Справа № 2-1058/2010 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2010р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

за участю: позивача ОСОБА_1

перекладача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Чернівецького комунального БТІ, третя особа Герцаївська державна нотаріальна контора,

-про визнання договору дарування не дійсним, суд,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 30.01.2003 року на підставі рішення виконкому м/ради м. Герца, Чернівецької області оформила право власності на житловий будинок розташований по вул..Трудовій 6, м. Герца, Чернівецької області, що підтверджується отриманим свідоцтвом на право власності видане 05.03.2003 року. Після цього ОСОБА_5, яка є її донькою почала її обмовляти укласти договір довічного утримання так як вона стара і не зможе утримати даний будинок в належному стані. 15.03.2003 року її привезли до нотаріуса де вона будучи малограмотною, не читаючи умови договору, думаючи що підписує договір довічного утримання підписала договір дарування. Відповідачі не надали їй договір для ознайомлення а літом 2009 року їй стало відомо що вони намагаються продати будинок а вона залишиться на вулиці.

Позивач вважає, що договір дарування укладений між нею та відповідачами слід визнати не дійсним тому, що він підписаний нею в результаті введення її відповідачами в оману.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і пояснила, що вона є багатодітною матерю, бажає залишити будинок в спадок всім дітям а не лише однієї доньки. Документи на оформлення право власності на житловий будинок в 2003 році вона оформляла сама. Вона мала намір оформити договір довічного утримання, оскільки вона є жінкою похилого віку і потребує догляду та утримання, нотаріус не зрозумів її бажання.. При оформлені договору нотаріус не запитував її про умови договору. Після підписання договору відповідачі в перші роки надавали допомогу а потім забули про неї.

Відповідач ОСОБА_5 будучи допитана за правилами свідка суду показала, що мати на початку 2003 року і повідомила що бажає подарити їй будинок, з даного приводу мати дзвонила неодноразово. На той час чоловік перебував за кордоном на заробітки, мати самостійно оформила всі необхідні документи на житловий будинок. В травні 2003 року мати знов передзвонила та повідомила, що вона вже домовилась з нотаріусом про день оформлення документів, вона приїхала разом з чоловіком, між нею та матерю не було ніякої домовленості, що це має бути договір довічного утримання. Мати забажала подарити їй та чоловікові будинок.

Відповідач ОСОБА_4 будучи допитаний за правилами свідка суду показав, що позов не визнає. Всі документи для оформлення договору дарування були оформлені позивачем, він був присутній лише в нотаріальній конторі. Договір не реєстрував в органах БТІ не вважав цього потрібним. Між ними були нормальні відносини доки не втрутились інші діти позивача які бажають получити даний будинок. З його сторони та сторони дружини ніякого оману не було. Вся розмова в нотаріальній конторі велась румунською мовою. Позивач сама розраховувалась за всі отримані послуги з газопостачання, електричної енергії та інше. Допомагали їй просто як матері.

Представник нотаріальної контори в судовому засіданні суду пояснив, що позов не визнає, не вбачає правових підстав для його задоволення.

Представник Чернівецького БТІ в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнає.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона в 2003 році працюючи державним нотаріусом Герцаївського нотаріального округу посвідчила договір дарування житлового будинку між сторонами. На початку 2003 року позивач звернулась до нею з питанням, що бажає подарити будинок доньці а саме відповідачці, вона їй пояснила, необхідність оформити всі документи, тобто право власності на житловий будинок та всі наслідки договору дарування але вона наполягала на оформленні договору дарування. На початку травня 2003 року позивач знов звернулась до нею з приводу оформлення договору дарування житлового будинку на користь відповідача, вона знов пояснила їй всю складність даного договору але вона наполягала на цьому, вона також пояснила можливість оформлення іншого договору, спадкового договору, договору довічного утримання або заповіту. При оформленні договору дарування всі умови договору і зміст договору був нею перекладений на румунську мову якою вільно володію та розяснення позивачу його наслідки, лише після цього вона його підписала.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є донькою позивача, про існування договору вона дізналась десь через два роки після його підписання, наскільки їй відомо між сторонами була домовленість, що відповідач ОСОБА_5 яка є її рідною сестрою та її чоловік зобовязались надати матері допомогу в її утриманні та утриманні її будинку.

Матеріалами справи суд установив, що договором дарування від 15.05.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №491 Герцаївського нотаріального округу був посвідчений договір дарування житлового будинку між дарувальником ОСОБА_1 та обдарованими особами ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Право власності на житловий будинок розташований по вул.. Трудовій 6, м. Герца, Чернівецької області, відповідно до договору дарування від 15.05.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №491 Герцаївського нотаріального округу зареєстровано в Герцаївському БТІ лише 27.01.2010 року.

З наданих сторонами квитанцій за сплату електричної енергії, та послуги телекомунікаційного звязку на а.с. 23-35 вбачається, що за отримані послуги розраховувалась позивач.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229ЦК ), такий правочин визнається судом не дійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року за №9

Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними зазначено, що п. 20. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Суд вважає, що зі сторони позивача в судовому засіданні не надані докази, що її на час укладання договору навмисно ввели в оману щодо обставин які впливали на укладання договору дарування.

Суд оцінюючи у сукупності пояснення сторін, покази свідків та матеріали цивільної справи дійшов висновку, що між сторонами на час укладання договору склалися правовідносини з приводу надання матеріальної допомоги в утримані позивача, та утримані її житлового будинку. Тому суд приймаючи до уваги, що з даних правових підстав визнання договору не дійсним позивачем позов не заявлявся а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст..10,58,59,60,61, 208-218, ЦПК України, і на підставі ст..230 ЦК України, суд, -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Чернівецького комунального БТІ, третя особа Герцаївська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування не дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: