Провадження № 2/0202/1383/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 08.06.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 592, 77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 24.11.2014 року за кредитним договором від 08.06.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», та ОСОБА_1, рахується заборгованість на загальну суму 43 479, 31 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовну заяву.

Відповідач в судове засідання також зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Зазначив, що він дійсно декілька місяців не мав змоги, за станом здоровя, сплачувати кредит. Однак вважає, що оскільки пунктами 2.4.2.2.5. та 2.4.2.3.5. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» передбачена можливість списання коштів з будь яких рахунків позичальника, банк був зобовязаний здійснювати списання коштів з його пенсійної карти. В подальшому ним були здійсненні усі виплати по кредитному договору від 08.06.2011 року, а тому позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банком «Приватбанк» 08.06.2011 року було укладено договір про отримання кредиту у розмірі 5 592, 77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 2.4.2.2.2. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», позичальник зобов'язується сплачувати кредит в порядку та строки відповідно до заяви.

Відповідно до п. 2.4.2.2.3. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. 2.4.3.1. цих умов та тарифів.

Відповідно до п. 2.4.2.2.5. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», боржник доручає банку списувати кошти зі всіх поточних рахунків у валюті кредиту чи у валюті, відмінної від валюти кредиту.

Відповідно до п. 2.4.2.3.5. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», боржник доручає банку списувати кошти з поточних рахунків відповідно до п. 2.4.2.2.5. цих умов та заяви при настанні строків платежів, передбачених цими умовами та заявою.

Відповідно до п. 1.5.20. та п. 1.5.32. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

Відповідно до п. 2.4.5.5. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

Відповідно до п. 1.5.25. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», за несвоєчасну оплату послуг, передбачених чинним договором, умовами та правилами боржник сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який оплачується пеня, за кожний день прострочки.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 08.06.2011 року, згідно з якими заборгованість ОСОБА_1 станом на 24.11.2014 року становить 43 479, 31 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає: 3 203,79 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає: 7, 44 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором складає: 37 721, 45 грн.; заборгованість по штрафу у сумі 500 грн. (фіксована частина) та по штрафу у сумі 2 046, 63 грн. (процентна складова).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, свої посилання щодо повної оплати кредиту.

Разом із чим, посилання відповідача на те, що банк повинен був здійснювати списання коштів з пенсійної картки для погашення кредиту також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки виходячи з положень п. 2.4.2.2.5. та п. 2.4.2.3.5. умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» це є право банку, а не обовязок.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення, у звязку із цим суд відмовляє позивачу в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що розмір пені може бути зменшено за рішенням суду у разі значного перевищення суми збитків завданих боржником.

Приймаючи до уваги, що пеня нарахована за несвоєчасність виконання зобовязання за договором значно перевищує заборгованість за тілом кредиту та процентами, суд приходить до висновку щодо зменшення розміру пені до 1 000 грн.

Таким чином, оскільки відповідач в повному обсязі не виконав свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNI0FF241906000 від 08.06.2011 року в сумі 3 203 (три тисячі двісті три) грн. 79 (сімдесят девять) коп. заборгованість за кредитом, 7 (сім) грн. 44 (сорок чотири) коп. заборгованість за відсотками, 1 000 (одну тисячу) грн. пені.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда