У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним; за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати незаконним і скасувати рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 28 квітня 2012 року №296-УІ про передачу ОСОБА_5 в приватну власність земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0.25 га, розташовану по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0.0576 га, розташовану по АДРЕСА_2; визнати недійсним договір дарування від 25 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орхіз Ю.Г., реєстр за №993, який укладено між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відносно земельної ділянки площею 0.0576 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, розташованої по АДРЕСА_2; скасувати рішення про державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки від 25 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орхіз Ю.Г., реєстр за № 993.

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Просив зобов'язати відповідача за власний рахунок звільнити від будівельних матеріалів та будівельного вагончику належну йому на праві власності земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_2.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 березня 2014 року справи об'єднані в одне провадження.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2, від будівельних матеріалів та будівельного вагончика за власний рахунок.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку про те, що ОСОБА_4 без відповідних правових підстав користується частиною земельної ділянки по АДРЕСА_2, що належить позивачу ОСОБА_6 на праві власності.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова