Справа №442/2514/15-ц
Провадження №2-о/442/53/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у квартирі, зацікавлена особа: Стебницька міська рада, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаною вище заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. З народження проживала з батьками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також, рідним братом ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Її батьки проживали у цій квартирі з 1969 року до кінця життя. Її брат з народження і до моменту смерті у 2002 році, також проживав у вказаній квартирі.

У вересні 1978 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, з яким вони також проживали у вищезгаданій квартирі разом із її батьками та братом. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 05 лютого 2015 року (Свідоцтво про народження на даний момент втрачене). У листопаді 1982 року шлюб з її чоловіком було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу № 401913 від 18 листопада 1982 року. З моменту розірвання шлюбу вихованням сина вона займалась самостійно.

У березні 1986 року вона вдруге одружилась з ОСОБА_6 та до сьогоднішнього дня перебуває з ним у шлюбі. 29 жовтня цього ж року вона зареєструвалась у місці проживання свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_2. Вона та її чоловік спільно займались вихованням її сина. На момент укладення шлюбу сину було всього лише 6 років, вони продовжували проживати за адресою: АДРЕСА_3, оскільки не хотіли міняти привичну обстановку дитини, окрім цього у його виховані активну участь брали її батьки. У липні 1996 року вони з чоловіком прописали сина за адресою: АДРЕСА_2, але так як вони надалі проживали за адресою: Грушевського, 14 кв. 10 у м.Стебнику, то у вересні 2004 року син змінив адресу реєстрації на фактичну.

Її син, ОСОБА_5, у віці 35 років помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 28 січня 2015 року. Протягом усього його життя вона прожила разом із сином.

З моменту досягнення повноліття її син мав постійні проблеми зі здоров'ям, був інвалідом II групи, що підтверджується Довідкою № 702549, тому потребував безперервного догляду. Вони вели спільне господарство, вона проводила ремонт у квартирі, сплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями.

Факт її спільного проживання разом із сином підтверджується Актами огляду квартири, які видані комунальним підприємством «Стебниккомунсервіс» № 25 від 10 червня 2014 року, № 48 від 12 листопада 2014 року та № 9 від 04 лютого 2015 року про те, що вона, будучи зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2, фактично проживала без реєстрації у АДРЕСА_1, разом із сином - ОСОБА_8.

Після смерті сина вона самостійно займалась організацією похорону та несла витрати пов'язані з ним, що підтверджується Довідкою № 358 від 2 лютого 2015 року, виданою комунальним підприємством «Стебниккомунсервіс».

За час спільного проживання квартира у м.Стебнику за адресою: АДРЕСА_1 не приватизована ні її батьками, ні її братом, ні нею. Встановлення юридичного факту проживання за вище вказаною адресою потрібно їй для здійснення приватизації зазначеної квартири.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в заяві, просять їх задоволити.

Представник зацікавленої особи Стебницької міської ради - Бахурська Оксана Ярославівна, щодо задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, покладалася на думку суду, чим не заперечила їх задоволення.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, в судовому засіданні пояснили, що заявницю ОСОБА_1 знають з маленької, оскільки проживають в одному будинку, і добре знали її батьків, брата, сина, які також проживали в цьому будинку в квартирі № 10.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з батьками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, батьки проживали у цій квартирі з 1969 року до кінця життя, в цій квартирі також проживав, її рідний брат ОСОБА_7, який помер у 2002 році.

У вересні 1978 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4, який в листопаді 1982 року було розірвано, від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5, який у віці 35 років, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 - помер. Протягом усього життя сина, заявниця прожила разом із сином, оскільки він був інвалідом ІІ групи і потребував безперервного догляду, що підтверджується Довідкою № 702549.

Згідно роз»ясень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом, у випадку якщо, чинним законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення, а також і в тому разі якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ст. 258 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_8 підтверджується Актами огляду квартири, які видані комунальним підприємством «Стебниккомунсервіс» № 25 від 10 червня 2014 року, № 48 від 12 листопада 2014 року та № 9 від 04 лютого 2015 року про те, що ОСОБА_1, будучи зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2, фактично проживала без реєстрації у АДРЕСА_1, разом із сином - ОСОБА_8. Займалась організацією похорону та несла витрати пов'язані з похороном сина, що підтверджується Довідкою № 358 від 2 лютого 2015 року, виданою комунальним підприємством «Стебниккомунсервіс».

Згідно ст.. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім.»я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і при домової території затверджується Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім»ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсним.

Згідно ст.. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст. 48), частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до вимог ст.. 64 ЖК України, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.. 106 ЖК України, повнолітній член сім»ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім»ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача.

За час спільного проживання квартира у м.Стебнику за адресою: АДРЕСА_1, ніким не приватизована, а тому встановлення юридичного факту проживання за вище вказаною адресою заявниці потрібно їй для здійснення приватизації зазначеної квартири.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживала за адресою: АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.