Справа № 2-879/11 Головуючий у І інстанції Шинкарь А. О.
Провадження № 22-ц/780/4155/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 26 17.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2011 року у справі за позовом Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року кредитна спілка «Аккорд» звернулась в суд із вказаним позовом і просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 475 грн. 02 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 лютого 2005 року між КС «Аккорд» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1258 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,148 за кожен день користування кредитом. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів із відсотками за їх користування відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Аккорд» заборгованість за кредитним договором у сумі 2 475 грн. 02 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи, невідповідність рішення фактичним обставинам справи, незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушив умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та процентів, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із цими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться звичайно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2005 року між кредитною «Аккорд» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1258 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,148 за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що повернення кредиту та нарахованих процентів здійснюється щомісячно до 21 числа кожного місяця згідно Додатку№1 - рекомендованого графіку платежів із кінцевою датою платежу 21 лютого 2006 року. (а.с.8).

Згідно п.3.2 при порушенні строків сплати кредиту спілка має право нарахувати пеню, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та процентів належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість по кредиту у сумі 584,76 грн., по процентам за користування кредитом у сумі 1 597,88 грн., по пені в розмірі 6 484,99грн. Відповідно до рішення кредитного комітету пеня зафіксована в розмірі 292,38 грн. Загальний розмір заборгованості становить 2475грн.02коп.

Відповідно до п.5.1 Договору цей Договір діє з моменту підписання до повного його виконання сторонами.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Аккорд» вказаної заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування та закриття провадження у справі при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що кредитний договір сторонами не підписаний, а тому його необхідно вважати неукладеним, підлягають відхиленню.

Дійсно позивачем надано договір№500 дар від 21.01.2005 року між КС «Аккорд» і ОСОБА_2, на якому відсутній підпис виконавчого директора КС «Аккорд» Остапенка С.В., проте договір підписано відповідачем і вказана обставина ним не спростована.

Крім того, у матеріалах справи є заява відповідача про прийняття його в члени кредитної спілки «Аккорд» від 21.02.2005 року. (а.с.6), заява про видачу кредиту у розмірі 1258грн. (а.с.7).

Також позивачем при розгляді справи в апеляційному суді надано видатковий касовий ордер від 21.02.2005 року, який підтверджує видачу ОСОБА_2 кредиту у сумі 1258,00грн.

Вказані обставини свідчать про те, що сторони з 21 лютого 2005 року перебувають у договірних правовідносинах щодо надання - повернення кредитних коштів і письмова форма правочину відповідно до ст..207 ЦК України дотримана.

Колегія суддів вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_2 отримав від позивача кредитні кошти і оскільки належним чином взяті на себе зобов»язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконав, то заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Інші доводи апелянта щодо застосування апеляційним судом строку позовної давності, як підстави для відмови в позові, є необґрунтовані із таких підстав.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З врахуванням вказаних вимог закону положення про наслідки спливу позовної давності не підлягають застосуванню на стадії апеляційного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи в суді першої інстанції позивачем при подачі заяви про перегляд заочного рішення, заява про застосування строку позовної давності не подавалась. (а.с.46-48).

Інші доводи апелянта на неповне з»ясування обставин справи, невідповідність рішення фактичним обставинам справи, незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: