Справа № 203/2294/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Прокопчук М.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», треті особи - ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2, 3, 27-29).

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилались на те, що 12 серпня 2014 року ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу. Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «Україна». Автомобіль ОСОБА_2 на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «Юнівес», від якої вона отримала страхове відшкодування у розмірі 33 731,52 грн., однак позивач зазнала набагато більшої шкоди, тому позивач звернулась до суду та просила суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі - 16 268,48 грн. (а.с. 27-29).

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, враховуючи вищезазначені обставини суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року Кіровським районним судом винесено рішення по цивільній справі № 203/6347/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ПрАТ «СК «Юнівес», ПрАТ «СК «Україна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за позовом ПрАТ «СК «Юнівес» до ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу. Оскільки дане рішення суду набрало законної сили, викладенні в ньому фактичні обставини спричинення майнової шкоди, вини ОСОБА_3 у її спричиненні, факт існування правовідносин між останнім та ПрАТ «СК «Україна», розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 серпня 2014 року, а також факт сплати ПрАт «СК «Юнівес» страхового відшкодування ОСОБА_2, відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню (а.с. 64-66).

Встановлено, що 12 серпня 2014 року об 17 год. 20 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_3 у м. Дніпропетровську на перехресті пр. ОСОБА_4 та вул. Половецької при виконанні повороту ліворуч не надав дорогу зустрічному напрямку чим скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, після чого автомобіль останньої по інерції зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 ОСОБА_3 порушив вимоги п.16.13 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, винним у скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_3, ці обставини підтверджуються копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2014 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 9).

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 на момент ДТП належав на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 880708, що підтверджується зазначеною копією свідоцтва, наявною в матеріалах справи (а.с. 10).

Встановлено, що на момент ДТП між ПрАТ СК «Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 3973833, як водія транспортного засобу «Мітсубісі Галант», д.н. НОМЕР_5, за яким визначено розмір ліміту за шкоду майну 50 000 грн. та розмір франшизи 1 000 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 64-66).

Судом встановлено, що 22 серпня 2014 року судовим експертом ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_2 від 18 серпня 2014 року визначена вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_2, в результаті пошкодження автотранспорту при ДТП, у розмірі 226 809,88 грн., що підтверджується копією висновку авто-товарознавчого дослідження, наявною в матеріалах справи (а.с. 11-16).

Крім того, встановлено, що на момент ДТП між ПрАТ «СК «Юнівес» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 306-а/13/зп від 24 вересня 2013 року, щодо страхування автомобіля НОМЕР_2, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-22).

28 серпня 2014 року ОСОБА_2 зверталась до ПрАТ СК «Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 64-66).

Встановлено, що 05 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала страхове відшкодування у розмірі 33 731,52 грн. від ПрАТ «СК «Юнівес», що підтверджується копією платіжного доручення, наявною в матеріалах справи (а.с. 23).

Також встановлено, що вищезазначеним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2015 року судом вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 серпня 2015 року 178 569,88 грн. та на користь ПрАТ «СК «Юнівес» франшизу у розмірі 1 000 грн. Також вирішено стягнути з ПрАТ «СК «Україна» на користь ПрАТ «СК «Україна» у рахунок повернення страхового відшкодування в порядку регресу 32 731,52 грн., що підтверджуються матеріалами справи (а.с. 64-66).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільно-процесуального Кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування).

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення страхового відшкодування, приймаючи до уваги, що між ОСОБА_3 та ПрАт «СК «Україна» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. та з урахуванням суми франшизи 1 000 грн., враховуючи, що позивач зазнала матеріальну шкоду у розмірі 228 569,88 грн., при цьому остання отримала від ПрАТ «СК «Юнівес» страхове відшкодування у розмірі 33 731,52 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ПрАт «СК «Україна» на користь ОСОБА_2 у рахунок страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 серпня 2014 року 16 268,48 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 243,60 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 22, 979, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 7-9, 25 Закону України «Про Страхування», ст.ст. 6, 9, 22, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Україна» на користь ОСОБА_2 у рахунок страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 серпня 2014 року 16, 268,48 грн. та у рахунок повернення судових витрат 243,60 грн., а разом 16 512,08 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур