Провадження №4-с/641/51/2015 Справа № 641/6278/15-ц
У Х В А Л А

"22" вересня 2015 р.

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1

на постанову про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову і бездіяльність державного виконавця, в якій просить:

- поновити строк на звернення до суду з цією скаргою;

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Михайлової Я.О. Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, яка в період часу з 15.03.1993р. по 30.01.2010р. не виконала виконавче провадження № 18501571 навіть частково, через що станом на дату закриття виконавчого провадження була заборгованість по аліментам в сумі 37 091грн.61коп.;

- визнати незаконною і скасувати постанову від 30.06.2010р. про закінчення виконавчого провадження № 18501571 державного виконавця Михайловою Я.О. Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції і зобовязати державного виконавця продовжувати виконувати виконавче провадження № 18501571 і поновити її порушені права.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилається на те, що на примусового виконанні у державного виконавця Михайлової Я.О. Московського ВДВС знаходився виконавчий лист, виданий 15.03.1993 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходів щомісячного до повноліття дітей. 30.06.2010 року державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для цього виду стягнення.

Про закриття виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналась тільки 23.05.2015р., отримавши лист Головного територіального управління юстиції у Харківській області з постановою від 30.06.2010р. про закінчення виконавчого провадження.

З вказаною постановою від 30.06.2010 року та бездіяльністю ВДВС заявник не згодна, оскільки рішення суду про стягнення аліментів до теперішнього часу не виконане, існує заборгованість по аліментам, державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для належного виконання рішення суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 р. зазначена скарга частково задоволена, поновлено строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, визнано незаконними дії державного виконавця з винесення постанови від 30.06.2010 року про закінчення виконавчого провадження та зобов'язано державного виконавця скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.08.2015 року скасовано ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.08.2015 року цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 прийнято до провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова. Крім того, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи боржника ОСОБА_3.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку. На вимогу суду матеріалів виконавчого провадження або письмових пояснень по суті скарги Московським ВДВС ХМУЮ не надано.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Щодо строку звернення до суду з цією скаргою суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.05.2014 року, строки, визначені у ст. 385 ЦПК України, є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2010 року заявник дізналась лише 23.05.2015 року, отримавши лист від Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно поштового штемпеля на конверті з цією скаргою до суду ОСОБА_1 звернулась вже 03.06.2015 року.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Таким чином, строк за звернення заявника до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження та бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 підлягає поновленню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.03.1993р. з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки Юлії, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до їх повноліття.

07.08.2001 року в провадження державного виконавця Московського ВДВС надійшов виконавчий лист, виданий 15.03.1993 року на підставі вказаної постанови (а.с. 13).

30.06.2010р. державним виконавцем прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Порядок стягнення аліментів визначено ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України . У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів. У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_3 ухилявся від сплати аліментів, заявник ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей по виконавчому листу не отримувала (а.с 10).

У відповідності до п. 7.5.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158, що була чинною станом на момент провадження виконавчих дій, у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд якщо боржник не працює і не одержує доходів стягнення звертається на майно боржника.

Згідно п. 5.1.1. зазначеної Інструкції № 74/5 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У відповідності до п. 7.5.2. Інструкції № 74/5 розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

Згідно п. 7.5.5. Інструкції № 74/5 державний виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам, а у відповідності до п. 7.5.6. якщо вжитими заходами місце проживання та місце роботи боржника не будуть встановлені, то державний виконавець зобов'язаний порушити перед судом питання про розшук боржника через органи внутрішніх справ. Необгрунтоване пересилання виконавчих листів для оголошення розшуку не допускається.

При цьому при розгляді справи державним виконавцем не доведено вчинення всіх передбачених законом дій, спрямованих на належне виконання рішення суду про стягнення аліментів, а тому скарга в частині визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 при здійсненні виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, серед іншого, у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, державним виконавцем не доведено, що, закінчивши виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1, ним складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, письмово повідомлено стягувача про розмір такої заборгованості та фактично стягнуто таку заборгованість.

З огляду на зазначене, постанова про закінчення виконавчого провадження № 18501571 від 30.06.2010 року підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому при виборі способу захисту порушеного права стягувача суд вважає за необхідне зобов'язати Московський ВДВС в межах виконавчого провадження № 18501571 вчинити дії, передбачені ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі скласти розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із цією скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_2 при здійсненні виконавчого провадження № 18501571щодо примусового виконання виконавчого листа № а-69, виданого 15.03.1993р. Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 18501571 від 30.06.2010 року.

Зобов'язати Московський ВДВС в межах виконавчого провадження № 18501571 вчинити дії, передбачені ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6