Дата документу 22.09.2015
Справа № 320/7667/15-ц
Провадження № 2-о/320/187/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Васильцова О.В.,

при секретарі Назаренко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду, із заявою, в якій просить встановити той факт, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 22 березня 2015 року в АР Крим.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Єльник), народилась 23 жовтня 1978 року в м. Мелітополь Запорізької області. ЇЇ батьками є: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_3.

22 березня 2015 року батько заявниці ОСОБА_2 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5,19 га, яка розташована на території Херсонської області Голопристанського району, Гладківської сільської ради.

Вищезазначена земельна ділянка належала дідусеві ОСОБА_1 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02 квітня 2003 року.

Після смерті ОСОБА_4, який помер 24 березня 2014 року, батько заявниці ОСОБА_2 прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але не оформив її належним чином, тобто не отримав свідоцтво про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_2, вона, ОСОБА_1, є спадкоємицею за законом, як донька померлого.

Шлюб, зареєстрований між її батьками, був розірваний 27 березня 1996 року.

У встановлений законом строк, а саме у серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, однак постановою нотаріуса від 17 липня 2015 року їй було відмовлено у відкритті спадщини за законом, у зв'язку з невідповідно оформленими документами, а саме у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть батька заявниці ОСОБА_2 було видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 1354 від 24 березня 2015 року.

Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_1.

У березні 2015 року, вона, ОСОБА_1, разом зі своєю сім'єю та батьком ОСОБА_2 виїхала в Крим, для того, щоб провідати родичів, та під час перебування у Криму, ОСОБА_2 покінчив життя самогубством.

Враховуючи те, що перевезення померлого з Криму пов'язано з значними труднощами і непередбаченими витратами, а також у зв'язку з тим, що більшість родичів заявниці проживає в Криму, було прийнято рішення про поховання батька саме там, в Криму, у звязку з чим довелося отримувати там свідоцтво про смерть батька.

Для отамання цього свідоцтва у заявниці було вилучене медичне свідоцтво про смерть.

Враховуючи те, що батько заявниці був громадянином України, постійно зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, заявниця вважає за можливе отримати свідоцтво про смерть її батька у відділі РАЦС у м. Мелітополі.

Вона звернулась з відповідним питанням до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, однак їй було відмовлено у цьому, через відсутність оригіналу медичного свідоцтва про смерть, у звязку з чим, ОСОБА_1 була вимушена звернутись у суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заявниця у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити її заяву.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1,2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті: підставами для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Судом встановлено, що 23 жовтня 1978 року народилась ОСОБА_2 (після укладення шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_7, батьками якої бали: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС номер 311992 /а.с. 8/.

22 березня 2015 року на території АР Крим помер батько заявниці ОСОБА_2.

Вищевказаний факт підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть серії 35 номер 009749 /а.с.10/, копією свідоцтва про смерть серії І-АЯ №533686 /а.с.11/.

Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, сул. Свердлова, 39, кв.3, що підтверджується копією довідки про склад сімї від 24 липня 2015 року /а.с.14/.

З матеріалів справи вбачається, що медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть, видане закладом, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.10 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї…

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті батька документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, суд вважає за можливе задовольнити її заяву та встановити факт, що ОСОБА_2 помер 22 березня 2015 року в селі Живописне, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 22 березня 2015 року в селі Живописне, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: