АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/7933/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Букіна О.М.
Доповідач - Заришняк Г.М
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М.,Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольова М.А., зацікавлені особи: ПП «Мусон», ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольова М.А., зацікавлені особи: ПП «Мусон», ОСОБА_4, та просив суд визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольова М.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.03.2015р. неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.03.2015р.; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві усунути порушення шляхом вчинення дій, спрямованих на виконання виконавчого листа № 2-790, виданого 01.04.2008р. Солом'янським районним судом міста Києва, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві звернутись із поданням до Солом'янського районного суду м. Києва про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника директора Приватного підприємства «Мусон» ОСОБА_5; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві надати належні докази направлення ОСОБА_2 постанови про повернення виконавчого листа від 25.03.2015 р.

Свої вимоги заявник ОСОБА_2 мотивує тим, що 25.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольовим М.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку він отримав 07.04.2015 року.

Заявник вважає, що державний виконавець при виконанні вказаного виконавчого листа допустив бездіяльність, оскільки не вчинив усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій для забезпечення виконання вказаного виконавчого листа. Постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві є передчасною та неправомірною, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні повні дані щодо майнового стану боржника. Державний виконавець не вчинив усіх необхідних заходів щодо розшуку майна боржника, а тому не має правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2 в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

Інші учасники у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2014 року до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2-790/07 від 01.04.2008, виданий Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ПП «Мусон» на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 111 485,32 грн. для виконання.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

11.11.2014 року на виконання зазначеного виконавчого документа головним державним виконавцем Гресь Т.О. відкрито виконавче провадження № 45374037, копії постанови направлені сторонам.

Згідно із ч.2 ст. 25 Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В постанові від 11.11.2014 року було зазначено строк для добровільного виконання рішення суду - до 17.11.2014 року. Поте рішення в строк, встановлений для добровільне виконання, боржником не виконано, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ПП «Мусон» не отримало, адресоване йому поштове відправлення повернуто до ВДВС без вручення боржникові з відміткою пошти про причину повернення: «за зазначеною адресою не знаходиться».

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що посилання заявника на бездіяльність державного виконавця Солом»янського РУЮ в м.Києві Корольова М.А. при виконанні виконавчого листа № 2-790, виданого 01.04.2008 року, є необгрунтованими та такими, що не підтверджені відповідними доказами у справі.

Зі справи вбачається, що державним виконавцем були направлені 11.11.2014 року запити щодо встановлення рухомого та нерухомого майна боржника - до УДАІ м. Києва, Національного фонду з цінних паперів та фондового ринку України, ДПС України.

Як видно з відповіді ДПС України боржником відкрито рахунок в ПАТ «Інтеграл-банк».

Державним виконавцем від 18.11.2014року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про арешт коштів боржника, копії яких надіслано до відповідних органів та в ПАТ

«Інтеграл- банк» для виконання.

Згідно з листом УДАІ м. Києва станом на 20.11.2014 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що станом на 30.09.2014 боржник значними пакетами акцій емітентів не володіє.

ПАТ «Інтеграл-банк» постанова про арешт коштів прийнята до виконання, але залишок коштів на арештованому рахунку відсутній.

22.01.2015 року державним виконавцем виставлені платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунків боржника та направлено в банківську установу до виконання.

Відповідно до інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо майна боржника станом на 11.02.2015 року відсутні.

ДПС України на повторний запит державного виконавця повідомила, що за боржником інших рахунків, ніж той, на який накладено арешт, не виявлено.

У відповідності з п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

25.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві КорольовимМ.А. було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав передбачених п. 2 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».(а.с.18).

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що стягувачу роз»яснено порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку по те, що державним виконавцем було здійснені необхідні дії щодо розшуку майна ПП «Мусон» в межах Закону України «Про виконавче провадження», проте розшук майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не встановлено, а вжиті заходи виявилися безрезультатними, а тому посилання заявника на те, що постанова державного виконавця від 25.03.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві - передчасна, є необгрунтованими.

Доводів, які б спростовували висновки суду, апеляційна скарга не містить.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що державний виконавець не виходив за адресою знаходження боржника та не складав відповідного акту, не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки за повідомленням пошти боржник ПП «Мусон» за вказаною адресою: м.Київ, вул.І.Клименка, 23-а не знаходиться, аналогічне повідомлення було здійснено поштою й на виклики в судове засідання суду першої інстанції представника Підприємства (а.с.31).

Заявником ОСОБА_2 не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували знаходження ПП «Мусон» за приведеною адресою.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам закону й не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 312 -315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді