Справа № 473/3281/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"17" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

20.08.2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 09.02.2002 року Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в звязку з чим у сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 СК України).

Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, а також вибір позивачки, після розірвання шлюбу підлягає відновленню її дошлюбне прізвище «Абажей».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (до шлюбу Абажей) ОСОБА_5, зареєстрований 09.02.2002 року Добрівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Після набрання рішення суду законної сили присвоюються прізвища: позивачці - Абажей, відповідачу - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан