Справа № 304/252/15-ц
Провадження № 2/304/184/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 2014 року близько 23.30 год. ОСОБА_2, знаходячись на проїжджій частині дороги навпроти кафе-бару «Валентина» в с. Ворочево Перечинського району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс позивачу ОСОБА_1 декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому латеральної кістки лівої гомілки та відривний внутрішньо-суглобний перелом заднього краю великогомілкової кістки без зміщення відламків, які згідно висновку експерта № 891 від 24 вересня 2014 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості (а. с. 6).
Крім цього встановлено, що того ж дня, 30 вересня 2014 року, відповідач надав письмову розписку та зобов'язався відшкодувати витрати на лікування ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн. на протязі чотирьох місяців з дати її написання, однак до моменту звернення позивачем до суду жодних коштів не повернув. Натомість позивач ОСОБА_1 за власний рахунок поніс витрати на придбання виробів медичного призначення необхідних для лікування, про що надав суду відповідні видаткову накладну № 99 від 16 вересня 2014 року та розрахункову квитанцію № 099807 від 12 вересня 2014 року (а. с. 9-10).
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, за встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про наявності всіх умов цивільно-правової відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 з боку відповідача ОСОБА_2 та визначає її розмір в сумі 5 000 грн.
Що стосується позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Як роз'яснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи характер та обсяг фізичних страждань, тривалий час який затратив позивач ОСОБА_1 для відновлення свого фізичного здоров'я (більше чотирьох місяців), яке в повній мірі так і не відновлено, вимушеність змін у його життєвих та виробничих стосунках, зусилля направлені позивачем для відновлення попереднього стану, неможливість допомагати та утримувати матір інваліда ІІІ групи, а також наступну поведінку відповідача ОСОБА_2, який завдавши тілесні ушкодження та фізичну біль, тривалий час не бажає хоч частково відшкодувати моральні страждання в добровільному порядку, уникає зустрічі з позивачем та навіть не попросив у такого вибачення, приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди слід визначити в загальній сумі 5 000 грн.
Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ч. 3 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166-1168 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) матеріальну шкоду в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п'ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: Ганько І. І.