Справа № 536/1691/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них не склалося, так як вони не зійшлися характерами. Через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння між ними постійно виникали сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, вони майже рік разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Тому просила розірвати шлюб, місце проживання малолітнього сина визначити з нею та залишити прізвище ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, просила не призначати строк для примирення, так як повністю втратила почуття любові до чоловіка. Понесені нею витрати, пов'язані з оплатою судового збору просила не стягувати на її користь з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, по телефону повідомив, що позов дружини визнає повністю, погоджується на розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі, так як він проживає за межами України в місті Майкоп Краснодарського краю Російської Федерації та пояснив, що втратив почуття любові до дружини, шлюб між ними розпався остаточно, вони з дружиною дійшли згоди щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір'ю. Строку для примирення просив не призначати.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб сторін виявився невдалим, вони припинили сімейні стосунки і на протязі приблизно одного року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, так як не знаходять взаєморозуміння між собою. Сторони просили суд не призначати їм строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, бажання відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Шлюб розпався з вини обох сторін.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами, місце проживання дитини за домовленістю сторін визначає з матір'ю.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень (а.с.1), ці витрати позивач не просила стягувати з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110-112 СК України, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище Постільняк, зареєстрований 02 жовтня 2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №423.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1. Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір'ю ОСОБА_1.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. І. Степаненко