Номер провадження: 22-ц/785/1502/15
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року про повернення позовної заяви позивачеві по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, визнання факту добудування житлового будинку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, визнання факту добудування житлового будинку - визнано неподаною та повернено позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року та повернути цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на розгляд іншому судді.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції, відповідно вимог ч.2 ст.121 ЦПК України, вірно виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року , а саме не був сплачений судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру передбачений ч.3 ст.6 Закону України " Про судовий збір" № 3674 - VI від 08.07.2011 року в розмірі, який був визначений зазначеною ухвалою 1% ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати в сумі 1 700 грн.

Так, ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, визнання факту добудування житлового будинку.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674 - VI, що набрав законної чинності з 01 листопада 2011 року судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання до суду заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки позивачем сплачений судовий збір в розмірі 121,80 грн., суд першої інстанції вірно виходив з того, що судовий збір за позовною заявою сплачений не в повному обсязі, згідно Закону України "Про судовий збір".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Так, на виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року, 25 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про розстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, посилаючись на скрутне матеріальне становище, тим самим визнавши факт сплати не в повному обсязі судового збору за подання позовної заяви. Однак , при цьому, позивач не надала жодних доказів щодо підтвердження свого скрутного матеріального становища та, при цьому, вона не відноситься до категорії осіб які відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору

Відповідно вимог ст.. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі.

Розстрочення сплати судового збору, відповідно науково-практичного коментару до ст..82 ЦПК України - це сплата судового збору кількома частинами у строки, встановлені судом.

Основна умова, за якої може мати місце відстрочка чи розстрочка - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами, зокрема пенсійним посвідченням, довідкою із фонду зайнятості, про те, що особа не працює та стоїть на обліку, довідкою про розмір пенсії, зарплати, тощо.

Така ж вказівка міститься і в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах"

Так, в п.27 вищеназваної Постанови зазначено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або ( за необхідності ) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява ( скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

В п.29 цієї ж Постанови наголошено, що відповідно до ст.. 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для розстрочення або відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи, ( наприклад, довідка про доходи, про склад сім"ї , про наявність на утриманні непрацездатних членів сім"ї , банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст..10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав ( перешкоджає ) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В порушення вищенаведених норм, будь-яких доказів, підтверджуючих скрутне матеріальне становище ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції до заяви про розстрочку сплати судового збору позивачем не надано.

Відповідно до вимог ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги ст.. 119 ЦПК України щодо сплати судового збору, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

За таких обставин, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції було достатньо правових підстав для постановлення ухвали від 26 листопада 2014 року про повернення позовної заяви ОСОБА_4, в зв'язку з неусуненням останньою недоліків ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року, а саме через несплату судового збору та не надання жодних доказів для можливості суду застосувати розстрочення його сплати.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволені заяви про розстрочення сплати судового збору є неспроможними, оскільки не кореспондуються з вищенаведеними нормами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції фактично наполягав на повторній сплаті судового збору в невизначеній сумі є надуманим, оскільки в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року про залишення без руху позовної заяви чітко вказано, про доплату судового збору в розмірі 1700 грн. за вимоги майнового характеру, з урахуванням невстановленої позивачем в цій частині ціни позову у відповідності до вимог ст..6 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно ст.. 312 ЦПК України апеляційний суд , розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі вищевикладеного, та з урахуванням того, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивачу із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, колегія вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають матеріалам та обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги є надуманими та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року про повернення позовної заяви позивачеві по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя, визнання факту добудування житлового будинку - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова