Провадження №2/760/4235/15
в справі №760/8739/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачов А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втратити заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в квітні 2015 року звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 14 296, 79 гр. заборгованої заробітної плати, 118 130, 38 гр. середнього заробітку за час затримки розрахунку, 7 250, 32 гр. компенсації втрати частини грошових доходів в зв»язку з порушенням термінів їх виплати.

08 травня 2015 року справа була прийнята до провадження суду та призначена до судового розгляду, сторонам у справі надіслано копії ухвал про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами для відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з анступного.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Встановлено, що провадження в справі було відкрито судом 08.05.2015 року.

Позивачка в судове засідання 4 рази, а саме: 08.06.2015 року, 16.07.2015 року, 28.08.2015 року та 17.09.2015 року, в тому числі 3 рази підряд: 26.07.2015 року, 28.08.2015 року та 17.09.2015 року не з»являлася, про час розгляду справи повідомлялися судом у порядку та строки, визначені ст.ст.74, 76 ЦПК України.

Так, про час розгляду справи 16.07.2015 року позивачка була повідомлена в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, однак у судове засідання не з»явилася без повідомлення причин.

У подальшому позивачка двічі в судове засідання не з»яилася, про час розгляду спарви повідомлялася належним чином, про причини неявки остання суд до відома не поставила.

Судові повістки, що направлялися на її адресу, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

При цьому позивачка суд про зміну місця проживанняне повідомяла.

За таких обставин, з точки зору ч.2 ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення позивачки про час розгляду справи судом 28.08.2015 року та 17.09.2015 ркоу належним.

Як встановлено вище, позивачка належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлялася про час розгляду справи.

Тричі підряд у судове засідання позивачка не з»явилася без повідомлення причин, а судові повістки, що направлялися на її адресу,поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Повідомити позивачку про час розгляду справи судом іншими, визначеними законом способами, які б вважалися належним повідомленням, неможливо, оскільки остання заяви про повідомлення її про час розгляду справи шляхом СМС-повідомлення не подавала.

Тобто, суд вичерпав наявні у нього можливості забезпечити явку позивачки в судове засідання.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з»явився в судове засідання; в/від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки.

Являючись ініціатором даного судового провадження, звернувшись до суду з позовом, володіючи інформацією про відкриття провадження в справі та прийняття її до провадження суду, з»явившись у судове засідання та отримавши судову повістку в наступне судове засідання, позивачка в судові засідання не з»являється, провадженням у справі не цікавиться.

Обставиною, що підтверджує обізнаність позивачки з цього приводу, є отримання нею судової повістки на 08.08.2015 року, її участь у судовому засіданні 25.06.2015 року та повідомлення про наступне судове засідання 16.07.2015 року.

/ а.с. 19; 27 - 28 /

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у ст. 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством ,суд вважає, що позивачка, не з»являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст.169 ч.3, п.3 ч.1 ст.207, 210, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРВУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втратити заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: