Головуючий суду 1 інстанції - Олійник В.М.
Доповідач - Соловей Р.С.
Справа № 428/8392/14-ц
Провадження № 22ц/782/553/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого - судді Соловей Р.С.

Суддів Авалян Н.М., Малієнко Н.В.

при секретарі Коротенку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 серпня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради, надалі позовні вимоги уточнила (а. с. 29 - 30), просила встановити факти, що мають для неї юридичне значення: що вона з 2007 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 до дня смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та з ОСОБА_4 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Крім того, позивачка просила визнати за нею як за спадкоємцем четвертої черги право на спадкування після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачка подала апеляційну скаргу, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення апелянта та її представника, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи позивачці у задоволенні її позовних вимог в частині встановлення фактів проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 до дня їх смерті, суд першої інстанції виходив з недоведеності обставин спільного проживання позивачки з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4, існування між ними сімейних відносин, зокрема, спільного побуту, взаємних прав та обов'язків тощо. Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання права на спадкування, суд першої інстанції зазначив, що ця вимога є похідною від вказаних вище вимог про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та оскільки у встановленні фактів було відмовлено, то і у задоволенні похідної вимоги щодо права на спадкування має бути відмовлено.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, які відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, є достатньо обґрунтованими та вмотивованими.

Доводи апелянта про порушення судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу, апелянт на зазначає, які саме норми порушено судом. З пояснень апелянта та його представника в судовому засіданні у апеляційному суді вбачається, що фактично вони не згодні з оцінкою судом першої інстанції доказів у справі, у зв'язку з чим вважають висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинами справи.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дано належну оцінку показанням свідків та письмовим доказам у справі.

Разом з тим колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за нею права на спадщину після смерті ОСОБА_3 не можуть бути задоволені і з інших підстав, не вказаних судом першої інстанції, тобто навіть за умови доведеності факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно із статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки заповіти від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не складались, після їхньої смерті можливо обговорювати лише питання спадкування за законом.

Як встановлено статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У судовому засіданні в апеляційному суді з пояснень апелянта та її представника встановлено, що ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 Вона (ОСОБА_2.) та ОСОБА_3 були двоюрідними сестрами, відповідно, ОСОБА_4 був її двоюрідним племінником. Документально вона родинні відносини підтвердити не могла, тому звернулась із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Позивачка вважає себе спадкоємцем четвертої черги і після смерті ОСОБА_3, і після смерті ОСОБА_4

Однак вона не може одержати право на спадкування після смерті ОСОБА_3, оскільки був живий син останньої ОСОБА_4, тобто спадкоємець першої черги, який у відповідності з приписами частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводами апелянта висновки суду першої інстанції не спростовуються. Вказані вище висновки, яких дійшов апеляційний суд, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у відповідності до частини 2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Слід зазначити, що апелянт не позбавлена права довести своє право на спадкування після смерті ОСОБА_4, у тому числі майна, яке він прийняв у спадок, у разі встановлення факту її родинних відносин з ним та за умови відсутності у ОСОБА_4 родичів ближчого ступеня спорідненн я.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: