Справа № 308/5388/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача ОСОБА_3, та третього відповідача ОСОБА_4, про тлумачення змісту заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача ОСОБА_3, та третього відповідача ОСОБА_4, про тлумачення змісту заповіту, обґрунтовуючи свій позов тим, що 18.10.2014 року помер батько позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: ОСОБА_6, вул. Леніа, буд. 137, Ужгородського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

За життя батько позивача склав заповіт, який 15.03.2011 року був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Ужгородського міського нотаріального округу зареєстрованим № 203.

Згідно вказаного заповіту померлий ОСОБА_5 заповідав своєму синові ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачу по справі належний йому житловий будинок з приналежною земельною ділянкою, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ольбрахта, буд. 29 Закарпатської області та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до Ужгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки виявлено розбіжності у наявному майні померлого та описаному в заповіті майна, а саме в заповіті заповідач заповідає житловий будинок м. Ужгород. вул. Ольбрахта, 29, Закарпатської області, а в наявності є в померлого квартира в м. Ужгород, вул. Ольбрахта. АДРЕСА_2. А також заповідач заповідає квартиру в АДРЕСА_3, а в наявності в померлого є магазин майстерня за адресою АДРЕСА_4.

Після смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями I черги спадкування крім позивача є: ОСОБА_4 син померлого, ОСОБА_3 дочка померлого та ОСОБА_9. Вказані особи є відповідачами по даній справі. Оскільки у випадку спадкування майна, що вказано в заповіті, за законом мають право на відповідну частку.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст. 1233, 317, 1256, 213 ЦК України позивач просить задовольнити його позов та розтлумачити зміст заповіту померлого ОСОБА_5 від 15.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 203, таким чином, що ОСОБА_5 зробив розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши синові ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 належну йому:

-Квартиру № 2, в буд, № 29 по вул. Ольбрахта в м. Ужгород;

-Земельну ділянку площею 0,0453 в м. Ужгород, вул. Ольбрахта буд. № 29;

-Магазин майстерню побутової аудіо-відео техніки за адресою м. Ужгород, пр. Свободи, 40, прим. 4.

Позивач та його повноважний і компетентний представник у судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом належним чином повідомлені. Від представника позивача 09.06.2015 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, із зазначенням що позов він підтримує та просить його задовольнити.

Перший, другий та третій відповідачі в судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності із зазначенням, що позовні вимоги відповідачі визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2014 року помер батько позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

За життя батько позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, склав заповіт, який 15.03.2011 року був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Ужгородського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 203.

Згідно вказаного заповіту померлий ОСОБА_5 заповідав своєму синові ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачу по справі, належний йому житловий будинок з приналежною земельною ділянкою, який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ольбрахта, буд. 29, Закарпатської області та належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Позивач звернувся до Ужгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки виявлено розбіжності у наявному майні померлого та описаному в заповіті майна, а саме в заповіті заповідач заповідає житловий будинок м. Ужгород. вул. Ольбрахта, 29, Закарпатської області, а в наявності є в померлого квартира в м. Ужгород, вул. Ольбрахта. АДРЕСА_2. А також заповідач заповідає квартиру в АДРЕСА_4, а в наявності в померлого є магазин майстерня за адресою АДРЕСА_4.

Після смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями I черги спадкування крім позивача є: ОСОБА_4 син померлого, ОСОБА_3 дочка померлого та ОСОБА_9. Вказані особи є відповідачами по даній справі. Оскільки у випадку спадкування майна, що вказано в заповіті, за законом мають право на відповідну частку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за життя належали на праві приватної власності наступні обєкти:

-квартира АДРЕСА_6 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.10.2004 № 5071204);

-земельну ділянку, площею 0,0453 га в м. Ужгород, вул. Ольбрахта, 29 для садівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯП № 701747);

-магазин з майстернею побутової аудіо-відео техніки за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи (пр. 40 річчя Жовтня), буд. 40, прим. 4 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.10.2007 № 16486154 1/1 частки).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Кожна дієздатна особа має право розпорядитися належним їй майном на випадок смерті шляхом складання заповіту. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи відносно належного їй майна на випадок смерті, складений у встановленому законом порядку. Заповітом визнається лише особисте розпорядження заповідача.

Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Склад спадщини визначається на момент відкриття спадщини, а тому не має значення, чи були у наявності зазначені у заповіті майнові права та обов'язки на момент складання заповіту.

Згідно ч. 3 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Так, ст. 213 ЦК України визначено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Слід зазначити, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі як сторони або треті особи. На цьому наголошено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивача про тлумачення заповіту.

Задовольняючи позов, суд витрати із сплати судового збору покладає на позивача, оскільки позивач не просить стягнути їх з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 209, ч. 3 213, 1233, 1236, 1256, 1269 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача ОСОБА_3, та третього відповідача ОСОБА_4, про тлумачення змісту заповіту задовольнити.

Розтлумачити заповіт померлого ОСОБА_5 від 15.03.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 203, таким чином, що ОСОБА_5 зробив розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши синові ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, належну йому:

-квартиру АДРЕСА_7;

-земельну ділянку, площею 0,0453 га в м. Ужгород, вул. Ольбрахта, 29 для садівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

-магазин з майстернею побутової аудіо-відео техніки за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи (пр. 40 річчя Жовтня), буд. 40, прим. 4.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11