АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/928/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2015 року у справі за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості будівельних матеріалів, -

в с т а н о в и л а :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення вартості будівельних матеріалів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2015 року справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості будівельних матеріалів провадженням закрито з підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, в якій просить ухвалу суду скасувати, так як вважає її постановленою із порушенням норм матеріального та процесуального права, направивши справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Проте, із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можливо, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Також, право на справедливий суд закріплено і у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Компетенція судів щодо розгляду справ (предметна підсудність) визначена ст. ст. 15, 16 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, розглядаючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив із того, що спір виник між юридичною особою ТОВ «Данай» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, а тому спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Як вбачається із позовної заяви, позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_5, якому гарантується право на звернення до суду ст.55 Конституції України та національним законодавством, звернувся до суду із вимогою про стягнення вартості майна, що виникли на підставі рахунку № 1610 були оплачені кошти юридичній особі ТОВ «Данай», директором якого є відповідач ОСОБА_6 ( а. с. 1 - 3).

При цьому, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що предметом позову є вимога позивача про стягнення вартості майна з відповідача - фізичної особи, що виникли на підставі рахунку № 1610 від 16.10.2012 року та довіреності, якого позивач вважає відповідальним за повернення коштів.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст. 205 ЦПК і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв'язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, дана справа за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості будівельних матеріалів має розглядатися судом у порядку цивільного судочинства.

При цьому, апелянт ФОП ОСОБА_5 у апеляційній скарзі, підтримуючи свої позовні вимоги до відповідача, зазначає, що у нього відсутній спір з ТОВ «Данай», і посилається на своє право пред'явити вимогу до фізичної особи - відповідача, яка є відповідальною за поставку матеріалів позивачу від ТОВ «Данай», і яку позивач вважає відповідальною за порушення його прав, а тому між позивачем та відповідачем наявний спір про стягнення вартості будівельних матеріалів, що виключає його розгляд в порядку господарського судочинства.

За даних обставин у суду першої станції не було підстав для закриття провадження у справі, оскільки даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з розглядом спору по суті та постановленням судового рішення у справі, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального права та процесуального права є обґрунтованими і заслуговують на увагу, а оскільки порушення норм матеріального права та процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, то ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті, відповідно до положень ст.311 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, ст. 304, ст. 307, ст. 311, ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2015 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості будівельних матеріалів - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :