"08" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Калини О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
16.10.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітню дитину, яка проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від обов'язку матеріального забезпечення дитини. Вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. обґрунтована тим, що дитина була переміщена з тимчасово окупованої території України, проживає в орендованій квартирі та потребує придбання одежі і ліків.
До початку судового розгляду позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва на шлюб (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 8).
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, оскільки відсутні будь-які дані про офіційне місце роботи відповідача.
За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4000,00 грн., однак суд вважає, що заявлена до стягнення сума аліментів є не обґрунтованою, оскільки обидва з батьків повинні в рівній мірі дбати про матеріальне забезпечення дітей, при цьому, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач працевлаштований та має достатній стабільний заробіток для сплати такого розміру аліментів.
З 01.09.2015 року по 31.12.2015 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1455,00 грн.
У відповідності до положень ст. 61 ЦПК України суд визнає загальновідомим факт знецінення останнім часом національної валюти - гривні та приходить до висновку, що на даний час законодавчо визначений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в розмірі 1455,00 грн. не спроможний навіть в мінімальному розмірі забезпечити потреби дитини, яка до того ж проживає у м. Києві де рівень споживчих цін порівняно з іншими регіонами є дещо більшим, крім того дитина переміщена з тимчасово окупованої території.
Тож, на думку суду, кожен з батьків має витрачати на дитину не менше 1455,00 грн. для достатньої задовільного її матеріального утримання, тобто у загальній сумі 2910,00 грн.
При винесенні рішення суд також враховує відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, про наявність на утриманні відповідача інших дітей та про наявність інших стягнень, що проводяться за виконавчими листами.
Враховуючи рівність обов'язку батьків щодо матеріального забезпечення дитини, відсутність встановлених судом у відповідності до положень ст. 182 СК України обставин, які б вказували на необхідність зменшення частки батька у забезпеченні сина та з огляду на працездатний вік платника аліментів, суд вважає за необхідне визначити стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 1455,00 грн.
Крім того, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 , 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1455 (одна тисяча чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 16.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -