Справа № 500/7462/14-ц
Провадження № 4-с/500/35/14
УХВАЛА

04 червня 2015 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 500/7462/14-ц за позовом

ОСОБА_1

до

відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області

про

визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги стосуються визнання неправомірними дій державного виконавця Державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області стосовно накладення арешту на квартиру №147, яка розташована за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Івана Франка, 5 та автомобілі:

- марки ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер З9255ОД, 1988 року випуску;

- марки Renault 25, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 1989 року випуску,

а також винесених постанов про відкриття виконавчого провадження:

- №43511611 від 28.05.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 210,32 грн.;

- №43511794 від 28.05.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 22,94 грн.;

- №43511116 від 28.05.2014 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 17347,26 грн.;

Позивач просить скасувати вищевказані постанови про відкриття виконавчих проваджень та зняти арешти з вищезазначеної квартири та автомобілів.

Вказані вимоги оформлено у вигляді позовної заяви та подано до суду в порядку цивільного судочинства.

Разом із тим, відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №6 від 07.02.2014 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах зазначено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить суд визнати дії державного виконавця Державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області неправомірними, скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень та накладення арешту. Позовна заява ОСОБА_1 подана в порядку цивільного судочинства.

Вказані обставини були підставою для відмови у відкритті провадження у справі ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна С.М. від 01 грудня 2014 року

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2015 року ухвала від 01 грудня 2014 року скасована з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції ля вирішення питання про відкриття провадження. Вказаною ухвалою визначено, що позивач звернувся до суду у відповідності до ст. 383 ЦПК України, що надає можливість розглядати справу у цивільному провадженні.

Вказана ухвала не оскаржена в касаційному порядку.

Разом із тим, обставини справи залишились без змін, що є підставою для застосування розяснення п.7 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №6 від 07.02.2014 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, за яким позовні вимоги належать до компетенції адміністративних судів та не може бути відкрита у порядку цивільного судочинства.

Вказана обставина визнається такою, що зумовлює самовідвід судді у порядку, передбаченому ст. 23 ЦПК України.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід від розгляду справи № 500/7462/14-ц за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Справу передати для визначення нового складу суду у порядку, передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_2