Справа № 144/1539/14-ц
Провадження № 2/144/16/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" вересня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді Германа О.С.,
при секретарі - Пігулі А.А,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку,
В грудні 2014 року ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1. Позивач є власником ? частки даного житлового будинку з господарськими будівлями, також власником ? частки даного житлового будинку з господарськими будівлями є відповідач ОСОБА_2. Житловий будинок з господарськими будівлями складається з: веранди(1-1) площею 8,6 кв.м, коридору(1-2) площею 3,50 кв.м, житлової кімнати(1-5) площею 16.70 кв.м та господарських будівель п'яти сараїв, літньої кухні, погрібу. На час подання позовної заяви до суду позивач із відповідачем не домовились про порядок поділу житлового будинку з господарськими будівлями і тому просить поділити житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. АДРЕСА_1 смт. Теплик Теплицького району Вінницької області, виділивши йому у власність: кухню(1-4 площею 15,8 кв.м), житлову кімнату(1-5 площею 16,70 кв.м), господарські будівлі - літню кухню(В), сарай(б). Відповідачу - ОСОБА_2 виділити у власність: веранду(1-1) площею 8,60 кв.м, коридор(1-2) площею 3,50 кв.м, жилу кімнату(1-3) площею 13,80 кв.м та господарські будівлі - сарай(б-1), погріб(В), сарай(в), сарай(г), що знаходиться по АДРЕСА_1. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на проведення експертизи. 15.09.2015 року позивач змінив позовні вимоги а саме просить встановити порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В разі неможливості проведення поділу будинку на частини в натурі не заперечує проти встановлення права користування даним житловим будинком. В зв'язку з неявкою відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилась, хоча своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а також заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: в судовому засіданні встановлено, що на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2012 року(а.с. 25) та технічного паспорту на будинок(а.с. 6-8) позивач ОСОБА_1, є власником ? частки житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 356/357/358/15-21 від 28.05.2015 року(а.с. 49-71), дійсна ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 становить 7573,31 у.о., що еквівалентно 159353 грн. і встановлено, що виділити в натурі ? та ? частки співвласників, без відступу, не визнається за можливе, а також, виходячи з положень чинних норм з питань будівництва, встановлено, що площа приміщень, відповідно до ? частки співвласників, не відповідає вимогам державних будівельних норм України щодо мінімальних розмірів площ, які можливо відвести під відокремлену частину будинку з самостійним виходом, а саме п.п.2.22, 2.24, ДБН В.2.2-15-2005. Рішенням № 61 від 06.08.2015 року, виконавчого комітету Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області надано дозвіл на переобладнання і перепланування житлового будинку по АДРЕСА_1. Суд не бере до уваги дане рішення оскільки воно не відповідає висновкам експертизи щодо можливості поділу будинку.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.
Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.2001 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом(квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
Тому суд приходить до висновку, що для можливості поділу будинку на частки в натурі, необхідно, у відповідності до висновку проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 356/357/358/15-21 від 28.05.2015 року, для ізольованого користування виділеними дольовими частинами співвласникам необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: улаштувати прибудову до будинку, площею не менше 1,60 кв. м; улаштувати дверний проріз для входу в частину приміщення кухні 1-4; улаштувати перегородку в приміщенні кухні 1-4; улаштувати проріз у перегородці між приміщенням житлової кімнати 1-3 та приміщенням кухні 1-4; улаштування віконних проріз в приміщенні житлової кімнати 1-3; закласти дверний проріз між приміщенням коридору 1-2 та приміщенням кухні 1-4; демонтувати грубу в приміщенні житлової кімнати 1-3; виконати ремонтно-будівельні роботи по улаштуванню окремих систем інженерних мереж електропостачання, газопостачання та опалення.(Для проведення зазначених ремонтно-будівельних робіт та будівельних робіт, співвласникам необхідно розробити проектну документацію у встановленому законом порядку, на підставі вихідних даних та погодити з дозвільними установами відповідно до ДБН А.2.2-3-2012). А до проведення вищевказаних дій необхідно встановити наступний порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1, а саме: позивачу в користування - житлову кімнату(1-5 площею 16,70 кв.м), господарські будівлі - літню кухню(В), сарай(б); відповідачу в користування - житлову кімнату(1-3) площею 13,80 кв.м, господарські будівлі - сарай(б-1), погріб(в), сарай(Б), сарай(г); в спільне користування позивачу та відповідачу - веранду(1-1) площею 8,60 кв.м, коридор(1-2) площею 3,50 кв.м, кухню(1-4 площею 15,8 кв.м).
Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.2001 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст.ст. 15, 16, 321, 356, 358 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 130, 174, 209, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Встановити наступний порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1: позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в користування житлову кімнату(1-5 площею 16,70 кв.м), господарські будівлі - літню кухню(В), сарай(б); відповідачу ОСОБА_2 в користування - житлову кімнату(1-3) площею 13,80 кв.м, господарські будівлі - сарай(б-1), погріб(в), сарай(Б), сарай(г); в спільне користування позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 - веранду(1-1) площею 8,60 кв.м, коридор(1-2) площею 3,50 кв.м, кухню(1-4 площею 15,8 кв.м).
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 280(двісті вісімдесят)грн. 43 коп. та витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи № 356/357/358/15-21 від 28.05.2015 року, в сумі 4858(чотири тисячі вісімсот п'ятдесят вісім)грн. 50 коп. на користь позивача ОСОБА_1.
Роз'яснити ОСОБА_2, що відповідно до ст. 228 ЦПК України, рішення може бути переглянуте судом за її письмовою заявою, складеною відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: