РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова,

у складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Південне» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зустрічним позовом Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_1 про про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 15000 грн. відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що вона проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Її помешкання перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Південне», до керівництва якого вона неодноразово зверталася із проханням провести ремонт даху та водостічних труб, які перебувають у неналежному стані, внаслідок чого її помешкання було неодноразово затоплено. Зрештою, відповідачем було проведено ремонт даху та труб, однак такий зроблено неякісно, внаслідок чого з 04.06.2012 р. на 05.06.2012 р.; з 12.06.2012 р. на 13.06.2012 р. її квартиру знову було затоплено дощовою водою, про що відповідачем було складено відповідні акти. Внаслідок неналежного ремонту даху і труб її будинку, постійних затоплень її квартирі завдано значної шкоди. Вказує, що постійно належним чином та у повному розмірі сплачує комунальні послуги відповідачу, який у свою чергу неналежно виконує свої обовязки щодо утримання будинку, на неодноразові звернення провести якісний ремонт, керівництво відповідача не реагує. Самостійно відремонтувати дах та стічні труби позивач немає можливості, оскільки не працює, є пенсіонеркою. Більше того, керівництво відповідача на її прохання провести вказані ремонтні дії відповідало грубо, нецензурною лайкою, внаслідок чого зазнавала сердечних приступів та моральних страждань. На підставі викладеного просить задовольнити позов.

ОСОБА_2 відповідача у свою чергу подано зустрічну позовну заяву на позов ОСОБА_1, якою просить стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 на користь ЛКП «Південне» заборгованість за комунальні послуги, а саме: гарячу воду у сумі 786,24 грн.; центральне опалення в розмірі 1368,72 грн.; холодну воду у сумі 308,10 грн.; утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1126,80 грн, а всього 3589,86 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 мешкають у будинку, який обслуговується ЛКП «Південне» та споживають комунальні послуги, які надаються відповідачем. За період з січня 2010 року по червень 2013 року частково не сплачують комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у вказаній вище сумі.

Надалі представником ЛКП «Південне» уточнено вимоги зустрічного позову, просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3на користь ЛКП «Південне» заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 4260,33 грн.та судові витрати. Суму заборгованості уточнено у звязку із подальшим нехтуванням відповідачами зустрічного позову обовязком щодо сплати комунальних послуг.

ОСОБА_1 подано заперечення на уточнений зустрічний позов ЛКП «Південне», згідно якого остання просить відмовити у задоволенні такого у повному обсязі. Вказує, що ЛКП не надано жодного належного доказу на підтвердження наявності заборгованості по комунальних послугах. Більше того, ЛКП не надано відповідних документів, які б підтвердило його повноваження надавати такі послуги мешканцям будинку. Зустрічний позов необґрунтований та безпідставний. Між нею та ЛКП не укладено відповідного договору, на підставі якого ЛКП набуває повноважень надавати відповідні комунальні послуги споживачам. Вказує, що ЛКП свідомо уникає укладення договору із споживачами послуг. оскільки після укладення такого виникають не тільки права а і відповідні обовязки, зокрема і право оскарження дій та послуг комунальників. ЇЇ прохання укласти відповідний договір ЛКП ігнорує, чим маніпулює законодавством та свідомістю споживачів послуг. Більше того, вважає, що діями ЛКП порушено її Конституційні права, оскільки до матеріалів справи додано сумнівну довідку про склад сімї, яку вона не отримувала та не замовляла, що свідчить про збирання ЛКП відомостей про неї та її сімю без її згоди. Вважає усі доводи ЛКП, які наводяться на підтвердження викладених у зустрічному позові обставин надуманими та такими. Що не можуть давати підстав для задоволення зустрічного позову. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

ОСОБА_2 ЛКП «Південне» надано додаткові пояснення до зустрічних позовних вимог, у яких останній зазначає, що згідно діючого законодавства, рішень органів виконавчої влади та Правил користування приміщеннями житлових будинків відсутність укладеного між ЛКП та споживачем комунальних послуг не звільняє останнього від оплати таких послуг, якщо вони надаються і відповідно споживаються.

ОСОБА_2,П. подано додаткові письмові пояснення по суті справи, згідно яких, останній вказує, що позовні вимоги його довірительки ґрунтуються на істинних обставинах справи, у підтвердження таких подано належні докази, а саме: висновок судової технічної будівельної експертизи, яким підтверджується завдана шкода та її розмір, заяви ОСОБА_1 до ЛКП від 19.04.2012 року та від 07.10.2013 року та Акти ЛКП «Південне» про залиття квартири від 07.06.2012 р.; 07.06.2012 р.; 02.07.2012 р.; 31.07.2012 року. із проханнями про проведення ремонту даху та водостічної труби, а також надання належних комунальних послуг. Звертає увагу суду, що згідно ст. 162 ЖК України. Плата за комунальні послуги та користування житловим приміщенням встановлюються угодою сторін за затвердженими тарифами. ОСОБА_1 неодноразово у судових засіданнях заявлялися клопотання про надання такого договору, а також документів на підставі яких проводиться нарахування плати комунальних послуг та встановлюються тарифи. ЛКП «Південне» надано угоди, укладені із організаціями, які не являються сторонами по справі, а також договір, який не підписувався ОСОБА_1, а отже такий не має юридичної сили.Звертає увагу суду і на те, що деякі рішення виконкому Львівської міської ради, на підставі яких проводилось нарахування оплати за комунальні послуги скасовані і втратили чинність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги свого позову підтримала повністю, просить задовольнити, з підстав викладених нею в уточненому позові, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити за його недоведеністю та безпідставністю.

ОСОБА_2 ЛКП «Південне» у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, просить відмовити у його задоволенні на підставі поданих письмових заперечень, зустрічний позов просить задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов позов слід задовольнити часково, а в задоволенні зустрічного відмовити повністю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.3 ст. 10; ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 995, виданої 25.06.2012 року Львівським комунальним підприємством «Південне», позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із своїм сином ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1. Із довідки також вбачається, що даний будинок № 125 по вулиці Володимира Великого у місті Львові перебуває на балансі та обслуговуванні Львіського комунального підприємства «Південне» /т.1 а.с. 3/

У матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 зі змісту яких вбачається, що остання неодноразово, а саме: 19.04.2012 р., 27.06.2012 р. зверталася до керівництва ЛКП «Південне» із проханнями відремонтувати дах, в звязку із його протіканням, що завдає шкоди її помешканню /т.1 а.с. 4,5/.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири.

Комісією ЛКП «Південне» складено Акти від 07.06.2012 р. та 02.07.2012 р. про те, що у звязку із сильними опадами з 04.06.2012 р. по 05.06.2012 р. та з 12.06.2012 р. по 13.06.2012 р. відбулося залиття дощової труби, внаслідок чого мало місце залиття кухні. Коридору, ванної кімнати та кладової квартири АДРЕСА_2.

Також судом беруться до уваги фотографії, надані ОСОБА_1 на підтвердження факту залиття на яких чітко відображено зовнішні ушкодження косметичного стану стін та стелі помешкання, такі могли бути завдані виключно внаслідок залиття.

Таким чином суд вважає доведеним факт залиття квартири ОСОБА_1 внаслідок перебування житлового будинку та його обладнання у неналежному стані, що представником ЛКП «Південне» і не оспорюється.

У матеріалах справи наявний звіт про оцінку розміру відшкодування збитків при пошкодженні квартири за адресою: м. Львів вул. В.Великого, 125/34, виконаний ПП «Експерт МАШ» на замовлення ОСОБА_1 Згідно даного звіту, незалежним оцінювачем ОСОБА_4 надано висновок про те, що вартість відшкодування збитків при залитті квартири з врахуванням технічного стану оздоблення дорівнює вартості ремонтно-відновлювальних робіт помноженого на коефіцієнт фізичного зносу на момент пошкоджень розраховується за відповідною формулою та = 2006 грн. /т.1 а.с. 27-31/.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірною дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала.

Капітальний ремонт житлового будинку у відповідності із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» покладається на балансоутримувача будинку, яким у даній спірній ситуації виступає ЛКП «Південне».

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»(далі - Правила), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Завданням оглядів є перевірка готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період. Огляд балансоутримувачем проводиться з метою перевірки цілісності та збереженості загально будинкових мереж. Перевірка та ремонт внутрішньо квартирних мереж здійснюється у випадку виявлення пошкодження таких мереж.

Таким чином, враховуючи, що ЛКП «Південне», як балансоутримувачем не було належно відредаговано на наведені вище заяви ОСОБА_1 щодо проведення ремонту даху будинку та водостічних комуніуацій, суд вважає, що неодноразові залиття квартири ОСОБА_1, якими спричинено матеріальну шкоду майну (помешканню) останньої мали місце з вини ЛКП «Південне», суд приходить до висновку про доведеність ОСОБА_1 вини ЛКП «Південне» у заподіянні їй матеріальної шкоди. Однак, беручи до уваги вказаний звіт про оцінку розміру відшкодування збитків, згідно якого вартість відшкодування збитків при залитті квартири з врахуванням технічного стану оздоблення становить 2006 грн., суд вважає за необхідне стягнути з ЛКП «Південне» у користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 2006 грн.

Розглядаючи справу в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив із наступного.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. зазначено, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань та з урахуванням інших обставин».

Так, суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_1 моральних страждань та переживань, діями та бездіяльністю відповідача, вважає доведеним та встановленим причинно-наслідковий зв'язок між ними. Внаслідок неодноразового залиття квартири ОСОБА_1, які відбувалися внаслідок проведення неналежного ремонту будинку та його устаткування остання постійно зазнавала моральних переживань, які носили триваючий характер, порушувався її звичний ритм життя, вона була змушена приймати дій для забезпечення захисту своїх порушених прав та доведенню завдання їй матеріальних збитків. ОСОБА_1 терпить незручності в побуті внаслідок залиття і через те, що тривалий час шкода понесена у звязку із затопленням житла не відшкодована.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 і в частині відшкодування моральної шкоди у заявленому розмірі.

При розгляді зустрічного позову, суд встановив безпідставність такого, виходячи із наступного. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та при будинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п. 1 ст. 10 вказаного Закону. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. При цьому, статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені права та обов'язки як споживача так і виконавця послуг, зокрема обов'язком споживача - є укладання договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, та оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 32 вищевказаного закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово - комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право.

У матеріалах справи наявні копії платіжних документів, які спростовують твердження представника ЛКП «Південне» про ухиляння ОСОБА_1 від її обовязку, як споживача сплачувати комунальні послуги.

Більше того судом встановлено, що між сторонами не укладено відповідної угоди (договору), при цьому, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 зверталась до керівництва ЛКП «Південне» із відповідними заявами про укладення такого правочину.

До зустрічного позову не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував законність, спосіб, порядок та правомірність нарахування заборгованості ОСОБА_1, а також сам факт її наявності.

Договори, представлені представником ЛКП «Південне», як докази обґрунтування зустрічного позову не беруться до уваги судом, оскільки такі не укладено із ОСОБА_1

Також, ЛКП «Південне» у підтвердження позову у частині нарахування плати за комунальні послуги покликається на рішення виконкому Львівської міської ради від 31.05.2011 року № 561, однак, як встановлено судом дане рішення скасоване і втратило чинність. а тому нарахування оплати комунальних послуг проводилось незаконно на підставі неналежної документації.

У задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 86 ЦПК України, із Львівського комунального підприємства «Південне» у користь ОСОБА_1 слід стягнути 200 грн. вартості проведеної будівельно-технічної експертизи. Керуючись ст. ст. 10,30,31,60,212-215,209,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_1 2006 грн. майнової шкоди.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_1 200 грн. за проведення судової експертизи.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Південне» на користь ОСОБА_1 6000 грн. компенсації моральної шкоди.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.