АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Крижанівській Г.В., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дарницького району м. Києва», третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про стягнення матеріальної та моральної шкоди нанесеною бездіяльністю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суду з позовом до Комунального підприємства (КП) «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дарницького району м. Києва», третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про стягнення матеріальної та моральної шкоди нанесеною бездіяльністю.

Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що відповідач зволікав з видачею дублікату трудової книжки, яку вона втратила в 2000 році; вважає, що це є причиною виведення квартири з числа службових тільки у 2011 році. Квартира отримана нею під час роботи на посаді двірника з січня 1990 року по січень 2000 року.

ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги (а.с.6-11), з посиланням на ст.ст. 48, 237-1 КЗпП України, просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 84 800,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. за систематичну бездіяльність відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, і направити до того ж суду в іншому складу суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 (довіреність а.с.120) апеляційну скаргу підтримав, представники КП «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дарницького району м. Києва» - Матвієнко Н.І., Савченко Г.М. скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Як визначено у ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 була звільнена з підприємства відповідача за власним бажанням у 2000 році. Роботодавець вчасно розрахувався та видав належну чином оформлену трудову книжку, дана обставина ОСОБА_2 під час розгляду справи не заперечувалась.

Як пояснювала в суду першої інстанції, ОСОБА_2, перебуваючи у декретній відпустці, загубила оригінал трудової книжки.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Позивачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували її звернення до відповідача з приводу заявлених в позовній заяві вимог, щодо видачі дублікату трудової книжки.

До матеріалів справи ОСОБА_2 додано особисту переписку її представника з прокуратурою м. Києва, Інспекцією праці в м. Києві, Комітетом з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією Верховної Ради України, ГУ МВС України в м. Києві, яка не стосується предмету позову (а.с.89-92,111-116).

Матеріали справи містять витяг з розпорядження Дніпровської районного в м.Києві державної адміністрації № 445 від 26 травня 2011 року про виключення з числа службових кв.АДРЕСА_1, яка надано позивачці (а.с.96).

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, відмовивши у позові, оскільки на підтвердження обставин, які зазначає позивачка у позові, суду не було надано належних та допустимих доказів.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, зокрема, відмова від допиту свідків; ненадання судом запиту стосовно інфляційних процесів щодо знецінення національної грошової одиниці за певний період є безпідставними.

Доцільність допиту свідків судом вирішувалось в судовому засіданні (а.с.134).

Відомості щодо індексу інфляції є публічно-відомими, оприлюднюються на сайті державних комітетів статистики. Інші доводи апеляційної скарги стосовно звернення позивачки із скаргою в інші державні органи на правильність висновку суду не впливають.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, так як не було надано доказів, які б підтверджували доводи останньої щодо вчинення КП «Дирекція замовника з управління житлового господарства Дарницького району м. Києва» неправомірних дій, направлених на заподіяння їй моральної шкоди, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення моральної шкоди.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 313 ПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: