У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення коштів за договорами та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2013 року та 12 березня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були укладені договори банківського вкладу.

23 жовтня 2013 року договір банківського вкладу від 23 квітня 2013 року був пролонгований до 23 жовтня 2014 року з відсотковою ставкою 16,50 % річних, а договір від 12 березня 2014 року - до 17 березня 2015 з відсотковою ставкою

22 % річних.

Додатковими угодами від 12 березня 2014 року та 11 червня 2014 року вказані договори були змінені, а саме - збільшені суми депозитів до 18 тис. грн та

5 тис. грн відповідно. Вказувала на те, що 28 липня 2014 року вона зверталася до банку для зняття нарахованих відсотків, однак їй було повідомлено про те, що з її рахунків зникли кошти, а залишилися лише відсотки по договору від 23 квітня 2013 року в сумі 500 грн, які вона і зняла.

Ураховуючи, що після неодноразового звернення до банку з приводу сплати відсотків або повернення коштів за депозитами їй було відмовлено, позивачка просила суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь кошти за договорами банківського вкладу та відсотки за весь період дії договорів у сумі 24 819 грн 95 коп. та 3 % річних за прострочення виплат по кожному з договорів у розмірі 143 грн 65 коп. та 44 грн 03 коп., а також моральну шкоду у розмірі

25 тис. грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 листопада

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Розірвано договори банківського вкладу (депозиту) від 23 квітня 2013 року та 12 березня

2014 року, укладені між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 депозит за договором від 23 квітня 2013 року в сумі 18 тис. грн та відсотки в сумі

979 грн 60 коп. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 депозитний вклад за договором від 12 березня 2014 року в сумі

5 тис. грн та відсотки в сумі 291 грн 60 коп. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли до правильного висновку про те, що письмова форма спірних договорів дотримана, внесення фізичною особою коштів підтверджується копіями квитанцій, які за змістом та формою відповідають вимогам закону та не оспорені банком.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення коштів за договорами та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф. Хопта