АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіній А.В.

за участю: позивача ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору закритим та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року позов залишено без задоволення./а.с. 46/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема умисне ухилення банку від надання об'єктивної інформації по кредиту, відсутність претензійної роботи, нарахування неіснуючої заборгованості у розмірі однієї гривні. Рішення винесене за відсутності відповідача у справі, чим порушено принцип змагальності сторін, не витребувано реальних відомостей щодо розрахунків за отриманим кредитом, а зазначивши, що ст. 16 ЦК України не передбачено такого захисту права як визнання договору закритим, суд першої інстанції безпідставно звужує надані йому повноваження, передбачені положеннями ст. 214 ЦПК України, щодо встановлення обставин справи. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню в частині визнання кредитного договору закритим з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

№ справи 757/670/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7421 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 08.02.2008 р. між ОСОБА_5 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №348-0201036/ФК-08, відповідно до якого ОСОБА_5 надано кредитні кошти у розмірі 182700 грн., на строк до 07.02.2015 р. з розрахунку 11,5 % річних.

30.06.2010 р. ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» передано права вимоги за вказаним кредитним договором в тому числі.

Відповідно до довідки про стан кредиту станом на 03.09.2015 р. заборгованість ОСОБА_5 перед АТ «Дельта Банк» складає 21048, 38 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів, які б підтвердили факт повної сплати боргу за кредитним договором, а ст. 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав і інтересів як визнання договору закритим.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, зокрема не надав відповідно оцінки доказам у справі, зокрема не співставив розрахунок заборгованості в матеріалах справи на а.с. 26-27 та надані позивачем квитанції щодо оплати кредиту на а.с. 28-36, пославшись на недоведеність обставин повної сплати боргу.

Так, судом апеляційної інстанції було витребувано розрахунок по кредиту станом на 03.09.2015 р.

Відповідно до вказаного розрахунку, станом на 01.10.2013 р. ОСОБА_5 необхідно було здійснити платіж у розмірі 38 772, 70 грн., сплатив він 39320, 80 грн., оскільки як він сам поясним, йому співробітниками банк була порахована сама така сума сплати для закриття кредитного договору / а.с.11/.

В подальшому, з довідки вбачається відсутність заборгованості в період з 31.10.2013 р., по 31.01.2014 р. наявні нараховані відсотки у розмірі 0, 01 грн., після чого станом на 14.02.2014 р. у позивача виникає нарахована комісія у розмірі 1096, 20 грн. та переплата по нарахованим відсоткам з від'ємним значенням у розмірі 11740, 67 грн., при цьому вказана сума, більша на 0, 01 коп. у розмірі 11740, 68 грн. станом на 28.02.2014 р. переходить у борг по нарахованим відсоткам, а з 13.11.2014 р. у розмірі 11740, 73 грн., хоча за весь період позивачем жодних платежів не вносилось, оскільки він вважав свою заборгованість за кредитним договором погашеною з 01.10.2013 р. За зверненням позивача, йому було повідомлено про борг в 1 грн., який він 27.01.2015 р. сплачує, при цьому як вбачається з довідки інша заборгованість відсутня, після чого з'являються то нарахована комісія то нараховані відсотки, при цьому на що вони нараховуються невідомо, оскільки позивачем кредит погашено ще з 01.10.2013 р., про свідчить подана банком довідка-розрахунок.

На неодноразові повідомлення про судові засідання в апеляційному суді, відповідач явку свого представника не забезпечив, у зв'язку з чим у суду відсутня можливість щодо усунення розбіжностей в розрахунку шляхом надання пояснень представником відповідача у справі.

За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 4.4.2 укладеного договору, позичальник має право достроково повернути кредит, а відповідно до п. 4.4.3 має право отримувати від банку інформацію про залишок боргу.

З урахуванням встановленого в суді апеляційної інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про те, що зобов'язання за кредитним договором №348-0201036/ФК від 08.02.2008 р. підлягають визнанню виконаними з 01.10.2013 року.

Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають як такі, що передчасні і повинні вирішуватись в іншому порядку, шляхом звернення судового рішення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року - скасувати в частині визнання кредитного договору №348-0201036/ФК від 08.02.2008 р. виконаним, постановивши в цій частині нове рішення яким визнати зобов'язання за кредитним договором №348-0201036/ФК від 08.02.2008 р. виконаними з 01.10.2013 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адреса м. Київ, вул. Щорса, 36 Б, р/р 351970002, МФО 380236, на користь ОСОБА_5 адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 187 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: