Справа № 740/3300/15
Провадження № 2-о/740/90/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

народних засідателів: Котляревської Н.О., Чернишової Л.Л.,

при секретарі - Філоненко О.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за заявою Обласного комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОКЛПЗ «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» звернувся до суду із заявою, в якій просить застосувати терміном на три місяці обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який ухиляється від лікування активної форми туберкульозу. Дільничний лікарем фтизіатром, дільничною медичною сестрою неодноразово пропонувалась госпіталізація для лікування активної форми туберкульозу легень, але хворий категорично відмовляється від лікування, щоденно зловживає спиртними напоями, розповсюджує інфекцію, перебуваючи в тісному контакті з оточуючими.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

На виконання вимог ч. 1 ст.285 ЦПК України ОСОБА_2 в судове засідання не викликався, оскільки згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, становить загрозу розповсюдження хвороби.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За даними ЛКК ОКЛПЗ «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» ОСОБА_2 становить епідемічну небезпеку для оточуючих, не може бути присутнім на судовому засіданні, має діагноз: МРТБ (22.06.2015) легень (інфільтративний) Д+,МБТ+,М-,МГ+,Ріф+К+,рез(HRS),кат 4 (ВДТБ), ког 2(2015).

Даний факт підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії ЛКК ОКЛПЗ «Ніжинського протитуберкульозного диспансеру» №62 від 22.07.2015 року.

Згідно з вказаним висновком ОСОБА_2 перебуває на «Д» обліку в Ніжинському протитуберкульозному диспансері з 21.05.2015 року. Дільничним лікарем-фтизіатром ОСОБА_1 хворому пропонувалось поїхати на стаціонарне лікування до Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, але він категорично відмовляється від стаціонарного лікування. На неодноразові пропозиції медпрацівників Ніжинського протитуберкульозного диспансеру щодо необхідності стаціонарного лікування, хворий категорично відмовляється, чим створює епідемічну загрозу для оточуючого населення. В зв'язку з тим, що тубхворий ОСОБА_2 категорично відмовляється добровільно лікуватись в умовах стаціонару Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, є необхідність в примусовій госпіталізації хворого.

Відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Статтею 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4)дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

ОСОБА_2 в порушення наведеної норми закону, не виконує зазначені обов'язки, ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, що його оточують. Подальша відмова ОСОБА_2 від проходження лікування може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призводить до порушення права на безпечну санітарно-еідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб.

Стаття 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» зазначає, що у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

З огляду на викладене, враховуючи на те, що ОСОБА_2 в епідеміологічному відношенні є небезпечним для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування активної форми туберкульозу, суд приходить до висновку, що заява Обласного комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинський протитуберкульозний диспансер», щодо примусової госпіталізації ОСОБА_2 до протитуберкульозного закладу, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.234, 235, 283-286 ЦПК України, ст.ст.1, 11, 20, 25 Законом України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву лікувально-профілактичного закладу «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» - задовольнити.

Застосувати обов'язкову госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 до Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування активної форми туберкульозу, строком на три місяці починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча В.Г. Пантелієнко

Народні засідателі: Н.О. Котляревська

Л.Л. Чернишова