У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 615 грн 93 коп.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 16 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3. було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої останнім отримано 10 554 грн 59 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних на суму залишку заборгованості; погашення кредиту відбувається щомісячними платежами, які мають бути внесені з 1 по 25 число кожного місяця.

У зв'язку із порушенням відповідачем зобов'язань станом на 11 лютого 2014 року виникла заборгованість у розмірі 8 615 грн 93 коп., а саме: тіло кредиту - 5 325 грн 58 коп., заборгованість за процентами - 637 грн 47 коп., штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1766 грн 41 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 386 грн 47 коп.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою від 16 серпня 2012 року в розмірі 6 349 грн 52 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 червня 2014 року залучено до участі у справі правонаступника померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 червня 2014 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить змінити рішення суду першої інстанції та скасувати ухвалу апеляційного суду в частині відмови у стягненні штрафу, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Касаційна скарга не містить доводи щодо незаконності оскаржуваних судових рішень у частині задоволення позову, тому в цій частині вони не переглядаються судом касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 16 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3. було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої останнім отримано 10 554 грн 59 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10 % річних на суму залишку заборгованості.

Як убачається із матеріалів справи, підписанням Генеральної угоди позичальник погодився, що ця Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами і правилами, Тарифами складає кредитний договір (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» до «25» числа кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячними платежами) в сумі 928 грн 58 коп. для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил.

Відповідно до ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України, у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк виконання яких не настав, сторони дійшли згоди, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з часу виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує штраф у розмірі 1766 грн 41 коп. (п. 2.2 Генеральної угоди).

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 11 лютого 2014 року заборгованість становила 8 615 грн 93 коп., а саме: тіло кредиту - 5 325 грн 58 коп., заборгованість за процентами - 637 грн 47 коп., штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 1766 грн 41 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 386 грн 47 коп.

Відмовляючи в позові у частині стягнення фіксованої суми штрафів (500 грн та 1766 грн 41 коп.), суд першої інстанції виходив із того, що такі вимоги суперечать ч. 2 ст. 549 ЦК України, оскільки штраф має обчислюватись у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції та залишив ухвалене ним рішення без змін.

Із висновками апеляційного суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало про те, що сторони договору, будучи вільними у визначенні умов договору, не позбавлені можливості добровільно узгодити та передбачити у договорі такий спосіб забезпечення виконання зобов'язання, як стягнення з боржника штрафу у фіксованій частині.

За змістом ст.ст. 303, 315 ЦПК України апеляційний суд зобов'язаний надати відповіді на всі доводи апеляційної скарги. Недотримання вказаних вимог є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в частині мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не перевірив доводи і заперечення сторін, не спростував їх, не з'ясував, чи забороняє цивільне законодавство відступити від положень ст. 549 ЦК України та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції у частині відмови в позові про стягнення штрафів.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалене у справі судове рішення апеляційного суду необхідно скасувати в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в позові про стягнення штрафів та направити справу в цій частині на новий розгляд до цього суду відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 червня 2014 року скасувати в частині залишення без змін рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2014 року про відмову в позові про стягнення штрафів та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

А.С. Олійник