ун. № 759/4315/15-ц
пр. № 2/759/3046/15
11 серпня 2015 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
при секретарі Бандурі Н.О.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту,
У березні 2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом в якому просила зняти арешт накладений відповідно до листа 046-75 від 21.01.1998 р. УКБ КМДА на приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрований 25.10.2004 р. за № 1407754, посилаючись на ті підстави, що 27.12.2002 р. позивачкою було придбано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням на будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, проте 02.03.2015 р. ОСОБА_2 отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно якої за № 1407754 за у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за вищезазначеною адресою накладено арешт на підставі листа №046-75 від 21.01.1998 р. Київської міською державною адміністрацією УКБ, однак як зазначає позивачка, що дана земельна ділянки була придбана без будівельних споруд, що згідно постанови від 13.06.2007 р. згідно архітектурно-планувального завдання ГУ містобудування та архітектури та акту обстеження земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, вільна від забудови.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення права позивача як власника нерухомого майна.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується звіротніми повідомленнями та повісткою суду з відміткою про вручення (а.с.28-31, 35, 40, 44), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 27.12.2002 р. ОСОБА_2 було придбано земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за цільовим призначеним будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку зареєстровано в установленому законом порядку та отримано Державний акт на право власності земельної ділянки з відповідним штампом про державну реєстрацію (а.с.6-12).
02.03.2015 р. позивачка отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме, згідно якої дізналася, що на майно згідно запису № 1407754 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на будинок АДРЕСА_1 у м. Києві накладено арешт на підставі листа № 046-75 від 21.01.1998 р Київської міською державною адміністрацією УКБ (а.с.9).
Також встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2007 р. земельна ділянка по АДРЕСА_1 у м. Києві згідно архітектурно-планувального завдання Головного управління містобудування та архітектури та акту обстеження ділянки проектування вільна від забудови, а також встановлено, що за приватний будинок АДРЕСА_1, у м. Києві у 1989 р. відселено під забудову житлового масиву Біличі. 16 мікрорайон, а колишнім власником були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надані квартири та сплачено компенсацію (а.с.11).
Згідно ч. 1 ст. 509 зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що задовольняється в момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
У відповідності до частин 1, 2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У даному випадку порушено право ОСОБА_2 як власника нерухомого майна, що перешкоджає здійснення нею права користування та розпоряджання земельною ділянкою.
У відповідності до частини 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як власника нерухомого майна, а відповідно доведеність позовних вимог і необхіджність їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 391 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-61, 169 ч.4, 212-215, 223-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту задовольнити.
Зняти арешт накладений відповідно до листа № 046-75 від 21.01.1998 р. Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації на приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого 25.10.2004 за № 1407754.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: