Справа № 152/446/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

20.03.2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці померла її мати ОСОБА_6, яка постійно проживала і була зареєстрована в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. Після смерті матері залишилось спадкове майно, на яке вона має право як спадкоємець за законом першої черги. 06.03.2000 року Шаргородською районною державною адміністрацією на ім'я матері був виданий сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) розміром 2, 0 га, що перебуває у колективній власності КСП "Мрія" с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, який було втрачено. 28.01.2015 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніним О.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку(пай).

ОСОБА_3 просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,0 га, що перебуває у колективній власності КСП "Мрія" с. Джурин Шаргородського району Вінницької області і належала ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 06 березня 2000 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від в.о. сільського голови Яковишеної В.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає і не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 (а.с.23).

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від начальника РС Шаргородського РУЮ Залокоцької В.Д. поступила заява про розгляд справи у відсутності представника РС Шаргородського РУЮ, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 не заперечує (а.с.21).

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці померла ОСОБА_6, яка постійно проживала і була зареєстрована в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області (а.с.7)

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом РАГС Вінницької міської ради Вінницької області (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з права на земельну частку (пай) НОМЕР_3 - ріллі, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, виділену із земель КСП "Мрія" с. Джурин Шаргородського району Вінницької області на підставі розпорядження голови Шаргородської районної державної адміністрації від 12.02.2000 року № 37 та списку померлих громадян - власників сертифікатів, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку пай на території Джуринської сільської ради (а.с. 9-10).

Згідно довідки Відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області від 30.12.2014 року № 01-02-10/5981, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) ОСОБА_6 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, зареєстрований 09.03.2000 року за № 583 (а.с. 11).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 повідомили, що зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, у зв'язку із чим у газеті "Шаргородщина" було поміщено оголошення про втрату сертифікату та визнання його недійсним (а.с.12).

Право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 у першу чергу має її дочка - ОСОБА_3

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_6 та спадкоємцем ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_5, виданим М - Деребчинським с/ЗАГС Джуринського району Вінницької області 30.10.1958 року та свідоцтвом про її одруження з ОСОБА_10 серії НОМЕР_6, виданим Джуринською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 26.06.1982 року (а.с. 5,6).

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №2966 від 19.12.2014 року (а.с.7).

28.01.2015 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніним О.О. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.14).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно, і, які з огляду на те, що спадщина відкрилась та була прийнята до 01 січня 2004 року, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР), ЦК України та ЦПК України.

Зазначене відповідає пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) та узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою у пункті 1 інформаційного листа "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ч.ч.1,2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Частиною першою статті 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Приписами ЦК України та ст. З Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну ділянку, нею набуто право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_4 від 03.03.2000 року, виданим їй як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Мрія".

Вказаний сертифікат спадкоємцем втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Отже, оскільки ОСОБА_6 було видано сертифікат на земельну частку (пай), то і спадкоємець ОСОБА_3 вправі порушувати питання про успадкування цієї частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.

Визнання за позивачем ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право ОСОБА_3 на набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом порушено і підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 41, 55 Конституції України; ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, ст.ст.6, 524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 81,131 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_6, право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 6334 гривень станом на 06.03.2000 року, яка перебуває у колективній власності КСП "Мрія" с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, знаходиться на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і виділена із земель Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю КСП "Мрія" с. Джурин Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 06.03.2000 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області .

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.О. Соколовська