Справа № 500/2349/15-ц
Провадження № 2/500/1699/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Грубіян Л.І.

при секретарі Матвійчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та зустрічним позовом третьої особи ОСОБА_3, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання боргу спільним сумісним боргом подружжя на позов про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

27.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розподіл майна подружжя, який згодом уточнила та підтримуючи позов пояснила, що з відповідачем ОСОБА_2 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1982 року.

Діти від шлюбу повнолітні.

В період шлюбу з відповідачем вони придбали нерухоме та рухоме майно, яке вважає сумісною власністю подружжя, що складається з будівля зерносклад літ. Г загальною площею 418,2 кв. м. та будівля критий тік-склад літ. А, мостіння загальною площею 1986,00 кв. м. за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Котовського,1-Б.

Всього придбано майна на загальну суму 806400,00 грн., і її частка має становити 1/2 частину, тобто на суму 403200,00 грн.

Із вказаного вона просить виділити їй у власність ? частку вищевказаного майна.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, дав пояснення по справі.

Третя особа ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати борг, що стягнутий рішенням суду з ОСОБА_4 спільним боргом подружжя та стягнути ОСОБА_1 50% боргу.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічному позові слід відмовити.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання."

Реєстрація шлюбу між сторонами 23 жовтня 1982 року підтверджена свідоцтвом про одруження, виданого відділом ЗАГС м. Ізмаїла, актовий запис № 739.

Право власності на майно, та володіння ним підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою.

Рішенням суду від 26.06.2015 року шлюб розірвано, судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю з грудня 2013 року.

З матеріалів справи встановлено, що в період шлюбу сторонами придбано нерухоме майно, яке складається: з будівля зерносклад літ. Г загальною площею 418,2 кв. м. вартістю 124800,00 грн. та будівля критий тік-склад літ. А, мостіння загальною площею 1986,00 кв. м. вартістю 681600 грн. за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Котовського,1-Б.

Всього придбано майна на загальну суму 806400,00 грн., і частка дружини має становити 1/2 частину, тобто на суму 403200,00 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають рівність часток у майні подружжя, будь-яка домовленість між подружжям чи шлюбний договір із визначенням інших часток у майні подружжя відсутні, відтак, слід виходити з рівності часток кожного з подружжя в майні.

Що стосується зустрічного позову суд вважає, що останній задоволенню не підлягає виходячи з наступного: в матеріалах справи мається розписка, складена ОСОБА_2 особисто, суд не вбачає в ній згоди на з боку позивача ОСОБА_1 і як пояснила в судовому засіданні позивач, з грудня 2013 року вони разом не проживають і їй зовсім нічого не відомо про борги колишнього чоловіка.

Статтею 61 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, а саме обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи 20.03.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_5І до ОСОБА_2 про стягнення суми, рішенням апеляційного суду Одеської області частково змінено рішення Ізмаїльського міськрайонного суду в частині, що стосується суми, єдиним боржником визнано ОСОБА_2 рішення набрало законної сили, тому у суду немає підстав для стягнення з ОСОБА_1 будь-яких коштів.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 60, 61 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 10, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівлі зерносклад літ. Г загальною площею 418,2 кв. м. вартістю 124800,00 грн., що становить 209,1кв. м. вартістю 62400,00грн. за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Котовського,1-Б.;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівлі критий тік-склад літ. А, мостіння загальною площею 1986,00 кв. м., що становить 993 кв. м. вартістю 681600,00грн. за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Котовського,1-Б.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання боргу спільним сумісним боргом подружжя та стягнення суми боргу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6