Провадження № 22ц/790/4872/15 Головуючий 1-ї інст. - Хайкін В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Малінської С.М., Пилипчук Н.П.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного прибутку) у розмірі 243564 грн. 54 коп., згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Харківської міської ради затверджено порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 23 листопада 2012 року за №ХК 1, прийнято в експлуатацію реконструйовані нежитлові приміщення 1-го поверху та 2-поверху (магазин) в літ. «А-7» під магазин по АДРЕСА_1 у м. Харкові, та замовником вказаної декларації є відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, які як замовники будівництва мають в повній мірі виконувати обов'язки пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Відповідачі мали у повній мірі виконувати обов'язки пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, однак визначений законом та порядком обов'язок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали, та не уклали з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкта будівництва до експлуатації.

Такими діями відповідачів порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова на отримання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Внаслідок неукладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені законом, Харківській міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів у сумі 243564 грн. 54 коп., у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2015 року в задоволені позову Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигод відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є замовниками реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху та 2-го поверху (магазин) в літ. «А-7» загальною площею 269,4 кв.м, розташованих в м. Харкові по АДРЕСА_1. Щодо вказаної реконструкції відповідачами подані декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровані інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 23 листопада 2012 року № 1.

Відповідно до пункту 11-1 декларацій, інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію - не зазначається у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об'єктів без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

На виконання положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 9 листопада 2011 року №804 (зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року №319) затверджено «Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова».

Згідно пункту 1.6 «Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова» замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснювати будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва.

За змістом наведених норм, обов'язковою умовою для виникнення у сторін правовідносин щодо пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, є наявність у замовника будівництва у власності чи користуванні однієї чи декількох земельних ділянок та намір замовника будівництва щодо здійснення забудови території.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Реконструкція перебудова об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо) (Згідно з ДБН А.2.2-3-2012).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 7 липня 2011 року №109 затверджено Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Пунктом 25 вказаного Переліку визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що відповідачі, під час здійснення реконструкції вже існуючих нежитлових приміщень 1-го та 2-го поверху (магазину) в літ. «А-7» будинку АДРЕСА_1 у м. Харкові, набули право власності чи користування на земельну ділянку, яка розміщена під зазначеним вище житловим будинком.

Відповідачі реконструювали нежитлові приміщення без зміни їх зовнішньої конфігурації.

Наведене свідчать, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не здійснювали забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок), а лише здійснили реконструкцію нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, а тому не є замовниками будівництва у розумінні ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не є суб'єктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Крім того, частиною 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Проте, як правильно встановив районний суд, вказана норма Закону щодо способу пайової участі у розвитку інфраструктури набрала чинності лише 01 січня 2013 року.

Пунктом 2.1.1 проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між Харківської міської радою та ОСОБА_1, ОСОБА_2 вказано, що замовник здійснює перерахування до міського бюджету м. Харкова коштів у розмірі 243564 грн. 54 коп. , згідно розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Таким чином, вказаним договором визначена форма участі у розвитку території передбачена ч.3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте, на момент прийняття в експлуатацію реконструйованих нежитлових приміщень зазначені вимоги Закону не набули чинності, отже ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зобов'язані укладати договір на вказаних умовах.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника Харківської міської ради не є суттєвими та висновків суду не спростовують.

Посилання апелянта на пункт 1.6 «Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова», затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 9 листопада 2011 року №804 (зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року №319), є помилковим, оскільки зазначений Порядок діє з 22 травня 2013 року, тобто до прийняття в експлуатацію реконструйованих нежитлових приміщень.

За таких обставин, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -