Справа № 212/4564/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2015 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Зіміна М.В.
при секретарі судового засідання Водопяновій Ю.С.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Криворізьке міське Управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
11 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Криворізьке міське Управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. 08 травня 2009 року ОСОБА_2 був зареєстрований в даній квартирі як член сімї. З грудня 2011 року ОСОБА_2 в даній квартирі не мешкає, адресу його мешкання та засоби звязку позивачу не відомі, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, знявши його з реєстрації.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Представник третьої особи - Криворізьке міське Управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт не проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з 2011 року.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та технічним паспортом на квартиру (а.с. 4-5).
Відповідно довідки ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» від 04 червня 2015 року в квартирі АДРЕСА_2, разом з ОСОБА_1, зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, син власника (а.с. 6).
Як вбачається з акту від 04 червня 2015 року, складеному мешканцями будинку № 62 по вулиці Кропивницького в м. Кривому Розі, та затвердженому мастером ТОВ «КК ДОМ.КОМ», ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_3 з грудня 2011 року та місце його знаходження невідоме (а.с.9).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач, в звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, так як відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для звернення позивача до Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області для вирішення зазначеного питання.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Криворізьке міське Управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності належною їй квартирою № 45 будинку № 62, по вулиці Кропивницького в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 45 будинку № 62, по вулиці Кропивницького в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення суду складено та підписано 22 вересня 2015 року.

Суддя: М. В. Зімін