Справа № 303/2115/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Кондора Р.Ю.,

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 червня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі по тексту - ТзОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до Мукачівського міськрайонного суду з позовом в якому після уточнення позовних вимог остаточно просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 124 744,05 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 17.12.2012 року між позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір відступлення прав вимоги згідно якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило позивачу права вимоги по кредитним договорах укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги і по кредитному договору №329 від 16.03.2007 року відповідно до якого ОСОБА_2 отримав в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредит на суму 27 949 доларів США.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконував належним чином внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 124 744,05 грн., яку і просив суд стягнути на користь позивача.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 червня 2015 року в задоволенні даного позову відмовлено.

На дане рішення ТзОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. Зокрема зазначає, що суд помилково послався на виконання відповідачем виконавчого напису, як на підставу для відмови в позові. Так, відповідач оплатив суму вказану у виконавчому напису лише 03.03.2015 року, а тому дана сума спочатку була конвертована у долари США, після чого зарахувалася відповідно до умов договору в рахунок погашення боргу. Вказаних коштів не вистачило для повного погашення заборгованості по кредиту, що свідчить про доведеність позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 16 березня 2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» уклав з ОСОБА_2 кредитний договір №329, згідно з яким банк надав позичальникові кредит у розмірі 27 949 доларів США (а.с.4-8).

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань) за кредитними договорами. (а.с.16-26). Відповідно до умов цього договору кредитор за кредитними договорами переліченими в Додатку №1, змінюється з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (первісний кредитор) на ТОВ «Кредитні ініціативи» (новий кредитор).

Згідно витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги до переліку кредитних договорів переданих за вказаним Договором входив також кредитний договір №329 від 16.03.2007 року по якому позичальником є ОСОБА_2 (а.с.27). Обставини щодо переходу до позивача прав вимоги за вказаним кредитним договором не оспорюються.

Також з матеріалів справи вбачається, що 08.02.2015 року приватним нотаріусом Київського МНО Чуловським В.А. зроблено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Skoda Oktavia A5 2.0 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 За рахунок коштів, отриманих від реалізації запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості за кредитним договором, яка виникла в період з 17.12.2012 по 01.12.2014 року, а саме: заборгованість за кредитом - 70 079,02 грн., заборгованість по відсоткам - 21 654,89 грн. та 3500 грн. за вчинення виконавчого напису, що разом становить 95 233,91 грн. (а.с.56).

03.03.2015 року боржником ОСОБА_2 сплачено в повному обсязі суму вказану у виконавчому написі (а.с.55), внаслідок чого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.58).

Також в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, наданий ТзОВ «Кредитні ініціативи», згідно якого станом на 28.04.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 5447,68 доларів США, що еквівалентно 124 927,05 грн., яка складається з: 1831,01 доларів США, що еквівалентно 41 927,50 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 1004,34 долари США, що еквівалентно 22 997,94 грн. - заборгованість по відсоткам; 2612,33 долари США, що еквівалентно 59 808,61 грн. пені (а.с.67).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повністю погасив заборгованість, сплативши суму вказану у виконавчому написі. Також суд не взяв до уваги розрахунок заборгованості, зазначивши, що суми вказані в ньому не узгоджуються з сумами зазначеними у виконавчому написі.

Однак з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З кредитного договору слідує, що такий укладено в іноземній валюті - доларах США, а з додатку №1 до кредитного договору вбачається, що погашення кредиту також має здійснюватися в доларах США. При цьому, у разі наявної заборгованості по кредитному договору порядок такого погашення заборгованості визначений п. 3.8 договору.

З виконавчого напису, на який послався суд першої інстанції слідує, що таким визначено розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 01.12.2014 року і така заборгованість складається з: 70 079,02 грн., що еквівалентно 4654,43 доларам США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2014 року один долар США рівний 15,05 грн.) заборгованості по кредиту та 21 654,89 грн., що еквівалентно 1438,25 доларам США заборгованості по відсоткам.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВССУ №5від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з'ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору.

Таким чином вчинення приватний нотаріусом виконавчого напису автоматично не припинило зобов'язання за кредитним договором, а відтак в період з моменту визначеному виконавчим написом (01.12.2014 року) по момент повного погашення заборгованості кредитор вправі нараховувати відсотки по кредитному договору.

Крім того, враховуючи те, що кредит укладено у іноземній валюті та згідно умов договору погашення кредиту також повинно здійснюватися у іноземній валюті, то в разі внесення певної суми грошових кошів на погашення заборгованості в національній валюті, така сума спочатку конвертується у валюту кредиту і лише потім, така конвертована сума, направляється на погашення заборгованості відповідно до умов договору.

Таким чином із сплаченої відповідачем 03.03.2015 року суми коштів в розмірі 95 233,91 грн. - 3500 грн. складають нотаріальні витрати, а решта суми - 91 733,91 грн. конвертовано у валюту зобов'язання, що становить 3695,87 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.03.2015 року один долар США рівний 24,82 грн.) і саме ця сума направлена на погашення заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості в ньому повністю враховано зазначену суму, а саме 2823,42 долари США направлено на погашення заборгованості по тілу кредиту, а 872,45 доларів США - на погашення заборгованості по відсоткам. Внаслідок чого заборгованість по тілу кредиту склала 4654,43 - 2823,42 = 1831,01 долари США, а заборгованість по відсоткам - 1438,25 - 872,45 + 438,54 (відсотки нараховані після 01.12.2014 року) = 1004,34 долари США, що повністю узгоджується з розрахунком позивача та свідчить про помилковість відповідного висновку суду.

Що стосується пені, то така нарахована позивачем відповідно до умов договору, правильність такого розрахунку відповідачем фактично не осопорюється. Розмір нарахованої пені не перевищує загального розміру заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам, а тому відсутні підстави для його зменшення згідно ч.3 ст. 551 ЦК України. При цьому колегія суддів констатує, що відсутність вимоги про стягнення пені у виконавчому написі не позбавляє кредитора при пред'явленні позову про стягнення залишку заборгованості розрахувати таку пеню відповідно до умов договору та ставити питання про її стягнення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що пред'явлений позов ґрунтується на нормах матеріального права та є доведений, а тому підлягає задоволенню

За таких обставин, рішення суду першої інстанції згідно п.п.1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по даній справі нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.599 ЦК України, ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Скасувати заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 червня 2015 року та ухвалити по даній справі нове рішення, яким уточнений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість по кредитному договору в розмірі 124 927 (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять сім гривень 05 (п'ять) копійок, яка складається з: 41 927,50 грн. заборгованості по тілу кредиту; 22 997,94 грн. заборгованості по відсоткам; 59 808,61 грн. пені.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді