Справа № 139/747/15-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 вересня 2015 року Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі про визнання перереєстрації транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу недійсними, вилучення транспортного засобу , -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Мурованокуриловецького районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги, - ОСОБА_3, Могилів-Подільський центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, УДАІ УМВС України у Вінницькій області, відділ ДВС Мурованокуриловецького РУЮ про визнання перереєстрації транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу недійсними, вилучення транспортного засобу.

03 вересня 2015 року у справі відкрито провадження, 14 вересня проведено попереднє судове засідання і справу було призначено до судового розгляду на 21 вересня 2015 року. Після відкладення розгляду справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України на інше число, 22 вересня 2015 року представник позивача (а.с. 22) подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Із позовної заяви слідує, що за ОСОБА_1 було зареєстровано автомобіль ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач ОСОБА_2В на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 10 червня 2014 року, яке скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 січня 2015 року, 07 квітня 2015 року перереєструвала автомобіль ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 на своє прізвище. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а перереєстрацію ТЗ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ недійсними, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду і просить вилучити із володіння ОСОБА_2 та повернути йому спірний автомобіль.

В забезпечення позову представник позивача ОСОБА_4 просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобовязати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 на збереження автомобіль спірний автомобіль та комплект ключів.

Суд вважає, що клопотання позивача підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

На підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, а також ч. 2 цієї статті, позов може бути забезпечений кількома видами.

Вважаю, що такий вид забезпечення позову, як арешт майна, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів такого виду забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимоги. Зокрема, якщо не застосувати забезпечення позову, сьогоднішній власник ТЗ зможе розпорядитися ним (відчужити), що призведе до порушення принципу справедливого та своєчасного поновлення права власності, нових судових процесів.

Одночасно не вбачаю процесуальної доцільності у застосуванні такого запобіжного заходу, як передача предмету спору на зберігання позивача. До такого висновку прийшла з огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником автомобіля ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1, що доводиться поданим позивачем рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 07 серпня 2014 року, яке набрало чинності 19 серпня 2014 року (а.с. 11-14). Тому у будь-якому випадку відповідач має право власності на половину спірного автомобіля, а від так і має право зберігати його у себе.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Вимогу про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-210990, синього кольору, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відмовити в задоволенні клопотання про передачу автомобіля на зберігання ОСОБА_1.

Копію цієї ухвали направити для виконання до відділу ДВС Мурованокуриловецького РУЮ.

Зобовязати начальника ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ в строк до 05 жовтня 2015 року включно повідомити суд про виконання ухвали.

Позивачу, відповідачу, Могилів-Подільський центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, УДАІ УМВС України у Вінницькій області копію ухвали направити для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами протягом п`яти днів з дня її отримання до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя :_________________