АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/6428/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа №641/4441/15-ц Курганікова О.А..
Категорія: житлові. Доповідач - Міненкова Н.О
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О.

Суддів - Кругової С.С.,Зазулинської Т.П.

За участю секретаря - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Завод ім.. Малишева» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Завод ім. Малишева» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа Служба у правах дітей Комінтернівського району Департаменту праці та соціального політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова було відмовлено в задоволення позовних вимог позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Не погодився з рішенням представник апелянта й у апеляційній скарзі просить рішення скасувати. Посилається на те, що відповідачам кімната НОМЕР_1 у гуртожитку була надана за протоколом №-1 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП « Завод ім.. В.О. Малишева» на підставі якого виданий ордер і з 08.12.2011 року вони були зареєстровані в кімнаті. В кімнаті відповідачі не проживають з січня 2014 року, не сплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 7724 грн. 50 коп. Місце проживання відповідачів невідоме.

Вважають, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, які вони надали щодо не проживання в кімнаті відповідачів більше шести місяців. Крім того, приймаючи як доказ поважності відсутності в кімнаті, посилання відповідачів на проведення в кімнаті ремонту не було підтверджено жодним доказом. Ті обставини, що відповідачі продали 15 квітня 2015 року свою квартиру НОМЕР_2 , що розташована в будинку АДРЕСА_2, не спростовує доводи позивача про те, що в гуртожитку відповідачі не проживали більше шести місяців, а тому утратили право на користування кімнатою у гуртожитку.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не проживають у спірній квартирі у зв'язку із проведенням в ній ремонтних робіт, тобто, з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом №-1 засідання загально заводської комісії по житловим питанням ДП «Завод ім. Малишева» від 23 березня 2011 року була розглянута заява ОСОБА_3 про виділення йому кімнати у сімейному гуртожитку по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 працює на заводі майстром у цеху 210 з червня 2010 року. Проживає з дружиною та двома дітьми на жилплощі батьків в однокімнатній квартирі НОМЕР_2 по АДРЕСА_2. Його батько ОСОБА_7 працює на заводі начальником БТК цехів 150 та 130, перебував на квартирній черзі з 1977 року.( а.с.6).

Згідно з ордером НОМЕР_3 виданого на ім'я ОСОБА_3 йому на склад сім'ї з трьох чоловік надана кімната у гуртожитку по АДРЕСА_1 пл. 13,7 кв.м.( а.с.8).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення суду про відмову в задоволенні позову правильним.

Як заявили в судовому засіданні відповідачі, житлова кімната у гуртожитку була надана їм у зв'язку із відсутністю житлової площі для проживання, а також у зв'язку з тим, що батько ОСОБА_3 ОСОБА_7 працює на заводі та перебуває на квартирній черзі з 1977 року. В спірній кімнаті також зареєстровані малолітні діти відповідачів, які іншого житла не мають. Яким чином буде забезпечене їх право на житло та чи враховуються їх інтереси представником позивача не зазначено.

Судова колегія вважає, що позивачем не доведено те, що відповідачі втратили інтерес до житлової кімнати та були відсутні на ній без поважних причин.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод ім.. Малишева» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -