АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 619/27/15. Головуючий 1 інст.: - Калмикова Л.К.
Провадження №22-ц/790/6899/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Черкасова В.В.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові виділені матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, 3-особа: ТОВ «Проперті менеджмент Україна» - про стягнення суми заборгованості за договором суборенди павільйону,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2015 року відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, 3-особа: ТОВ «Проперті менеджмент Україна» про стягнення суми заборгованості за договором суборенди павільйону.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з її недоведеності.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

З виділених матеріалів справи вбачається, що у січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_8, 3 - особа: ТОВ «Проперті менеджмент Україна», в якому просив сягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором суборенди павільйону в розмірі 251 625 грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 2516 грн. 27 коп. ( а. с.1-4).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 2 червня 2015 року поновлено строк представнику ОСОБА_8 - ОСОБА_11 на звернення з заявою про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 9 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, 3-особа: ТОВ «Проперті менеджмент Україна» про стягнення суми заборгованості, а справу призначено до розгляду в загальному порядку (а. с.5-6).

25 серпня 2015 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10, звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов ОСОБА_6 шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_8 (а. с. 9-10).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що представником позивача не доведено в суді, що відповідач може відчужити належне йому майно, а судом на час поставлення ухвали не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він безпідставно дійшов висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виділені матеріали свідчать, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дійсно виник спір щодо стягнення заборгованості за договором суборенди павільйону в розмірі 251 625 грн. 56 коп.

Відповідач ОСОБА_8 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 21). Спір, який виник між сторонами, носить майновий характер, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд першої інстанції не врахував вказані обставини та помилково дійшов висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову ОСОБА_6

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_8

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, п. 2 ч. 1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2015 року - скасувати.

Заяву представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_8.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: