Справа № 415/3349/15-ц
Провадження № 2/415/2166/15
05.08.15 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Павлові О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що на праві приватної власності йому належить житловий будинок 38, який розташований по вулиці Некрасова в місті Лисичанську. 23 листопада 2013 року його рідний брат ОСОБА_3 розійшовся з жінкою і пішов від неї та просив впустити до його до позивача жити. Так як він мешкав у позивача, то останній зареєстрував його у себе. В січні 2014 року вони з братом посварились і він зібрав речі та поїхав проживати до знайомої і з того часу мешкає у неї за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народівАДРЕСА_1. З зазначеного часу відповідач за місцем реєстрації не проживає та жодного разу не зявився, за комунальні послуги не сплачує та платити відмовляється. Оскільки відповідач тривалий час, більше року не проживає в будинку, просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 38 по вулиці Некрасова в місті Лисичанську.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовані вимоги, підтвердив факти, викладені в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовані вимоги, підтвердив факти, викладені в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що позивача по справі знає з 1992 року, вони сусіди і часто проводять час разом. Про відповідач по справі ОСОБА_3 чув, знає, що він є рідним братом позивача, однак з 1992 року він жодного разу його не бачив у позивача дома.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Вислухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 квітня 2010 року, посвідченому державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, спадкоємцем ОСОБА_6 є її син ОСОБА_1, спадщина складається з житлового будинку № 38 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Некрасова в місті лисичанську луганської області.
Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, який розташований за адресою: Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Некрасова, будинок № 38 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 квітня 2010 року.
Згідно з довідкою № 9287 від 30.06.2015 року, виданою Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба» про те, що за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Некрасова, будинок № 38, зареєстровані та мешкають: ОСОБА_1, ОСОБА_3.
Згідно з довідкою голови вуличного комітету, виданої ОСОБА_1, про те, що за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Некрасова, будинок № 38, його брат ОСОБА_7 з січня 2014 року по теперішній час не проживає.
Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будику з січня 2014 року.
За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач ОСОБА_3 дійсно не проживає у будинку за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Некрасова, будинок № 38 з січня 2014 року, тобто понад 1 рік, і судом не встановлено поважність причини відсутності ОСОБА_3, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391, 409 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 38 по вулиці Некрасова в місті Лисичанську.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА