Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/373/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Пантилус О.С.
Провадження № 22-ц/778/5292/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ним та відповідачем 20.05.2012 року укладений договір позики, згідно якого останній отримав грошові кошти в сумі 31670 грн. і зобов'язався повернути в строк до 21 червня 2012 року. Вважає, що оскільки відповідач не повернув вчасно суму боргу, тому повинен сплатити 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 31 670 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 2548,35 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 27670 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики в розмірі 2226,49 грн. та судовий збір в розмірі 298,96 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, увалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 6670 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, міститься оригінал розписки від 20.05.2012 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 зобов'язується повернути гроші в сумі 31670.00 гривень в місячний термін до 21 червня 2012 року (а.с.37).

Факт отримання вказаної суми саме у ОСОБА_4 відповідачем не заперечується .

Тобто, зазначений договір позики, укладений між сторонами, згідно ст. 1047 ЦК України, в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається V письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На зворотньому боці розписки існують надписи наступного змісту: віддав 4000 чотири тисячі, підпис: віддав 10000 десять тисяч, підпис: віддав 5000 п'ять тисяч, підпис; віддав 4000 чотири тисячі, підпис; віддав 2000 дві тисячі, підпис.

Згідно пояснень відповідача вказані надписи в розписці, яку йому надавав ОСОБА_4. кожного разу при поверненні частини коштів він робив власноручно і -підпис належить йому.

Позивачем обставини часткового повернення коштів не визнані ,зазначено що надписи зроблені відповідачем без його відома і без повернення грошей, шляхом обману.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним і чином відповідно до умов договору, цього Кодексу.

Порядок підтвердження виконання зобов'язання в даному випадку встановлений законом, а саме, статтею 545 ЦК України , якою передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник маг право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Суд першої інстанції розглянувши справу обґрунтовано прийшов до висновку ,що передбачених ст. 545 ЦК України доказів на підтвердження часткового виконання зобов'язання відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом і судом правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми 27670,00 гривень за період з 21 червня 2012 року до 25 лютого 2015 року, що складає 27670,00 грн. х 3% : 365 днів х 979 днів = 2226.49 гривень.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: