У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_6, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання права власності та витребування майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано недійсними прилюдні торги, проведені 13 лютого 2013 року по реалізації нерухомого майна, в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року касаційні скарги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_5, ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області задоволено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року скасовано, залишено без змін рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року.

У серпні 2015 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 203, 215 ЦК України, статті 177 СК України та статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей».

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявниця надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, скасувавши рішення суду апеляційної інстанції і залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком, що ОСОБА_4 не довела підстав визнання прилюдних торгів недійсними та визнання за нею права власності на спірну квартиру. Порушення, допущені державним виконавцем, на які посилалась позивачка, не вплинули на результат торгів.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року, надана заявницею для порівняння, не може бути прикладом неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував ухвалені у справі рішення і направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням судами норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_6, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання права власності та витребування майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема