Справа № 444/555/14 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/3733/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря Фейір К.О.,

з участю ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2007 року між ВАТ КБ "Надра" (після зміни назви ПАТ КБ «Надра») укладено кредитний договір № 445/07 - Ф на суму 99 000,00 дол. США строком до 17.10.2022 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,99 % (із розрахунку 360 днів у році).

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 3.3.3 кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений 4.3.5 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості , від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з п. 5.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.; 4.3.7, 4.3.8, 4.3.9, 4.3.10, 4.3.11 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору, при непогашенні заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок заставленого майна банк звертає стягнення на майно позичальника у відповідності з діючим законодавством України.

Станом на 01.09.2013 року заборгованість позичальника становить: 119 503,32 дол. США, що в еквіваленті становить 955 190,04 грн., з них: 83 486,14 дол. США, що в еквіваленті становить 667 304,72 грн. заборгованості по кредиту, в т. ч. прострочені платежі по кредиту - 669,64 дол. США, що в еквіваленті становить 5 352,43 грн.; 23 761,01 дол. США, що в еквіваленті становить 189 921,75 грн. - заборгованості по відсотках; 9 900,00 дол. США, що в еквіваленті становить 79 130,70 грн. - штраф згідно з п. п. 5.2 кредитного договору; 236,14 дол. США, що в еквіваленті становить 1 887,47 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 2 120,03 дол. США, що в еквіваленті становить 16 945,40 грн. - плата за управління кредитом згідно з п. п. 1.3.2 кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений Договір іпотеки № 2969 від 17.10.2007 року. Відповідно до договору іпотеки предметом іпотеки є житловий будинок, що знаходиться за адресою: Львівська область Жовківський район, м. Жовква, вул. Возняка, буд. № 18.

У зв'язку з тим, що умови Договору відповідачем порушені, зобов'язання ним не виконуються, кредит не повертається, позивач просив звернути стягнення на зазначений вище предмет іпотеки, що належить відповідачу та стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати.

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року вищезазначений позов задоволено.

Суд звернув стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №2969 від 17.10.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра», а саме на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в рахунок заборгованості за кредитним договором №445/07-Ф від 17.10.2007 року, застосувавши процедуру реалізації майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 3654 грн. судового збору.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд зазначеного вище заочного рішення суду.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_2 в загальному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що на даний час в будинку АДРЕСА_1 проживає його сім'я і іншого житла він немає.

Апелянт наголошує на тому, що з часу укладення кредитного договору між ним і банком ціна долара США піднялася в п'ять разів, а його пенсія інваліда ІІ групи як була 1400 грн., так і не змінилася, а тому він на даний час не має можливості сплатити заборгованість і потребує більше часу в надії, що економічна ситуація в Україні покращиться і він поверне борг.

Апелянт просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати.

ПАТ КБ «Надра» заочне рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до з ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що 17.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра», яке надалі було замінене на ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту, за умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 99000 доларів США для споживчих цілей, та з визначенням відсоткової ставки у розмірі 13,99 відсотків річних з розрахунку 360 днів у році, строком до 17.10.2022 року.

У забезпечення кредиту сторонами 17.10.2007 року також укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідачем передано в іпотеку житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 загальною площею 288,1 кв.м. За згодою сторін заставна вартість житлового будинку, переданого в іпотеку, визначена в 1004500 грн., що станом на день підписання договору за курсом НБУ становить 198910 доларів США.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати визначених цим договором відсотків і інших платежів належним чином не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 01.09.2013 року утворилася заборгованість в сумі 955190,04 грн., і цей розмір сторонами не оспорюється.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 цього Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову сумі відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель відповідно до ст.589 ЦК України та ст.33 Закону України «Про іпотеку» набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Із наведеної правової норми, що містить вимоги до змісту судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки вбачається, що окрім іншого, у судовому рішенні має бути зазначено початкову ціну продажу предмету іпотеки в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Як встановлено з договору іпотеки, сторонами визначена погоджена заставна вартість предмета іпотеки в сумі 1004500 грн., проте суд, задовольняючи позовні вимоги, не зазначив в резолютивній частині рішення початкову вартість для реалізації предмета іпотеки визначену погодженням між сторонами в договорі іпотеки 1004500 грн., як і не зазначив розмір вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Зазначена оціночна вартість предмету іпотеки під час судового розгляду справи сторонами не оскаржувалася, жодною із сторін клопотання про визначення на час розгляду справи вартості предмету іпотеки не заявлялося, а тому апеляційний суд вважає, що початковою ціною предмета іпотеки, а саме - житлового будинку для його подальшої реалізації слід вважати його оціночну вартість, зазначену в договорі іпотеки, яка становить 1004500 грн. 00 коп.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів, дійшовши висновку про обґрунтованість зазначених позовних вимог Банку, вважає за необхідне рішення районного суду змінити, виклавши другий абзац резолютивної його частини у такій редакції: «Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2969 від 17.10.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» а саме, на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в рахунок заборгованості за кредитним договором № 445/07-Ф від 17.10.2007 року, яка становить 119503,32 долари США, що в еквіваленті становить 955190,04 грн., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Вартістю для реалізації предмета іпотеки визначити погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме - 1004500 (один мільйон чотири тисячі п'ятсот) гривень 00 коп.».

В решті рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянта та його представника в апеляційній інстанції, як на підставу для скасування рішення суду, наявність спору між його дружиною ОСОБА_5 та ПАТ «КБ «Надра» про визнання недійсним договору іпотеки з підстав, передбачених ст.65 СК України, не може бути правовою підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідач за результатами розгляду цієї справи надалі не позбавлений права звертатися до суду за захистом свого права у передбаченому законом порядку.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення у такій редакції:

«Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №2969 від 17.10.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра», а саме на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в рахунок заборгованості за кредитним договором №445/07-Ф від 17.10.2007 року, яка становить 119503,32 долари США, що в еквіваленті становить 955190 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч сто дев'яносто) грн. 04 коп. шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначити погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме - 1004500 (один мільйон чотири тисячі п'ятсот) гривень 00 коп.».

В решті рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.