Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є.у.№336/5249/14
Провадження №22-ц/778/2890/15
Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Краснокутської О.М.,

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - Квант» на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - Квант», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Україна - Квант», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2014 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ТОВ «Україна - Квант» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, просить ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11 липня 2014 року скасувати, провадження у справі закрити.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області представник апелянта, інші відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не сповістили, тому на підставі положень статті 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 309, пунктом 1 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

Відкриваючи провадження у даній справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок узгоджується з нормами процесуального права.

За змістом статті 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно частини 2 статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

З наявних у справі документів вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до юридичної особи-боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - Квант», фізичних осіб-поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

У пункті 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року зазначено, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

За таких обставин доводи апелянта про те, що при відкритті провадження у справі судом першої інстанції порушено положення статті 16 ЦПК України, а також про наявність передбачених пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з нормами процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - Квант» відсутні.

Керуючись ст., ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна - Квант» відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: