Ухвала

іменем україни

25 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; за позовом ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнила, та остаточно просила визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності, і хоча в ній зареєстрована ОСОБА_4, проте остання, починаючи з літа 2011 року добровільно не проживає у вказаній квартирі, не здійснює виплат із утримання житла, має постійне місце проживання в іншій квартирі, тому її слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні вказаною квартирою, а також надати ключ від квартири та вселити в житлове приміщення її та дітей. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована в зазначеній квартирі разом з малолітніми дітьми та у зв'язку з неприязними стосунками, які склалися між нею, колишнім чоловіком та його матір'ю, яка є власником квартири, перешкоджанням останніми у користуванні житлом вона змушена тимчасово переїхати проживати до своєї матері в однокімнатну квартиру.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, позов ОСОБА_4 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таке ж положення відображено у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судами встановлено, що влітку 2011 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, ОСОБА_4 з дітьми виїхала зі спірної квартири і до цього часу не проживає в ній.

Причини відсутності ОСОБА_4 за місцем її постійної реєстрації суд визнав поважними, оскільки між нею, з одного боку, та ОСОБА_3 і ОСОБА_6, з іншого, існує конфлікт, пов'язаний із розірванням шлюбу, тривалі неприязні стосунки, у зв'язку з чим власник житла ОСОБА_3 та її син ОСОБА_6 у категоричній формі заперечують можливість реального проживання з ОСОБА_4 в одній квартирі.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2012 року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання її такою, що втратила право на користування житлом.

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 замінено замок вхідних дверей після того, як ОСОБА_4 покинула житло, відсутні відомості про надання їй ключів від нового замка квартири.

За таких обставин суд встановив, що непроживання ОСОБА_4 у вищевказаній квартирі пов'язано з тим, що з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_6 їй чиняться в цьому перешкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольняючи позов ОСОБА_4, суд правильно виходив з відсутності об'єктивних даних, які б підтвердили вимоги первісного позову, при цьому надані ОСОБА_3 докази суд обґрунтовано визнав такими, що не свідчать про наявність правових підстав для задоволення її позовних вимог, в той час як докази ОСОБА_4 дають підстави для висновку про обґрунтованість заявлених нею вимог.

Із вказаними висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд згідно зі ст. ст. 213-214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив фактичні обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи про відсутність у ОСОБА_4 наміру проживати в квартирі; не вчинення ОСОБА_4 дій щодо вселення до квартири; неможливість проживання в одній квартирі у зв'язку з неприязними стосунками, а також врахування судом пояснень одних свідків і не врахування інших зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи не допустимо.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик