Єдиний унікальний номер 725/2203/15-ц
Номер провадження 2/725/447/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №70, Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у квітні 2015 року звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Житлово-будівельного кооперативу №70, Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно -квартиру АДРЕСА_1

У встановлений законом строк вона, як спадкоємиця першої черги, звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини за законом.

Разом з тим, нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано належних правовстановлюючих документів про належність батькові вищевказаного нерухомого майна - квартири НОМЕР_1.

Зазначає, що батько ОСОБА_4 був членом житлово-будівельного кооперативу № 70. В 1991 році він повністю виплатив вартість квартири НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1

12 листопада 1991 року ОСОБА_4 отримав ордер НОМЕР_2 на вселення у вказану двохкімнатну квартиру.

Таким чином, ОСОБА_4 був фактичним власником квартири НОМЕР_1. Проте в Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації право власності за ним на зазначену квартиру зареєстровано не було.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4, а саме на квартиру НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його в повному обсязі.

Розгляд справи відбувався у відсутність представників відповідачів та третьої особи, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

До суду від представників відповідачів Житлово-будівельного кооперативу №70, Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Щодо позовних вимог заперечень не поступило.

Від третьої особи ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява, у якій вона не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивачки. Просила розгляд справи провести у її відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали спадкової справи, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1990 р. по 1994 р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

З 1990 року ОСОБА_4 був членом житлово-будівельного кооперативу №70.

За час перебування у шлюбі, сторонами було набуто двохкімнатну квартиру НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 49,10 кв.м., в тому числі житловою 27,30 кв.м.

Відповідно до довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом №70, ОСОБА_4 у 1991 році повністю виплатив вартість двохкімнатної квартири НОМЕР_1 (а.с.12, 16-18).

12 листопада 1991 року ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 було видано ордер НОМЕР_2 на вселення у вказане житло. (а.с.9).

Згідно до ст.15 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Аналогічні положення містить п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику справах про спадкування», відповідно до якої, у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Такий висновок ґрунтується на аналізі норм ч.2 ст.4, ч.4 ст.13, ч.2 ст.8 Закону України "Про власність", положень пп. 19, 31 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186 "Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу" (у редакції, чинній на час вчинення зазначених дій), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1991 року № 163 "Про зміну і визнання такими, що втратили чинність, рішень Уряду УРСР у зв'язку з прийняттям Закону УРСР "Про власність".

Проте, як було встановлено судом, право власності на вказану квартиру в Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації зареєстровано не було.

Згідно ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім цього, ч.3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом

Таким чином, виходячи з наведених норм закону, квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, виходячи із принципу рівності часток кожного із співвласників спільного сумісного майна, суд вважає, що частка кожного із них складає по ? квартири АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 18 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому частку в квартирі НОМЕР_1.

Із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №781/2014, вбачається, що у встановлений законом строк ОСОБА_1, як спадкоємиця першої черги звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини за законом.

Разом з тим, нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано належних правовстановлюючих документів про належність батьку вказаного нерухомого майна - квартири НОМЕР_1.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки право власності на спірну квартиру не було належним чином зареєстровано, то відповідно до ст.392 ЦК України позивачка має право на визнання за нею права власності на належну частку померлому ОСОБА_4 в житлі - квартирі АДРЕСА_1.

Поряд із цим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на всю квартиру, оскільки як вже було встановлено судом, у порядку спадкування за позивачкою може бути визнано лише право власності на частку в квартирі після смерті батька ОСОБА_4 У свою чергу, інший співвласник спірної квартири ОСОБА_3 (матір позивачки) має право розпорядитися своєю часткою у спільному майні на власний розсуд у встановленому законом порядку.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику справах про спадкування», ст.ст.4, 8. 13, 15 Закону України «Про власність», ст.ст.60, 61, 69, 70, ст.ст. 368, 372, 384, 392, 1218, 1222, 1261 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на ? частки квартири НОМЕР_1, яка знаходиться у будинку АДРЕСА_1 та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 49,10 кв.м., в тому числі і житловою площею 27,30 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич