АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/8770/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Козленко Г.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарях Задорожному А.Г., Богацькій М.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Мехед А.М., Баган Т.Г., Корзан Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення, поданою представником за довіреністю Корзан Наталією Олександрівною, на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення про скасування наказу, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про скасування наказу КРРТ №81/ок від 08 жовтня 2014 року «Про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_6.»; поновлення на посаді бухгалтера ІІ (другої) категорії сектору обліку фінансової звітності відділу бухгалтерського обліку та звітності КРРТ; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах, наказом №81/ок від 08 жовтня 2014 року її звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин 30 вересня 2014 року з 09 год. 19 хв. до 17 год. 15 хв.

Позивач вважає звільнення із зазначених підстав незаконним, зазначаючи, що 30 вересня 2014 року вона прибула до місця роботи, потрапила на територію, проте кабінет, в якому знаходилось робоче місце, був опечатаний. Керівництво пояснень з цього приводу не надало.

Оскільки у інших працівників також виникли труднощі у допуску до робочих місць, були викликані працівники міліції.

Після приїзду міліції її співробітниками запропоновано працівникам КРРТ прибути до Шевченківського РУ ГУ МВС України для оформлення матеріалів, що позивач і зробила.

Із наведених підстав вважає, що причини її відсутності на робочому місці мали поважний характер, а тому не було підстав для звільнення.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено визнати незаконним наказ КРРТ №81/ок від 08 жовтня 2014 року «Про припинення трудового договору (контракту)»; поновлено ОСОБА_6 на посаді бухгалтера ІІ (другої) категорії сектору обліку фінансової звітності відділу бухгалтерського обліку та звітності КРРТ з 08 жовтня 2014 року; стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 28244,33 грн. та 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Концерном радіомовлення, радіозв»язку та телебачення подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на неповажність причин відсутності позивача на робочому місці 30 вересня 2014 року; відсутність перешкод з боку відповідача у доступі на територію підприємства; неповне з»ясування обставин справи та не правильну оцінку доказів.

В судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали, посилаючись на обставини в ній викладені, просили скаргу задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 05 березня 2013 року на підставі наказу №25/ок КРРТ позивача прийнято на роботу на посаду бухгалтера II категорії сектору обліку розрахунків відділу бухгалтерського обліку та звітності.

На підставі наказу №51/ок з 25 квітня 2013 року позивач переведена на посаду бухгалтера II категорії сектору обліку фінансової звітності відділу бухгалтерського обліку та звітності.

30 вересня 2014 року працівниками КРРТ, в тому числі позивачем, складено Акт про не допуск працівників на їх робочі місця.

В цей же день, начальником сектору з питань запобігання та виявлення корупції дирекції Концерну, начальником відділу адміністративно-господарського забезпечення та екологічної роботи дирекції, начальником відділу кадрів, начальником служби адміністративно-правового забезпечення складено Акт про відсутність 30 вересня 2014 pоку, зокрема, ОСОБА_6 на своєму робочому місці з 09 год. 19 хв. до 17 год. 15 хв., розташованого за адресою: м.Київ, вул. Дорогожицька, 10, на протязі понад трьох годин.

Розпорядженням генерального директора Концерну РРТ №123 від 08 жовтня 2014 року зобов'язано ОСОБА_6 надати письмове пояснення у зв'язку з відсутністю на робочому місці 30 вересня 2014 року з 09 год. 19 хв. до 17 год. 15 хв.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_6, 30 вересня 2014 року вона вчасно зайшла на територію Концерну РРТ, проте коли вона підійшла до кабінету, в якому знаходиться її робоче місце, він був опечатаний. Про факт не допуску на робоче місце нею було повідомлено правоохоронні органи, а саме подано заяву про не допуск на робоче місце до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Наказом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення №81/ок від 08 жовтня 2014 року позивач звільнена за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України.

Згідно з п.1 наказу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 30 квітня 2014 року №195 «Про встановлення внутрішнього трудового розпорядку робочого дня Концерну РРТ» з 29 квітня 2014 року встановлено такий внутрішній трудовий розпорядок робочого дня Концерну РРТ:

початок робочого дня: 8 годин 30 хвилин.

час обідньої перерви: з 13 години до 13 години 30 хвилин.

закінчення робочого дня: понеділок-четвер -17 годин 15 хвилин, п'ятниця -16 годин 00 хвилин.

напередодні святкових та неробочих днів і вихідних днів (стаття 73 КЗпП України) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 КЗпП України, скорочується на одну годину - до 16 годин 15 хвилин.

Також судом установлено, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернулась із заявою до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві щодо можливих неправомірних дій посадових осіб Концерну РРТ, що підтверджено даними висновку оперуповноваженого ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві старшого лейтенанта міліції Сорока С.В. від 06 жовтня 2014 року. Вказаним висновком зазначено, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_6 прийшла на роботу до Концерну РРТ, на прохідній її зупинила охорона та повідомила, що згідно з наказом керівництва вона звільнена з займаної посади та прохід на територію концерну їй заборонений. Після чого ОСОБА_6 звернулась до правоохоронних органів з метою повідомлення про вчинення правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 листопада 2014 року, у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві по невнесенню до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами РРТ від 30 вересня 2014 року, встановлено, що 30 вересня 2014 року від ОСОБА_6 у Шевченківському РУ ГУ МВС України в м.Києві прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт прогулу, тобто відсутність позивача на роботі без поважних причин.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених доказах, відповідають вимогам закону та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Поважність або неповажність причин неявки на роботу є оціночним питанням. Зокрема необхідно встановити, чи обумовлені причини відсутності працівника його поведінкою або обставинами незалежними від нього тощо.

Конституцією та Законами України гарантується право на працю і це право охороняється. З метою захисту цих прав працівник необмежений у дозволених заходах їх охорони.

Матеріалами справи підтверджено і не спростовується доводами апеляційної скарги, що 30 вересня 2014 року у КРРТ мали місце обставини не допуску ряду працівників до робочих місць з причин, якими відповідач зазначає незаконні події навколо спроб перебрати управління Концерном іншими працівниками.

Факт перебування позивача 30 вересня 2014 року на території Концерну на початку робочого дня не оспорюється, а обставина звернення до правоохоронних органів з причин не допуску до робочого місця підтверджена даними ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 листопада 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_6

Посилання в апеляційній скарзі на копії документів Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, які викликають у відповідача сумніви, колегією суддів відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції витребувано та досліджено належним чином посвідчену копію матеріалів перевірки Шевченківського РУ ГУ МВС України по заяві ОСОБА_6 від 30 вересня 2014 року. Даними матеріалів підтверджено факт звернення позивача до правоохоронних органів щодо обставин не допуску її на робоче місце та створення перешкод у трудовій діяльності, про що оформлено Протокол прийняття заяви, а також надані заявником письмові пояснення.

Окрім того, за змістом ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 листопада 2014 року убачається, що прослідувати до Шевченківського РУ ГУ МВС України для документування факту перешкод трудовій діяльності було запропоновано працівниками міліції, що прибули на підприємство за викликом «102».

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин відсутності позивача на робочому місці, оскільки мали місце обставини, за яких особа скористалась своїм правом звернення до правоохоронних органів з метою захисту порушених трудових прав.

Вірно встановивши факт незнаного звільнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить, а за своїм змістом зводиться до переоцінки встановлених обставин.

Норми матеріального права судом першої інстанції застосовані вірно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скарги і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення, подану представником за довіреністю Корзан Наталією Олександрівною, відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов