Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю: секретаря Ширинової К.С., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала не менше одного року до смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на його утриманні та встановити факт, що ОСОБА_4, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що починаючи з 06 квітня 1993 року його мати ОСОБА_4 почала мешкати однією сім'єю як жінка та чоловік з ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_2.

15 травня 2002 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони та ОСОБА_6, з другої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу квартири. Згідно укладеного договору, у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшла квартира АДРЕСА_1. Після придбання цієї квартири, мати позивача та ОСОБА_5 зареєструвались за вказаною адресою та стали спільно проживати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. За життя ОСОБА_5 заповітів не складав, спадкоємців за законом не має. ОСОБА_4 після смерті цивільного чоловіка до нотаріальної контори не зверталась, свідоцтво про право на спадщину не отримувала, вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно мешкала з померлим.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати позивача. За життя, ОСОБА_4 заповітів не складала, спадкоємцем першої черги за законом є лише позивач, інших спадкоємців на вищевказану квартиру немає.

Для прийняття спадщини після смерті матері, позивач звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, у зв`язку з недоведеністю факту знаходження матері на утриманні у спадкодавця ОСОБА_5 та факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_5 У зв'язку з чим, для захисту своїх прав та інтересів позивачу запропоновано звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача по довіреності ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові.

Представник відповідача у судове засідання надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить постановити рішення згідно чинного законодавства.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мешкали за адресою: АДРЕСА_2, зняті з реєстрації 28 травня 2002 року, що підтверджено довідками КП «ЖЕО № 35» (а.с. 11-12).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 15 травня 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., реєстр № 5020 та зареєстровано у Криворізькому БТІ, реєстрова книга 155П, стор. 35, реєстровий № 35 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, після смерті якого залишилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1, власниками якої були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори з заявою про отримання права на спадщину, не зверталась, оскільки фактично вважала, що прийняла спадщину після смерті цивільного чоловіка, оскільки з померлим була зареєстрована та постійно мешкала за однією адресою. З довідки ТОВ «Нова-Ком» від 19.02.2004 року (а.с. 21), підтверджується факт реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 01.04.2014 року та інформації нотаріуса, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть, а.с. 24). Після смерті ОСОБА_4 - матері позивача, відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є син померлої - позивач ОСОБА_3

Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Згідно постанови державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_4, у зв'язку з пропуском нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності факту родинних стосунків між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відсутній факт перебування ОСОБА_4 на утриманні спадкодавця ОСОБА_5). Зазначені обставини підтверджені копіями постанови нотаріуса в матеріалах справи (а.с. 28, 38).

З інформації нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори від 23 квітня 2015 року вбачаться, що після померлої ОСОБА_4 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2014 року, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувся син померлої - ОСОБА_3 Відомості про інших спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, кожен окремо вказали суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали в квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю, як подружжя до самої смерті, вели спільне господарство. За життя ОСОБА_4 дуже хворіла, ОСОБА_5 здійснював догляд за нею до смерті.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Таким чином, з огляду на досліджені у справі докази, з урахуванням наданих пояснень та показів свідків, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_3, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно вимог статті 531 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення прав на спадщину, до числа спадкоємців за законом належать особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

У відповідності з частиною 1 статті 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд встановив, що у судовому засіданні доведено факт перебування ОСОБА_4 на утриманні у ОСОБА_5, проживала разом з ним однією сім'єю, вели спільне господарство, тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1, що є підставами для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 531, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 15, 16, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297, 1298 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала не менше одного року до смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на його утриманні.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис