У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Горохівської міської ради Волинської області про визнання незаконним рішення та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Горохівської міської ради Волинської області про визнання незаконним рішення та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 з 2001 року. Для експлуатації та будівництва цього будинку рішенням Горохівської міської ради Волинської області від 11 березня 1981 року була виділена в безстрокове користування земельна ділянка площею 600 кв. м. Крім того, в 1995 році після прийняття будинку в експлуатацію, попередні власники зайняли земельну ділянку площею 0,0237 га., на якій були висаджені дерева, тому власники житлового будинку, які з 1983 року добросовісно, одноосібно володіють спірною земельною ділянкою, набули на цю земельну ділянку право користування. Однак, спірна земельна ділянка площею 0,0237 га рішенням Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області від 18.10.2012 року була виділена у приватну власність ОСОБА_5 для ведення садівництва. На підставі рішення ради ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.11.2012 року.

Вказуючи, що ОСОБА_5 набула права власності на спірну земельну ділянку в порушення вимог чинного законодавства, технічна документація, в тому числі акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки були оформленні без участі ОСОБА_4, позивачка просила визнати незаконним рішення та скасувати державний акт на право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним пункт 3 рішення Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області № 21-2/2012 від 18 жовтня 2012 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0237 га., яка призначена для ведення садівництва та розташована по АДРЕСА_1.

Скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 15 листопада 2012 року управлінням Держкомзему у Горохівському районі Волинської області на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0237 га., яка призначена для ведення садівництва та знаходиться за вказаною адресою.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що ОСОБА_4 не є власником або землекористувачем спірної земельної ділянки площею 0,0237 га, будь-яке право позивачки виділенням цієї земельної ділянки ОСОБА_5, як землекористувача земельної ділянки, на якій розташований належний їй на праві власності будинок по АДРЕСА_1, порушено не було.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик