Справа № 456/6825/12 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/3922/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2013 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 004 (тридцять чотири тисячі чотири) долара США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271 800 (двісті сімдесят одну тисячу вісімсот) гривень 21 копійку. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що відповідача не було повідомлено у встановленому законом порядку про розгляд справи, чим порушено принцип змагальності сторін, а також позбавило передбачених ч.1 ст. 27 ЦПК України прав, зокрема надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а також передбаченого ч. 1 ст. 128 ЦПК України права подати суду заперечення проти позову, що призвело до ухвалення судом необґрунтованого рішення. Звертає увагу, що позивачем було змінено процентну ставку за кредитом, про що його не було повідомлено в установленому законом порядку, у зв'язку із чим вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 є неправомірними. Вважає, що ОСОБА_3 як поручителем не було порушено зобов'язань за договорами поруки в зв'язку з невиконанням банком умов цих договорів, тобто неповідомлення про необхідність сплатити заборгованість боржника. Окрім того зазначає, що банком було пропущено встановлений законом строк звернення з вимогою до поручителя.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2013 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи були повідомленні належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 129, 131), про причини неявки суд не повідомили та клопотанням про відкладення розгляду не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 23.05.2008р. між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № KF 49349, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у доларах США на суму 60 000 дол. США зі сплатою 12,50% річних строком з 23.05.2008 року по 23.05.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, можливу неустойку (пеню, штраф) в обумовлені договором строки, що підтверджується кредитним договором. (а.с. 10-12)

Згідно п. 5.2.9 кредитного договору, відповідач повинен повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: - затримання сплати частини кредита та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; - перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; - утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Також згідно п. 5.3.1. кредитного договору, Банк має право: « - у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків Позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта)».

Згідно п. 6.2 та 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом постачальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

В забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_5 між ПАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 23.05.2008р. № РО 94124 (а.с. 20).

Окрім того між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки від 30.01.2009р., № РО 96447 (а.с. 22).

Згідно п. 1.2 договорів поруки, поручителі солідарно відповідають перед кредитором за виконання боржником, зобов'язань у повному обсязі за вказаним кредитним договором та додатковими договорами до нього.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов ПАТ «Фольксбанк» районний суд виходив з того, що ч.1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав суду клопотання, у якому просить зупинити розгляд апеляційної скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2013 року до набрання законної сили рішення по справі 461/4081/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ПАТ «Фолксбанк» про визнання договору поруки № PO 94124 від 23 травня 2008 року, та додаткової угоди до договору поруки № РО 94124 від 23 травня 2008 року такими, що припинили свою дію. Однак колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки задоволення його би суперечило вимогам ЦПК щодо розумного строку розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 302 ЦПК України справа має бути призначена до розгляду у розумний строк, але не пізніше семи днів після закінчення дій підготовки справи до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.554 ЦК України особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного і того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями. Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Стягуючи з боржника і двох поручителів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором, районний суд не звернув увагу на те, що в даному випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, оскільки відсутня їх спільна порука, так як укладено два окремих договори поруки від 23.05.2008р. № РО 94124 та від 30.01.2009р., № РО 96447.

Відповідно до норм законодавства у такому випадку кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Фольксбанк» та стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 004 (тридцять чотири тисячі чотири) долара США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271 800 (двісті сімдесят одну тисячу вісімсот) гривень 21 копійку; стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 004 (тридцять чотири тисячі чотири) долара США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271 800 (двісті сімдесят одну тисячу вісімсот) гривень 21 копійку.

Колегія суддів приходить до висновку, що статтею 554 ЦК України передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, оскільки поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним.

Вищенаведена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 3-62гс14, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язкою для всіх судів України.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В частині покладення на відповідачів солідарної відповідальності за судові витрати у справі колегія суддів також не погоджується, оскільки відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

За відсутності таких умов, рішення в зазначеній частині слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фольксбанк» судовий збір у розмірі по 906 грн. з кожного.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2013 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 004 (тридцять чотири тисячі чотири) долара США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271 800 (двісті сімдесят одну тисячу вісімсот) гривень 21 копійку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 004 (тридцять чотири тисячі чотири) долара США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271 800 (двісті сімдесят одну тисячу вісімсот) гривень 21 копійку.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фольксбанк» судовий збір у розмірі по 906 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська