Справа № 379/1332/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О.М.

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи заочно не заперечує.

Позов мотивує тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» стягнено завдану ним матеріальну шкоду в розмірі 24280 грн. Рішення набрало законної сили 07.01.2013 року.

На виконання цього рішення між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 07.01.2013 року укладено угоду про виконання зобов'язання з метою врегулювання страхового випадку, який мав місце 12.04.2011 року та внаслідок якого відбулося пошкодження майна, а саме застрахованого автомобіля НОМЕР_1.

Згідно Угоди відповідач, як сторона винна у ДТП, що сталося 12.04.2011 року за участю автомобіля Фольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2, та автомобіля НОМЕР_1, який застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-г/01-040-02761 від 31.05.2010 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант» взяв на себе зобов'язання сплатити позивачу грошову суму в розмірі 24280,00 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за договором № 06-2/01-040-02761 від 31.05.2010 року власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, в порядку регресу відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», у строк до 01.01.2015 року в порядку визначеному в Угоді.

Сторони домовились, що після сплати суми в розмірі 24280,00 грн, відповідно до п.1.2. цієї Угоди, зобов'язання сторін за Договором вважаються виконаними належним чином та в повному обсязі.

Проте відповідач взяті на себе зобов'язання виконав частково, сплатив лише 14 000 грн.

На даний час залишкова заборгованість ОСОБА_1 перед ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 10 280 грн.

Останній платіж від відповідача надійшов 18 серпня 2014 року, наступний черговий платіж повинен був здійснений згідно Угоди до 01.10.2014 року. Тобто, з 02.10.2014 року грошове зобов'язання відповідача перед позивачем вважається простроченим та наступають наслідки передбачені цивільно-процесуальним кодексом України.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, Позивач має право на стягнення пені, 3 % річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції.

Прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем позивач рахує з 02 жовтня 2014 року, наступний день за чергового датою сплати суми боргу, після якої позивач жодних виплат від відповідача не отримував.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції: період заборгованості з 02.10.2014 року по 31.08.2014 року, сума боргу 10280 грн, сукупний індекс інфляції 1,497 ,інфляційне збільшення суми боргу 5110,61 грн, сума боргу з урахуванням індексу інфляції 15390 грн.

Період прострочення з 02.10.2014 року по 31.08.2015 року складає 334 дні 3% розмір процентів річних. Загальна сума річних 282.21 грн.

Отже, станом на 31.08.2015 року загальний розмір боргу відповідача з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних становить 15 672 гривні 82 коп.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» загальній розмір боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних, що становить 15 672, 82 грн та судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позов. В запереченні зазначив, що позов визнає частково на суму 8280 грн, оскільки він сплатив 2000 грн під час розгляду справи в суді. В решті позову вважає необхідно відмовити, оскільки його вини в тому, що він не платив немає. Так, він доручив Приватбанку перераховувати з його пенсії по 1000 грн щомісячно позивачу. З 02.10.2014 року Приватбанк припинив перерахування коштів, не повідомивши його про це. В той же час ТДВ СК «Альфа-Гарант» більше року замовчувала про ненадходження коштів, чим сприяла збільшенню строку прострочення платежів.

Відповідно до ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вважає, що ця стаття не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Вважає, що між ним та позивачем існують відносини щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, а не зобов'язальні відносини.

Суд встановив, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» стягнено завдану ним матеріальну шкоду в розмірі 24280 грн. Рішення набрало законної сили 07.01.2013 року.

На виконання цього рішення між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 07.01.2013 року укладено угоду про виконання зобов'язання з метою врегулювання страхового випадку, який мав місце 12.04.2011 року та внаслідок якого відбулося пошкодження майна, а саме застрахованого автомобіля НОМЕР_1.

Згідно цієї Угоди відповідач, як сторона винна у ДТП, що сталося 12.04.2011 року за участю автомобіля Фольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2, та автомобіля НОМЕР_1, який застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-г/01-040-02761 від 31.05.2010 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант», взяв на себе зобов'язання сплатити позивачу грошову суму в розмірі 24280,00 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за договором № 06-2/01-040-02761 від 31.05.2010 року власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, в порядку регресу відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», у строк до 01.01.2015 року в порядку визначеному в Угоді.

Сторони домовились, що після сплати суми в розмірі 24280,00 грн, відповідно до п.1.2. цієї Угоди, зобов'язання Сторін за Договором вважаються виконаними належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Проте відповідач всупереч умов Угоди та вимог чинного законодавства України не виконав у повному обсязі взяті на себе зобов'язання, а сплатив зазначену в Угоді суму лише в частині, що складає 14 000. 00 грн.

Останній платіж від ОСОБА_1 у розмірі 1 000,00 грн. надійшов 18 серпня 2014 року. З того часу жодних коштів в рахунок виконання відповідачем Угоди від 07 січня 2013 року на рахунок ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надходило.

На даний час залишкова заборгованість ОСОБА_1 перед ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає 10 280 грн.

Строк погашення зобов'язання відповідно до угоди до 01.01.2015 року.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач має право на стягнення 3 % річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції.

Прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем суд рахує з 01.01.2015 року, наступний день погашення заборгованості відповідно до умов угоди.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції: період заборгованості з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року; сума боргу 10280 грн; сукупний індекс інфляції ( 103,1+105,3+110,8+114,0+102,2+100,4+99,0+99,2) 104.255 %; інфляційне збільшення суми боргу 3925,49 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 14205.49 грн.

Період прострочення з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року складає 243 дні, 3% розмір процентів річних. Загальна сума річних 205.32 грн.

Отже, станом на 31.08.2015 року загальний розмір боргу відповідача з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних становить (14205,49 +205,32) =14410,81 грн.

Під час розгляду справи в суді відповідач сплатив 2000 грн боргу.

Отже, сума для стягнення складає (14410,81-2000)=12410,81 грн.

Таким чином, позов підлягає до задоволення частково на загальну суму 12410,81 грн.

Твердження позивача щодо того, що між ним та позивачем існують відносини щодо невиконання рішення суду по виплаті матеріальної шкоди не відповідають обставинам справи. Оскільки саме позивач погасив борг відповідача по сплаті матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП відповідно до рішення суду. А уже між позивачем і відповідачем внаслідок укладення угоди про виконання зобов'язання виникли зобов'язальні відносини, які регулюються главами 47-51 ЦК України.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 109, 118, 119, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст.. 509, 525, 526, 625, 629 Цивільного Кодексу України, ЗУ «Про судовий збір», суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» 01133, м. Київ, вул..Л.Українки, 26 п/р 4100 Банк ПАТ «УкрСиббанк» м. Київ МФО 351005 заборгованість за Угодою про виконання зобов'язання від 07.01.2013 року станом на 31.08.2015 року з урахуванням інфляції та 3% річних в розмірі 12410,81 грн та судовий збір в розмірі 243. 60 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:О. М. Бабоїд