Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 57 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 20 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

Вказаним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 20 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 відповідно до договору банківського вкладу 6590 від 20.09.2014 року, заборгованість по договору вкладу у розмірі 20476 грн. 97 коп., з яких: сума інфляційних втрат 17884,95 грн., суму трьох відсотків річних 2592,02 грн. Вирішено питання про стягнення судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" просить скасувати постановлене рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилаються на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1058 ЦК України (ч.1) передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 6590, згідно якого позивач здійснив банківський вклад на депозитний рахунок у сумі 285000 грн., а відповідач прийняв його та зобов'язався виплатити відсотки в розмірі 21,5 відсотків річних.

Відповідно до п.1.4. договору процентна ставка (річних) складає 21,5%. Згідно договору, Банк зобов'язався на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму складу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим договором (а. с. 8).

Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою з вимогою повернути вклад за договором (а.с.10). Однак, кошти відповідачем не були повернуті.

Таким чином, вимога позивача залишилась не виконаною, що свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих зобов'язань, оскільки, не повернув позивачу депозитні кошти з процентами, згідно п.п.1.3,1.11 договору, в строк закінчення дії договору у повному обсязі.

Станом на 12.06.2015 р., відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна сума невиплачених коштів по банківському вкладу становить 24814,99 грн., з яких пеня 2592,02 грн., суму інфляційних втрат 17884,95 грн., суму трьох відсотків річних 2592,02 грн. та судовий збір в розмірі 246 грн.

На підставі заяви на видачу готівки №4718, 12 червня 2015 року позивачу здійснено лише часткову виплату у розмірі 181242 грн. 98 коп.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, на підставі наявних доказів та встановивши, що відповідач в повному обсязі не виконав умови договору банківського вкладу (депозиту), суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача заборгованості по договору вкладу у розмірі 20476,97 грн. з яких 17884,95 грн. сума інфляційних втрат, 2592,02 грн. сума трьох відсотків річних, а тому обґрунтовано задовольнив позов частково, навівши відповідні мотиви.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність судового рішення не впливають. Доводи апелянта безпідставні, оскільки тимчасова адміністрація була запроваджена вже після спливу строку дії договору банківського вкладу.

Судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовані норми матеріального права. Порушень судом норм процесуального права не встановлено.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно: суддя апеляційного

суду ОСОБА_3