ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/4990/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участю секретаря Олійник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ " РОДОВІД БАНК " до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за довгором кредиту, суд

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 23 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, а у забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 23 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Враховуючи невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитом у сумі 21 505,80 доларів США, за процентами - 9 227,77 доларів США та пені - 2 430 335 грн 32 коп., а також три відсотки річних від суми простроченого кредиту - 12 471,06 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, позов задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 494 912 грн 22 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 245 653 грн 43 коп., пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за період з 09 липня 2012 року по 09 липня 2013 року - 1 249 258 грн 79 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.10.2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості скасовано, та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги щодо стягнення пені в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності та зменшити на 50% розмір нарахованої позивачем пені за несвоєчасне виконання зобов"язань за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд з урахуванням думки учасників процесу ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку що позовна заява в частині стягнення пені підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 23 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав 26 813,70 доларів строком до 23 червня 2013 року зі сплатою 13,5 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

20 листопада 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони встановили процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 16 % річних, а також у новій редакції були викладені особливі умови кредитного договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Як встановлено, сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 245 653 грн 43 коп., а пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості складає 1 249 258 грн 79 коп., що значно

перевищує розмір заборгованості по кредиту, тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 % від суми заборгованості за кредитним договором, тобто стягнути з відповідача ОСОБА_2 пені в розмірі 122 826,71 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 208, 209, 214-218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 257, 258, 525, 526, 551, 553, 554, 559, 625, 629 ЦК України, суд -

В И Р І ШИ В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ПАТ

" РОДОВІД БАНК " в рахунок пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості в розмірі 122 826.71 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: