Справа № 465/8335/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/4575/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шашкіна С. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Навколо базару» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року Львівське комунальне підприємство «Навколо базару» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб:ЛМКП «Львівтеплоенерго», Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послугу з центрального опалення в розмірі 6 693,59 грн. та судових витрат, вказавши, що відповідачі отримують послуги, однак не вносять за них плати, через що виникла заборгованість з червня 2009 року по грудень 2014 року в розмірі 6693,59 грн. та просило стягнути вказану суму заборгованості в судовому порядку.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2015 року у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб:ЛМКП «Львівтеплоенерго», Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення в розмірі 6 693 грн. 59 коп відмовлено.

Рішення суду оскаржило Львівське комунальне підприємство «Навколо базару». В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Зазначає, що відповідачі не звертались до ЛМКП «Львівтеплоенрго» та ЛКП «Навколо базару» із заявою про відключення їхньої квартири від послуг центрального опалення та гарячого водопостачання у зв'язку із небажанням користуватись такими. Крім того, апелянт дізнався про те, що мешканці даної квартири не користуються послугою центрального опалення лише при обстеженні, про що було складено акт від 28.03.2012 року. З позовом до суду вони звернулись 19.12.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання апеляційної скарги, відповідача на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону дане рішення частково не відповідає.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року.

Згідно з п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Виходячи зі змісту п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не є абсолютним, воно можливо за умови дотримання певного порядку.

Згідно п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок) при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для вирішення питання відключення житлового будинку /будинків/ від мереж централізованого опалення його власник /власники/ повинен /повинні/ звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник /власники/ будинку зазначає причини відключення.

У п.п.2.2, 2.2.1 вказаного Порядку зазначено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Згідно п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

У п.2.5 Порядку передбачено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача /орендаря/ квартири /нежитлового приміщення/ або уповноваженої ними особи.

Відповідно до п.п.2.6, 2.7 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі відмовились від центрального опалення у 2008 році і тому відсутні докази споживання ними централізованого теплопостачання.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно розрахунку представленого позивачем у відповідачів станом на 15.12.2014 року існує заборгованість за послуги з центрального опалення з червня 2009 року по грудень 2014 року в розмірі 6 693,59 грн., нарахування фактично припинено з березня 2012 року.

Як встановлено судом, в лютому 2007 року відповідачі звернулись до ЛКП «Навколо Базару» з заявою про відключення центрального опалення, на яку 20 лютого 2007 року отримали лист-згоду №74, згідно якого ЛКП «Навколо базару» не заперечує проти від'єднання від центрального опалення та встановлення двохфункційного котла в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.21).

28 жовтня 2008 року у квартирі АДРЕСА_1 було встановлено індивідуальне опалення та газовий лічильник, згідно показів якого відповідачі щомісяця здійснювали оплату за спожитий газ. Одночасно було демонтовано елементи централізованого теплопостачання, а труби ізольовано.

24 вересня 2009 року за участю представників ВАТ «Львівгаз» було складено акт приймання закінченого будівництва об'єкту системи газопостачання(а.с.23), згідно якого приймальна комісія розглянула документацію представлену у відповідності з вимогами «Правил приймання закінчених будівництвом об'єктів систем газопостачання» і «Правил безпеки систем газопостачання України», провела зовнішній огляд об'єкту, визначила відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт проекту.

Рішенням приймальної комісії було визнано, що будівельно-монтажні роботи виконані в повному об'ємі у відповідності з ескізом, вимогам ДБН В 25-20.2001 і «Правил безпеки газопостачання України».

Додатком до даного акту наявна погоджена головним інженером ВАТ «Львівгаз» схема газопроводів, з якої вбачається, що монтаж газопроводів виконано згідно ДСТУ 3262-75 (а.с.24).

Однак, як вбачається з пояснень представника позивача, а також з матеріалів справи, відповідачами не було у повній мірі дотримана вся процедура щодо від'єднання від централізованого опалення. Зокрема, не був складений акт про відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та відповідно сторони не переглядали умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Лише після складання акту від 28 березня 2012 року, який наданий представником позивача, про те, що у квартирі АДРЕСА_1 нагрівальні прилади системи центрального опалення відрізані, стояки ліквідовані позивач на підставі листа ЛКП «Навколо Базару від 26.04.2012 року №148 звертався до начальника служби обліку та збуту теплової енергії про внесення змін до договору №3481/Ф від 26.09.2002 року про постачання теплової енергії будинку АДРЕСА_1, шляхом відключення із нього квартири №21, опалювальною площею 61,5 кв.м. та тепловим навантаженням 0,00539 як такої, що не отримує послуги теплопостачання.

Відтак, тільки після цього нарахування плати за послуги з надання централізованого теплопостачання було припинено.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 ними дійсно не в повній мірі була дотримана процедура відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та постачання гарячої води.

За таких обставин відсутні підстави для відмови у позові в повному об'ємі.

Разом з тим, з позовної заяви, розрахунків заборгованості вбачається, що позивач просить про стягнення заборгованості по оплаті за центральне опалення, яка склалася у відповідачів за період з 2009 року по 2014 рік, а фактично по лютий 2012 року включно (а.с.6,7 ), при цьому з позовом він звернувся у грудні 2014 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Загальна позовна давність, згідно ст.257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Відповідачі заявили про застосування позовної давності, що підтверджується його письмовою заявою від 20.03.2015 року.

Як зазначено у ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. Однак, якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності , порушене право підлягає захисту.

Оскільки позов про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з центрального опалення було пред'явлено у грудні 2014 року, з відповідачів слід солідарно стягнути заборгованість в межах трирічного строку позовної давності, а саме, за період з 01.12.2011 року по лютий 2012 року включно, тобто по день фактичного припинення нарахування заборгованості, у сумі 1213 грн. 91 коп.

Посилання позивача на те, що у червні 2014 року відповідачами сплачено 0,10 грн. в рахунок заборгованості, і відтак вони визнали усю заборгованість, яка складала на той час 6 693, 69 грн. є необґрунтованими, категорично заперечується відповідачами і на думку колегії суддів не є доказом визнання ними наявної заборгованості.

Одночасно, оскільки позов задовольняється частково, слід частково, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягнути з відповідачів судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду і оплати апеляційної скарги.

З урахуванням зазначеного, рішення суду, як таке, що не відповідає вимогам матеріального права й не ґрунтується на належно встановлених обставинах справи про дійсні права і обов'язки сторін щодо предмета спору, в силу вимог ч.1 ст.309 ЦПК України залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Навколо базару» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Навколо базару» 1 213 грн. 91 коп. заборгованості за послугу з центрального опалення та судовий збір по 33 грн. 15 коп. з кожного з відповідачів.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: