Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2314/629/12
Р І Ш Е Н Н Я

24 квітня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Смоляра А.О.

при секретарі: Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказуючи, що 06 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №895/06-034-434(надалі договір). За умовами договору відповідач надавав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості до 55 000 доларів США, зі сплатою 14% річних та комісії.

В забезпечення виконання зобовязання позивачем було укладено іпотечний договір № 1ІД 895/06-034-0434(далі іпотечний договір) від 06.08.2008 року, за яким позивач передав в іпотек відповідачу квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Позивач в період з серпня по жовтень 2008 року, на виконання договору отримав кошти двома траншами на загальну суму 34 500 дол. США, та здійснював платежі в строки і на умовах узгоджених сторонами. Проте, у грудні 2008 року відповідач ухилився від виконання своїх зобов'язань щодо надання позивачу чергової суми траншу (в межах умов договору), що в свою чергу явилося однією із причин часткового невиконання позивачем умов щодо погашення існуючої заборгованості.

19.09.2011р. Позивач отримала рекомендованим листом постанову державного виконавця Черкаського міського управління юстиції Центрального відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №27986173, з якої позивачу стаю відомо про існування виконавчого напису №1506 виданого 22.04.2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Відповідача у розмірі 337 811,77 грн. (далі - Виконавчий напис). Копія самого виконавчого напису, як і інформація про приватного нотаріуса ОСОБА_2 яка вчинила вказаний напис, вперше отримана позивачем у відділі ДВС - 20.09.2011року.

Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, як такий, що вчинений із порушенням діючого в Україні законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що приватний нотаріус ОСОБА_2 вчинила виконавчий напис по зобов'язанню, строк виконання якого не настав.

Так, у написі, який оспорює позивач, вказано строк за який проводиться стягнення: з 29 травня 2010 року по 07 квітня 2011 року, що суперечить пункту 1.1.1 Кредитного договору, яким сторони встановили кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом - 04 серпня 2023 року, при цьому, відповідач не звертався до позивача з вимогою про дострокове погашення заборгованості до 07.04.2011р.

Нотаріусу не було надано відповідачем доказів безспірності суми боргу, щодо якого необхідно виконати виконавчий напис. А також не було надано письмової вимоги відповідача про усунення порушень укладених з позивачем договорів, а направлена вимога щодо стягнення заборгованості в суму 3 412,25 грн. по несплаті відсотків та процентів по кредиту, що вини станом на 15.12.2010 року, яка до-того, ще й не була отримана позивачкою, оскільки відсутні будь-які дані про його вручення.

Крім того, про суму, яка стягнута за виконавчим написом, а саме 337811,77 грн. ніякої вимоги позивачці, ні нотаріусом, ні відповідачем не направлялось.

Таким чином, вважає, що відповідач не надав суду документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача в сумі 337811,77 грн. станом на 07.04.2011р., та які могли бути використані нотаріусом ОСОБА_2 для вчинення виконавчого напису, який оспорюється.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на його думку банк надав всі необхідні документи, які вимагає законодавство та оговорені умовами кредитного договору для здійснення нотаріусом виконавчого напису. Заяви позивачки вважає безпідставними. А тому просить відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі та з урахуванням наданих заперечень, в яких зазначила, що на її думку відповідач надіслав позивачці письмову вимогу про усунення порушень, а саме повернути заборгованість по кредиту та відсоткам із зазначенням стислого змісту порушених зобов'язань та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Для вчинення виконавчого напису Іпотекодержателем, з поміж інших документів, були надані Нотаріусу докази направлення такої вимоги, яка була повернута за закінченням терміну зберігання (про що свідчить поштовий штемпель на довідці пошти на конверті від 22.01.2011 року). Оскільки протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишалася без задоволення, Іпотекодержатель правомірно розпочав звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вказаного Закону, а виконавчий напис Нотаріус вчинила після спливу 30-денного строку, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Зауважила, що згідно п.3.2. ст. З кредитного договору Іпотекодержатель має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі порушенням Позичальником (Позивачем) умов такого договору; згідно п 4.1. іпотечного договору «У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки»,

Стосовно думки позивача, щодо відсутності правових підстав вважати, що розмір зазначеної у написі є безспірним, вважає таку думку необґрунтованою, оскільки позивач не навів доводів та не надав ніяких доказів про оспорюваність розмір боргу позивача перед відповідачем, і жодним нормативно-правовим актом не передбачено підтвердження «безспірності суми заборгованості» боржника, а лише «безспірності заборгованості» як такої. Вважає, що в разі надання нотаріусу передбачених законодавством документів (що було вчинено Банком), зокрема Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 (далі - Перелік), він зобов'язаний вчинити виконавчий напис, оскільки нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №895/06-034-434. Відповідно до умов договору відповідач надавав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості до 55 000 доларів США, зі сплатою 14% річних та комісії.

В забезпечення виконання зобовязання позивачем було укладено іпотечний договір № 1 ІД 895/06-034-0434(далі іпотечний договір) від 06.08.2008 року, за яким позивач передав в іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Позивач в період з серпня по жовтень 2008 року, на виконання договору отримав кошти двома траншами на загальну суму 34 500 дол. США, та здійснював платежі в строки і на умовах узгоджених сторонами. Проте, у грудні 2008 року відповідач ухилився від виконання своїх зобов'язань щодо надання позивачу чергової суми траншу (в межах умов договору), що в свою чергу явилося однією із причин часткового невиконання позивачем умов щодо погашення існуючої заборгованості.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

За п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Як вбачається з Договору, кінцевий повернення кредиту був визначений 04.08.2023 року, відповідач не звертався до позивачки з вимогою про дострокове погашення заборгованості до 07.04.2011 року, не повідомляв його про це і нотаріус. Доказів, про те, що такі вимоги ставились, суду не надані.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

В матеріалах справи є лист від 17.12.2010 року, адресований позивачці, з якого вбачається що у позивачки виникла заборгованість перед відповідачем в сумі 3 412,23 доларів США та 2 269,24 грн. яку необхідно погасити. Такий лист повернутий з відміткою про неможливість вручення та закінчення терміну зберігання. Що не може бути розцінено як беззаперечне підтвердження отримання позивачкою такої вимоги, яка в свою чергу ніяким чином не може слугувати підтвердженням безспірності заборгованості боржника, то що сума про яку йдеться в ній, значно відрізняється від суми, яка зазначена у виконавчому написі, а отже не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

В заяві відповідача поданій нотаріусу на вчинення виконавчого напису, зазначена сума боргу 337 811 грн. 77 коп. розрахунок якої суттєво відрізняється від розрахунку зазначеного у зазначеній вище вимозі, що була направлена позивачці, та в результаті чого виконавчий напис вчинено з урахуванням вже збільшеної заборгованості по процентам та пені, про яку позивачка не повідомлялася.

Такі розбіжності, на думку суду зобовязували нотаріуса вчинити дії направленні на перевірку безспірності заборгованості боржника, перед тим, як вчиняти відповідний нотаріальний напис.

За таких обставин, суд вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1506 від 22.04.2011 року з порушенням п.п. 283, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, яка діяла станом на момент вчинення напису, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст. 35, 87, 88, Закону України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 213-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, 22.04.2011 року, зареєстрований у реєстрі за № 1506.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: ОСОБА_3