АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1105/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2220/15Головуючий у 1-й інстанції Олійник О. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі відповідача ОСОБА_4.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу- за апеляційною скаргою Кредитної спілки "Полтава і полтавці"

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки "Полтава і полтавці" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за відсотками, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки "Полтава і полтавці" про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним та відшкодування збитків,-

ВСТАН О В И Л А :

У жовтні 2014 року КС «Полтава і полтавці» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за відсотками у розмірі 31 688,37 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог вказувало, що 11 липня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 503, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 18 місяців, з 11.07.2008 року по 11.07.2010 року. ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання погасити кредит згідно графіку погашення з процентною ставкою за користування кредитом - 0,21 % щоденно на залишок основної суми к р є д и ту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між спілкою та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 299 від 11.07.2008 року, згідно якого остання зобов'язалася нести відповідальність за своєчасне і повне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

Вказувала, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.02.2012 року з відповідачів стягнено заборгованість за кредитом. ОСОБА_3 частково здійснила оплату заборгованості за неустойкою, проте по основній сумі кредиту виплати не здійснювала. У звязку з цим, згідно з умовами договору, позивачем нараховані відсотки за період з 22.03.2011 року по 25.08.2014 року, які складають 31688,37 грн.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до КС «Полтава і полтавці» із зустрічним позовом та просила визнати недійсним кредитний договір №503 від 11 липня 2008 року та договір поруки №299 від 11 липня 2008 року, стягнути з КС «Полтава і полтавці» надміру сплачені нею кошти та подвійний розмір завданих збитків.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року зустрічна позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог КС «Полтава і полтавці» відмовлено.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржила КС «Полтава і полтавці», просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог сг. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 липня 2008 року КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 503, згідно якого кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти у кредит позичальнику у сумі 4000.00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 0,21 % щоденно на залишок суми кредиту.

Згідно п. 4.2. кредитного договору сторони погоджують строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів, які зазначені в графіку розрахунків (додаток № 1 до договору).

Відповідно до вказаною графіку термін кредиту становить 18 місяців, останній платіж відповідач повинна була здійснити 11 січня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 299 від 11.07.2008 року.

Згідно п. 1.2. договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням ОСОБА_3, які виникають з умов кредитного договору № 503 від 11 липня 2008 року в повному обсязі зобов'язань, включаючи сплату заборгованості по кредиту, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1. цього договору у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, відшкодування збитків та ін. платежів, передбачених договором.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2012 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КС «Полтава і полтавці» стягнено у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 503 від 1 1 липня 2008 року у розмірі 6238,12 грн. за період з 11 червня 2009 року по 21 березня 2011 року. Рішення набрало законної сили.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КС «Полтава і полтавці», суд першої інстанції виходив з того, що строк дії кредитного договору закінчився, що виключає нарахування відсотків за кредитом.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша ст. 598 ЦКУ). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобв'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами по справі, ОСОБА_3 взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала.

Таким чином, договірні відносини між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_3 не припинилися.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зооов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.І ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, відсотки за кредитним договором № 503 від 11 липня 2008 року нараховуються до дня повернення кредитних коштів та станом на 25 серпня 2014 року становить 2 238,12 грн.*0,21%* 1253 днів грн. = 5889.10 грн.

Розмір нарахованих відсотків випливає з п. 1.1 кредитного договору № 503 від 11 липня 2008 року, згідно якого позичальник сплачує проценти у розмірі 0.21% щоденно на залишок суми кредиту.

Відповідно до п. 9 «Відповідальність сторін» кредитного договору № 503 від 11 липня 2008 року при порушенні строків сплати кредиту та або відсотків, вказаних у Графіку розрахунків більше ніж три дні кредитор самостійно в односторонньому порядку подвоює процентну ставку в п. 1.1. до момент) повного погашення простроченої заборгованості. Якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки позичальник порушує строк сплати кредиту та (або) відсотків, то кредитор самостійно потроює процентну ставку в п. 1.1. до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - додатково стягнути за користування кредитом з розрахунку 0.5 процентів від суми кредиту за кожен день прострочення.

Відповідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вимога КС «Полтава і полтавці» щодо стягнення з відповідачів 0,5% за кожен день прострочення виконання зобов'язання та потрійної процентної ставки, що передбачено п. 9 кредитного договору № 503 від 1 1 липня 2008 року, фактично є вимогою про стягнення неустойки, а тому не підлягає задоволенню, оскільки позивачем заявлялися вимоги лише про стягнення процентів за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.І ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, то заборгованість по відсоткам у загальному розмірі 5889,10 грн. підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Отже, позовні вимог КС «Полтава і полтавці» підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КС «Полтава і полтавці», яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 58,89 грн., та на користь КС «Полтава і полтавці» у розмірі 190,04 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів. -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Полтава і полтавці"- задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов Кредитної спілки "Полтава і полтавці" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за відсотками -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь Кредитної спілки "Полтава і полтавці" заборгованість по відсоткам у розмірі 5889.10 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Полтава і полтавці" по 95,02 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави по 29,45 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Л.М. Хіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: