АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріАбдуллаєвій Е.Б.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_7 про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 103-104/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що підставою для звільнення, всупереч ст. 43 КЗпП України, стала доповідна записка начальника головного фінансово-економічного управління, а не розгляд профспілковою організацією подання власника або уповноваженого ним органу, що передбачено трудовим законодавством. Крім того, зазначила, що була звільнена 13.06.14 р. - в день, коли працювала, а з 16.06.14 р. по 04.07.14 р. перебувала на лікарняному, після чого у зв'язку з погіршенням здоров'я перебувала у санаторії та постійно потребувала лікувально-профілактичних процедур. Зазначила, що 16.01.15 р. від роботодавця отримала лист з інформацією про звільнення, тому вважає, що при зверненні до суду 02.02.15 р. строк позовної давності нею не пропущено, а припущення, викладене в рішенні суду щодо її обізнаності про звільнення не може бути покладено в основу рішення про відмову у задоволенні позову. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

№ справи 758/1291/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9067 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, як заступника начальника управління фінансів, обліку та звітності головного фінансово - економічного управління Виконавчої дирекції Фонду, за її згодою, відповідно до наказу №541 з 21.11.2013 року, переведено на посаду начальника цього управління. /а.с.5/

Згідно з Наказом №295-к від 13.06.2014 року, ОСОБА_5 звільнено з роботи за ст. 40 п. 2 КЗпП України на підставі доповідної записки начальника головного фінансово - економічного управління Бабич Н.О. від 12.06.2014 року, який підписано виконуючим обов'язки директора Фонду - ОСОБА_7 /а.с.85/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що начальник головного фінансово - економічного управління Фонду - Бабич Н.О., діючи в межах наданих йому повноважень, у своїй службовій записці визначив ступінь відповідності ОСОБА_5, як керівника структурного підрозділу, виконуваній нею роботі, а виконуючий обов'язки директора Фонду - ОСОБА_7, діючи в межах наданих йому повноважень, а саме відповідно до Положення про Головне фінансово-економічне управління Виконавчої дирекції Фонду від 26.09.2013 р. №448-к, видав наказ про звільнення позивачки з роботи.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують та дублюють обґрунтування позовних вимог, яким вже була надана відповідна оцінка судом першої інстанції.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався ст. 233 КЗпП України, про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, про що є заява представника відповідача - ОСОБА_6 від 14.05.2015 року /а.с.59-62/. Як встановлено судом першої інстанції, про звільнення з роботи, позивачу стало відомо в період з 16.06.2014 року по 04.07.2014 року, під час перебування на лікарняному. У зв'язку з зазначеним, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що строк позовної давності необхідно рахувати з 16.06.2014 року, тобто з дня коли позивачка дізналася про її порушене право, а звертаючись до суду 02.02.2015 р. строк позовної давності нею пропущено.

Доводи апеляційної скарги щодо звільнення її в момент перебування на лікарняному, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки, як зазначено самою ОСОБА_5 та підтверджується наявними матеріалами справи, звільнена вона була 13.06.2014 р. - в день коли працювала, після чого з 16.06.2014 р. по 04.07.2014 р. перебувала на лікарняному, однак з 05.07.2014 р. до роботи не приступила, що також свідчить про обізнаність позивача щодо звільнення. Слід також зазначити, що довідка про перебування на оздоровленні в період з 28.07.2014 р. по 21.08.2014 р./ а.с. 116/, долучена апелянтом, не може свідчити про поважність неявки не роботу, оскільки не є лікарняним листом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року - відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: