АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2332/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Савенко В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріРибасюк О. С.

з участю: апелянта ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, -

в с т а н о в и л а :

17 липня 2015 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна, мотивуючи тим, що 11 жовтня 2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до умов вищевказаного договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 88 000 грн., з яких 64 000 грн. продавець отримав від покупця до підписання договору, а залишок суми 24 000 грн. покупець зобов'язується сплатити продавцю до 01.02.2015 року.

11.10.2013 року та 20.10.2013 року вона, ОСОБА_8, передала ОСОБА_6 відповідно 15 000 та 1 000 доларів США, а всього 16 000 доларів США в рахунок оплати за продану квартиру

Незважаючи на те, що станом на 2015 рік умови договору позивачкою виконані, боргові зобов'язання перед ОСОБА_6 погашені в повному обсязі, останній відмовляється виконати умови договору та звернутися до нотаріуса з письмовою заявою з про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень запису про заборону відчуження належної позивачу квартири.

Тому ОСОБА_8 просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 безпідставно набуте майно, а саме - грошові кошти в сумі 339 137, 10 грн. (16 000 дол. США по курсу НБУ станом на 28.06.2015 року).

17 липня 2015 року ОСОБА_8 звернулася в суд з заявою про забезпечення позову, в якій просить про накладення арешту на належну на праві власності ОСОБА_7 квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та заборонити відповідачеві вчиняти будь-які дії по її відчуженню.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської від 17 липня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Постановлено вжити заходи забезпечення позову по даній справі та заборонити відчуження квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_7 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вважаючи, що ухвала суду постановлена без з'ясування всіх обставин справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, вважаючи його таким, що відповідає вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна і зокрема про стягнення з відповідачів коштів у розмірі 339 137,10 грн. (а.с. 2-5)

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Тут же роз'яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З наданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2010 року ОСОБА_7 отримала спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_2 (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу квартири укладено між ОСОБА_8 та ОСОБА_6

З позову випливає, що ОСОБА_9 має намір стягнути передані кошти за квартиру у вигляді 16 000 дол.США, що еквівалентно станом на 28.06.2015 року 339 137,10 грн., з обох відповідачів, як з подружжя.

Тому, враховуючи дані обставини і не вдаючись в оцінку доказів щодо законності заявлених вимог, суд першої інстанції при постановленні ухвали про забезпечення позову вірно врахував зазначені норми закону та прийшов до правильного висновку про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, не зважаючи на те, що вказана квартира, як зазначає апелянт, отримана ОСОБА_7 в спадщину, оскільки позивачкою пред'явлені вимоги і до неї.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про повернення безпідставно набутого майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :