Справа № 415/3921/14-ц
Провадження № 2/415/80/15
29.01.15 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Добуграй В.К.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом припинення користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, -
ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом припинення користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
До початку розгляду справи судом по суті позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач посилалась на те, що вона ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та є власником квартири. За вищезазначеною адресою з 2010 року зареєстрований ОСОБА_3, який фактично за зазначеною адресою не мешкав. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач просила суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом припинення користування ОСОБА_3 квартирою № 39 в будинку № 167 по вулиці Московській в місті Лисичанську.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 2007 року, який було розірвано 21.11.2014 року. Доповнила, що вона та її родина є власниками спірної квартири, яке виникло у її родини у 1995 році. Тобто до реєстрації шлюбу з відповідачем. Під час шлюбу позивач був зареєстрований у зазначеній квартирі, як член сімї. Відповідач в квартирі не мешкає.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, ОСОБА_3 колишній чоловік ОСОБА_1, в квартирі не проживає понад 1 рік. Вона його не бачила вже давно за зазначеною адресою.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Вислухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 05.05.1995 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільно сумістної властності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, що також підтверджується довідкою ЛКП «БТІ» № 498 від 29.12.2014 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо субєкта від 25.12.2014 року за № 31664550.
Згідно з домовою книгою для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.06.2010 року.
Згідно з довідкою № 257 від 22.10.2014 року, виданої Комунальним підприємством «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3», ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не проживає понад один рік.
Як встановлено в судовому засіданні, існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує її права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад один рік.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом припинення користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391, 409 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом припинення користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом припинення користуванням ОСОБА_3 житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ ОСОБА_12