Дата документу 24.09.2015
Справа № 320/4680/15-ц
Провадження № 2/320/2425/15
24 вересня 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
при секретарі: Михайловій Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позивач обґрунтовує позов тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.06.2005 року. Від даного шлюбу вони мають доньку: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вона є інвалідом 1 групи по зору безстроково. Інвалідом вона стала ще за життя з відповідачем у шлюбі. За станом здоровя вона не працює та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1531,06 грн. Інших доходів вона не має. Як інвалід вона постійно потребує стороннього догляду та лікування. На теперішній час вона мешкає разом із донькою ОСОБА_3, якій виповнилося 18 років. Донька не спроможна надавати їй матеріальну допомогу, оскільки навчається у Мелітопольському муніципальному учбово-професійному, соціально-трудовому центрі реабілітації інвалідів денної форми навчання на контрактній основі, стипендію не отримує. Відповідач після розірвання шлюбу не бажає надавати матеріальну допомогу у добровільному порядку, хоча має таку можливість, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, та просила розглянути справу у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином по останньому відомому місцю проживання.
Згідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1,2,3 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Згідно ч.1,2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1995 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.7).
23.06.2005 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8).
Згідно ч.1,2 ст.76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2002 року є інвалідом 1 групи по зору безстроково, згідно довідки до акту огляду МСЕК від 06.11.2008 року та копії пенсійного посвідчення (а.с.10,11).
На даний час позивач за станом здоровя не працює та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1531,06 грн., згідно довідки УПФУ від 15.05.2015 року (а.с.12). Інших доходів вона не має.
Згідно довідки КП «Житломасив» від 25.05.2015 року позивач ОСОБА_1 мешкає разом із донькою ОСОБА_3 (а.с.13). На даний час донька позивача навчається у Мелітопольському муніципальному учбово-професійному, соціально-трудовому центрі реабілітації інвалідів денної форми навчання на контрактній основі, стипендію не отримує (а.с.5,6).
Враховуючи вищевикладене, те, що позивач дійсно є інвалідом 1 групи по зору безстроково, інвалідність вона отримала у період перебування шлюбу з відповідачем, а тому має право на утримання від чоловіка, донька позивача не має можливості утримувати її самостійно, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивача у добровільному порядку, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача, та згідно ст.79, 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 243,60 гривні на користь держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 130, 174, 212, 213, 214, 224-226ЦПК України, ст.84,180,182,183 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Рішення в частині стягнення аліментів в місячному розмірі підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою згодою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4