОСОБА_1 вважає, що відпали підстави для збереження такого виключного заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду та він підлягає скасуванню, оскільки порушує його Конституційні права.

З огляду на те, що державний виконавець, по завершеним виконавчим провадженням, не має можливості провадити будь-яких процесуальних чи виконавчих дій, він позбавлений можливості винести відповідну постанову про скасування даних заходів, як це передбачено Законом.

Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив їх задовольнити.

Представник Московського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився. Неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження права виїзду за межі України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника Московського ВДВС ХМУЮ на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши посянення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

За приписами ч.1 ст. 3 ЦПК України, якою встановлено право особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та з метою дотримання права на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає заяву ОСОБА_1такою, що підлягає судовому розгляду в порядку, визначеному розділом VI Цивільного процесуального кодексу України щодо питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2011 було задоволено подання державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 про тимчасову заборону громадянину України боржнику ОСОБА_1 виїжджати за територіальний кордон України, без вилучення в нього закордонного паспорту, до повного виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Економіко-правова група «Інюстпром» від 21.08.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, в сумі 16880 грн. 75 коп..

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду за кордон і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених и на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

На виконанні Київського ВДВС ХМУЮ, а в подальшому Московського ВДВС ХМУЮ знаходився виконавчий лист № 7-ц/1508 від 08.10.2008 року виданий Ленінським районним судом м. Харкова на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Економіко-правова група «Інюстпром» від 21.08.2008 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 16880 грн. 75 коп.

31.07.2014 головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову № 44171815 про повернення виконавчого документу стягувачу, в зв"язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернене стягнення. Але у постанові не було зазначено про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно до п. 3.17 Наказу Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 № 512 «Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень» у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувачу чи повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.05.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа. Ухвала у встановленому законом порядку не оскаржена та набула законної сили. Таким чином дане виконавче провадження не відновлене та є закритим.

У відповідності з ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» - державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), якиййого видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

За приписами п. 11.4 розділу XI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (зі змінами та доповненнями), тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про: -повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»; -закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 6, 8 - 9, 11 - 14 частини першої статті 49 вказаного Закону; -скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Оскільки в даному випадку виконавчий документ було повернуто стягувачу не на підставі ч.1 ст 48 Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для прийняття державним виконавцем постанови стосовно зняття тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що обставини, які зумовлювали тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 минули, а також той факт, щона даний час відсутнє відкрите виконавче провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_1 згідно зазначеного рішення суду заява підлягає задоволенню, а застосоване обмеження - скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 210 ЦПК України, ст.ст. 6, 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасової обмеження у праві виїзду за територіальний кордон України без вилучення закордонного паспорту задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за територіальний кордон України громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлене ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2011 року по справі № 6-182/11.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд протягом 5 днів з дня їїпроголошення, а особами які не були присутніми при її проголошенні - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя