Справа № 346/2031/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2093/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Ковалюка Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом і зазначав, що з 20 жовтня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачко, в якому народилась ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладення шлюбу в них не склалися добрі сімейні відносини. Він працює у Росії на Крайній Півночі. Відповідачка недовгий час після одруження приїхала до нього, а потім повернулась на Україну де і народила дитину. З 2003 року сторони спільно не проживають. Посилаючись на те, що шлюб між ними фактично розпався. Збереження сімя суперечить його інтересам, просив задовольнити позов та розірвати зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 20 жовтня 2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №368 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не вархував того, що строни протягом 2013 року щомісяця спікувалися по скайпу, позивач надсилав їй гроші, в наданий строк два місяці на примирення відповідач як військовий ВМС РФ перебував у морському поході, тому примирення не могло відбутись.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнав, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК).

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК).

Задовольняючи позов ОСОБА_3., суд першої інстанції виходив з того, що сторони припинили сімейні стосунки, протягом останніх років спільно не проживають, шлюб між ними носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, які між ними припинені з 2003 року, що робить неможливим їхнє подальше спільне проживання.

При перевірці зазначених фактів щодо їх достовірності судом не було порушено норм процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив заходів для збереження сімї, оскільки ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення суперечить вимогам ст. ст. 24, 55, 56 СК.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних мірквань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Ю.Ковалюк

ОСОБА_5