Справа № 372/2053/15-ц Головуючий у І інстанції Мора О.М.
Провадження № 22-ц/780/4265/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 49 16.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Воробйової Н.С., Приходька К.П.

за участі секретаря Якимчук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони проживають окремо. Діти на даний час перебувають на утриманні позивача і проживають з нею. Позивач має намір розлучитися з відповідачем. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей, позивач просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей, а саме: на доньку ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, в розмірі 1286,00 гривень та на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, в розмірі 1032,00 гривень, щомісячно, з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття (а.с.1-2).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він не працює і не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Наголошує на тому, що суд не врахував його матеріальне становище та обов»язки перед іншими членами сім»ї. Просить зменшити розмір аліментів до 500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають двох малолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4,5)

Діти постійно проживають та перебувають на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області та визнається сторонами .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується із з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд, у відповідності до ст. 184 СК України, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В даній справі спір виник щодо можливості відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному в позовній заяві розмірі, який позивач визначила у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач, заперечуючи проти позову, голослівно стверджував про те, що він не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. При цьому жодного доказу на підтвердження своїх заперечень суду не надав. Посилаючись в своїй апеляційній скарзі на те, що суд не прийняв до уваги обов»язки відповідача щодо утримання інших членів сім»ї, відповідач знову ж таки навіть не вказав щодо кого він має такі обов»язки і також не надав доказів на підтвердження цих обставин.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги відповідач підтвердив, що він працює без офіційного оформлення трудових відносин на будівництві. Доходи у нього не стабільні, кожного місяця різняться, а тому він просить стягнути з нього менший розмір аліментів, але він при наявності можливості буде сплачувати більші суми на утримання дітей.

Сімейний кодекс України не встановлює меж розміру аліментів, які стягуються у твердій грошовій сумі і залишає визначення цього розміру на розсуд суду. Суд першої інстанції погодився з доводами позивача в тому, що батько має сплачувати аліменти на дітей в розмірі прожиткового мінімуму на час їх стягнення. Оскільки прожитковий мінімум не є верхньою межою для визначення розміру аліментів, судова колегія не вбачає у висновках суду першої інстанції порушень діючого законодавства і зменшення цієї суми до половини. Оскільки відповідач не надав суду жодного доказу неможливості сплати ним аліментів у визначеному судом розмірі, судова колегія вважає, що він є працездатною особою, яка має можливість працювати, отримувати доход і зобов»язана утримувати своїх дітей хоча б в межах прожиткового мінімуму, визначених законодавством.

Крім того, судова колегія враховує ту обставину, що позивач на даний час не працює, оскільки меншій дитині виповнилось лише півтора року, а тому вона взагалі не має доходів для утримання дітей, що покладає на відповідача додаткову відповідальність щодо забезпечення дітей.

Судова колегія вважає рішення суду першої інстанції розумним та справедливим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 червня 2015року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді