У Х В А Л А

21 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Сеніна Ю.Л.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум», про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року рішення судів першої й апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») про перегляд судового рішення порушується питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року та ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини четвертої статті 559 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 559 ЦК України. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року, 5 серпня 2015 року, 12 серпня 2015 року, постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справах № 6-53цс14, № 6-125цс14 та № 6-170цс14.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідно до умов спірних договорів поруки вона припиняється після повного виконання основного зобов'язання.

Боржник своїх зобов'язань за кредитними договорами, на забезпечення яких були укладені спірні договори поруки, належним чином не виконував. Однак, судами встановлено, що ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» не надав належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали листи від позивача з повідомленням про порушення виконання вказаних кредитних зобов'язань боржником.

Кінцевим терміном погашення кредиту за кредитним договором № 151307К21 було 28 лютого 2012 року, відтак строк дії поруки за цим договором припинився 29 серпня 2012 року. Кінцевим терміном погашення кредиту за кредитним договором № 151311К6 було 25 липня 2012 року, тому строк дії поруки за цим договором припинився 26 січня 2013 року. Утім, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з позовом до вказаних поручителів звернувся лише 26 лютого 2013 року.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2014 року, що надана заявником як приклад, якою судове рішення суду апеляційної інстанції скасоване, а справа передана на новий розгляд, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2015 року та 12 серпня 2015 року, що надані заявником як приклади, зазначено, що порука припинилася, оскільки від дати виконання основного зобов'язання за кредитними договорами до дня пред'явлення позовів минуло більше шести місяців.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справах № 6-53цс14, № 6-125цс14 та № 6-170цс14, що надані заявником як приклади, установлено, якщо кредитор протягом шестимісячного строку від дня пред'явлення вимоги до поручителя або настання строку виконання основного зобов'язання, не звернувся з позовом до поручителя, то у відповідності до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється.

Таким чином, порівняння змісту постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Західно-Український Консорціум», про стягнення заборгованості за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Ю.Л. Сенін В.М. Сімоненко