У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Тернівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на частину спадкового майна та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на частину спадкового майна та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняв ОСОБА_4 шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 10 грудня 2010 року Тернівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на ім'я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за умовами якого ОСОБА_4 успадкував Ѕ частину спадкового майна. На іншу частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано. Як роз'яснив нотаріус, ця частина майна належить ОСОБА_5, мати якої (ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року) була донькою ОСОБА_6 18 листопада 2011 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_5 не надала документів, які засвідчили про її родинний зв'язок із спадкодавцем. На думку позивача ОСОБА_5 не довела, що вона є онукою спадкодавця ОСОБА_6, а тому вона не має права на спадщину. Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право власності на все спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, зокрема на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_6, оскільки її мати - ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, була донькою ОСОБА_6, і ОСОБА_6 була бабусею ОСОБА_5 Встановлення факту родинних відносин позивачці потрібно для визнання за нею права на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті її бабусі ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.11.2012 року за № НОМЕР_1 державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В.- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши його недійсним.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_7, прізвище якої на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року було ОСОБА_7 та онукою ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку про те, що оскільки після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, то кожен з них має право на 1/2 частину спірної квартири.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун А.В. Маляренко О.В. Ступак