Номер провадження: 22-ц/785/5910/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Суворова В.О.,

при секретарі Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року по справі заявою ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсним результатів електронних торгів - протоколу, акту про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна,-

встановила:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним протокол № 40735 від 17 січня 2015 року про проведення електронних торгів; визнати недійсним акт державного виконавця № 95/5 від 02 березня 2015 року про реалізацію предмета іпотеки - нежитлової триповерхової будівлі, що складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1та належить ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.02.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 345/П (із змінами та доповненнями від 27.06.2008 року).

У зв'язку із несвоєчасним поверненням кредиту, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, та ухвалою від 17 квітня 2013 року колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 23.02.2007 року в сумі 1291515,91 доларів США, що еквівалентно 10318824,67 грн..

26.12.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження.

03.09.2013 року державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно - нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки за договором від 23.02.2007 року,

12.06.2014 року ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» проведено оцінку зазначеної нежилої будівлі автомийки, бару та офісу, та 10 липня 2014 року складено звіт щодо ринкової вартості даного об'єкту нерухомого майна.

17 грудня 2014 року здійснено публікацію в Системі електронних торгів арештованим майном про внесення вищевказаного нерухомого майна на електронні торги.

17 січня 2015 Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги, які не відбулися (протокол № 40735).

ПАТ «Укргазбанк» скористався своїм правом, передбаченим ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» і придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, в зв'язку із чим ПАТ «Укргазбанк» було видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Позивач вважає, що електронні торги 17 січня 2015 року проводилися з порушенням вимог Тимчасового порядку, а також за стартовою ціною, визначеною у висновку, який на час організації та проведення цих торгів був не чинний, що є порушенням вимог ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», що є підставою для визнання правочину недійсним.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним протокол № 47 про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 ЗУ «Про іпотеку», акт № 95/5 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 02.03.2015 року про проведення електронних торгів з реалізації на електронних торгах нежилої будівлі автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про визнання недійсним результатів електронних торгів - протоколу, акту про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення і проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність є порушенням ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та підставою для визнання таких торгів недійсними.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовується сторонами, що 23.02.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 345/П, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 1500000 доларів США на строк до 01.01.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи з 16 % річних.

У зв'язку із несвоєчасним поверненням кредиту, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором в сумі 1291515,91 доларів США, що еквівалентно 10318824,67 грн..

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 26.12.2012 року було відкрито виконавче провадження.

03.09.2013 року державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно - нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки за договором від 23.02.2007 року.

12.06.2014 року ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» провело оцінку зазначеного вище нерухомого майна та 10 липня 2014 року складено звіт щодо ринкової вартості даного об'єкту нерухомого майна.

17 грудня 2014 року здійснено публікацію в Системі електронних торгів арештованим майном про внесення вищевказаного нерухомого майна на електронні торги.

17 січня 2015 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги, які не відбулися, що підтверджується протоколом № 40735 від 17.01.2015 року.

02 березня 2015 року державним виконавцем видано акт № 95/5 про реалізацію предмета іпотеки нежитлової триповерхової будівлі, яка складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЗУ «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України, згідно з п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому; порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою, третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Тимчасовим порядком передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3. Тимчасового положення).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як вже було зазначено, електронні торги, що відбулися 17 січня 2015 року з реалізації предмету іпотеки - нежитлової триповерхової будівлі, яка складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проведені за оцінкою, строк дії якої закінчився 10.01.2015 року, що є порушенням положення ч. 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Після збігу шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення електронних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на електронних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.10.2014 року.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що порушення встановленого законодавством порядку організації і проведення електронних торгів з продажу спірного нерухомого майна призвели до порушення прав позивача ОСОБА_3, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що договір купівлі-продажу майна, що укладався на електронних торгах, вчинений з грубими порушеннями чинного законодавства, а тому цілком законно та обґрунтовано визнав недійсним протокол № 47 про придбання предмету іпотеки в порядку статті 49 ЗУ «Про іпотеку», акт № 95/5 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 02.03.2015 року про проведення електронних торгів з реалізації на електронних торгах нежилої будівлі автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлені порушення вимог чинного законодавства свідчать про недійсність результатів електронних торгів з реалізації іпотечного нерухомого майна, які проведені 17.01.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що усі зазначені обставини судом першої інстанції при ухвалені рішення були враховані, суд надав належну оцінку доказам та ухвалив законне, обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко