У Х В А Л А

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні подружжя,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 листопада 2014 року первісний позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Поділено спільне сумісне майно - автомобіль Хюндай Туксон, 2008 року випуску, між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визначено, що їх частки є рівними і складають по Ѕ частини кожному.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну компенсацію за її Ѕ частину автомобіля виходячи з його вартості згідно з експертним висновком, що становить 99 837 грн 50 коп.

Припинено право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину автомобіля та визнано за ОСОБА_5 право власності на нього.

У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй Ѕ частину вартості спільного автомобіля в розмірі 64 000 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, застосовані ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2014 року.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року та передачу справи на розгляд до суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 першої статті 355 ЦПК України: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року, 20 листопада 2013 року та 1 жовтня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру грошової компенсації за належну ОСОБА_4 частину вартості спільного автомобіля, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 просила суд поділити спільне майно подружжя, стягнувши на її користь з ОСОБА_5 Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу. Оскільки спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності сторін у справі як колишнього подружжя і частки сторін у цьому майні є рівними, але автомобіль є неподільною річчю, то він мав бути присуджений одному із подружжя. ОСОБА_5 користувався ним та бажав одержати його у власність і вніс на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації вартості частки ОСОБА_4, що було підставою для припинення її права власності на Ѕ частину вказаного транспортного засобу зі стягненням на її користь з ОСОБА_5 компенсації її частки, виходячи із вартості автомобіля на час укладення договору купівлі-продажу, оскільки інших доказів щодо його вартості не було надано.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2012 року та 1 жовтня 2014 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Зі змісту ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року, що надана заявником як приклад, убачається, що обов'язкова згода одного з подружжя на отримання грошової компенсації була відсутня.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні подружжя за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Я.М. Романюк