АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіній А.В.

за участю: позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

представника третьої особи Попович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України Попович Оксани Миколаївни на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РадугаСіті ЛТД», Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Континентбуд», треті особи Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртеплобудіндустрія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспект-31», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київмонтажбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтажно-будівельна компанія «Теплоенергомонтаж» про визнання права власності на об'єкт нерухомості та зняття арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року позов задоволено частково. /а.с. 124-128/

№ справи 754/21028/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7335 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України Попович О.М. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про звільнення майна з під арешту, фактично вирішив питання щодо правомірності дії державного виконавця про стягнення коштів з боржника ТОВ «Континентбуд» в дохід держави, не звернувши увагу на те, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2014 р. аналогічні вимоги залишені без розгляду. Крім того, зазначила, що ні ТОВ «Радуга Сіті ЛТД», ні ТОВ «Континентбуд» не виконують свої зобов'язання за договором, а не оспорюють чи не визнають право власності на спірну квартиру ОСОБА_5, у зв'язку з чим були відсутні підстави для звернення позивача до суду з позовом в порядку п.п. 7,8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки спір про порушення, невизнання чи оспорювання права власності на нерухоме майно між сторонами відсутній. Також зазначила, що ні ТОВ «Континентбуд», ні ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» дозвіл на виконання будівельних робіт як і будь-який інший документ, який дає право виконувати будівельні роботи по АДРЕСА_3 в Деснянському районі м. Києва не видавався та не реєструвався. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню в частині задоволених позовних вимог, з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 04.09.12 року між ТОВ «Континентбуд» та ОСОБА_5 укладений попередній договір, відповідно до умов якого сторони домовились в строки, встановлені даним договором в майбутньому укласти договір купівлі-продажу відповідно до якого ТОВ «Континентбуд» зобов'язується передати у власність окрему квартиру № 112, однокімнатну, загальною площею 44,58 кв.м., 15 поверх, секція 1, в жилому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 у м. Києві, а ОСОБА_5 зобов'язується прийняти та належним чином оплатити її вартість в обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору.

04.09.12 року між ТОВ «Континентбуд» та ОСОБА_5 укладено договір про забезпечення виконання зобов'язань №1/1/112.

Відповідно до п.1.1 договору, для підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором щодо укладення та виконання договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов'язань, позивач сплачує ТОВ «Континентбуд» суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 цього Договору. Вказана сума коштів буде, після її належно сплати за даним договором, зарахована до платежів за Основним договором у момент укладення такого Основного договору та складає 289 770 грн., всього разом з ПДВ 347 724 грн.

29.04.14 року між ТОВ «Континетбуд», ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» та ОСОБА_5 укладений договір про заміну сторони у зобов'язанні до Договору про забезпечення виконання зобов'язань №1/1/112 від 04.09.12 року. Відповідно до вказаного договору сторони домовились замінити ТОВ «Континетбуд» у договорі про забезпечення виконання зобов'язань на ТОВ «Радуга Сіті ЛТД».

Відповідно до довідки від 13.11.14 року відповідач ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» підтверджує ту обставину, що позивач сплатив кошти у розмірі 354 560,80 грн., як оплату 44,6 кв.м., а продавець прийняв ці грошові кошти та після завершення будівництва гарантує передачу об'єкта будівництва: секція 1, поверх 15, квартира № 112, загальна площа 44,6 кв.м.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 328 ЦК України про те, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Встановивши, що у зв'язку з оголошеною забороною відчуження, майна, що належить ТОВ «Континентбуд», в тому числі спірної квартири, акт приймання-передачі об'єкта нерухомості надати тимчасово не мають змоги, оскільки Основний договір купівлі-продажу квартири тимчасово не може бути укладений через арешт майна ТОВ «Континентбуд», суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання права власності на спірну квартиру за позивачем, оскільки ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» підтверджує ту обставину, що позивач сплатив кошти у розмірі 354 560,80 грн., як оплату 44,6 кв.м., а продавець прийняв ці грошові кошти та після завершення будівництва гарантує передачу об'єкта будівництва.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Підставою виникнення права власності у ТОВ «Континентбуд» на спірну квартиру є рішення Брянківського міського суду Луганської області від 14 серпня 2012 року, справа № 1206/3589/12 /а.с.88-98/, яке скасоване рішенням Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року (справа № 22ц/782/29113) в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Континентбуд» про визнання право власності на об'єкт нерухомості, а саме: на житловий комплекс, по АДРЕСА_3 в м. Києві ( в тому числі і спірна квартира), ухвалено нове рішення, яким відмовлено у вимогах ТОВ «Континентбуд» в цій частині /а.с.81-87/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року (справа № 6-5371св-14) рішення Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2013 року залишено без змін /а.с.78-80/.

Апеляційним судом Луганської області було встановлено, що відповідно до копії договору оренди земельної ділянки від 29 березня 2006 року, укладеному між орендодавцем Київською міською радою на підставі рішення Київської міської ради від 11 жовтня 2005 року № 207/3668 та орендарем ТОВ «Континентбуд», орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку розміром 13013 кв.м. для будівництва, експлуатації та обслуговування торгово-розважального комплексу з офісними приміщеннями, підземною та надземною автостоянками, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у Деснянському районі м. Києва.

Таким чином, судами безспірно встановлено, що у ТОВ «Континентбуд» відсутні дозвіл на будівництво житлового комплексу, належним чином оформлена проектна документація на вказане нерухоме майно, в тому числі відсутні дані щодо звернення до відповідних повноважних органів з приводу прийняття об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність » будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі - Порядок № 461) видачу сертифіката здійснює Інспекція, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, зважаючи на викладене, у суду першої інстанції підстав для визнання права власності на квартиру, що знаходиться у житловому комплексі не прийнятому до експлуатації та побудованому без належних дозволів, не було, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України Попович Оксани Миколаївни на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року - задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року -скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та звільнення вказаного майна з під арешту, та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволення вказаних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: