Справа № 461/6104/14 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/4855/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання - Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Філії 14 ПП «Нива-В.Ш.», за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання аукціону з продажу автомобіля недійсним, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскарживпозивач ОСОБА_2, просить таке скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим. Мотивує тим, що при проведенні аукціону з продажу транспортного засобу було порушено Порядок реалізації арештованого майна. Зокрема зазначає, що він не був повідомлений про проведення аукціону, безпідставно відмовили в реєстрації його як учасника аукціону. Вказує і на те, що його не повідомляли про переоцінку майна. Вважає, що майно повинно було бути зняте з аукціону, оскільки такий після переоцінки не відбувся, натомість проведено третій аукціон, на якому продано спірний автомобіль. Крім того, зазначає про сумніви щодо присутності двох осіб на аукціоні, недотримання чого вважає порушенням Порядку реалізації арештованого майна. На думку апелянта, арештоване майно було передано на аукціон за заниженою вартістю, його позбавлено права на ознайомлення з результатами оцінки майна, права на оскарження результатів оцінки. Значно занижену первинну вартість автомобіля вважає порушенням ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» - визначення вартості, оцінка майна боржника.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, поважних причин неявки суду не повідомили, а тому справу заслухано у їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст.213 ЦК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, оскаржуване рішення відповідає даним вимогам.

Так, судом першої інстанціївстановлено, що на виконанні у ВДВС Червоноградського МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-14/11, виданого 11.06.2012 року, про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 60000,00 грн. матеріальної шкоди, 27032,76 грн. компенсації втрати частини доходів від заборгованих коштів з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін та 2000,00 грн. моральної шкоди.

Встановлено, що згідно з відповіддю ВРЕР ДАІ м.Червонограда державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ ОСОБА_4 за боржником ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль марки «Daewoo», моделі «Lanos TF69Y», (2007), бежевий, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який постановою державного виконавця оголошений в розшук.

Також встановлено, що 23.01.2013 року працівниками ВДАІ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області виявлено даний автомобіль, про що повідомлено ВДВС Червоноградського МУЮ. Державним виконавцем складено акт опису й арешту даного автомобіля та передано його на зберігання торгівельній організації, про що копію відповідного акта скеровано ОСОБА_3 для відома.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання п.3.12. Генерального договору від 16.12.2013 року №4 про реалізацію арештованого майна, на яке звернуто стягнення державними виконавцями при виконанні рішень від 23.01.2012 року, та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.01.1999 року №42/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.07.1999 року за №480/3773, повідомлено про реалізацію арештованого майна - автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos TF69Y», (2007), реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом опублікування оголошена на офіційному сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України http://trade.informjust.ua/ 20.12.2013 року під №533491, 15.01.2014 року під №534901, 10.02.2014 року під №537230.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Філією 14 ПП «Нива В.Ш.» дотримано процедуру реалізації арештованого майна, як того вимагав вищезазначений Порядок на момент виникнення спірних правовідносин.

З даним висновком погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надавши правову оцінку доказам у справі, суд першої інстанції правильно застосував норми Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року №42/5 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3.6. Порядку (чинного на час оголошення та проведення аукціону), організатор аукціону не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення аукціону розміщує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про майно, що реалізується. Оголошення про проведення аукціону має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторного аукціону - не пізніше семи днів з моменту складання акта переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

З аналізу даної норми Порядку вбачається, що до обов`язку організатора аукціону не входило повідомлення стягувача про час та місце проведення аукціону, оскільки таке оголошення повинно розміщуватись на відповідному веб-сайті, що було і зроблено Філією 14 ПП «Нива - В.Ш.», і лише за вибором організатора аукціону - в засобах масової інформації.

Обставина розміщення оголошення про проведення аукціону на відповідному веб-сайті підтверджується копіями листів від 20.12.2013 року №616-618с, від 15.01.2014 року №616-618с2, від 10.02.2014 року №616-618с3 (а.а.43, 45, 47), на що було звернуто увагу судом першої інстанції.

При цьому, організатором аукціону вищезазначені вимоги виконані в повному обсязі - оголошення про проведення аукціону 10.01.2014 року та повторних аукціонів 30.01.2014 року, 25.02.2014 року розміщено у встановлений Порядком строк - 20.12.2013 року, 15.01.2014 року та 20.02.2014 року, відповідно.

Щодо доводів апелянта про безпідставну відмову останньому в реєстрації на участь в аукціоні, то такі є необгрунтованими. В матеріалах справи наявний лист УДВС ГУЮ у Львівській області МУЮ від 12.05.2014 року, адресований ОСОБА_2 (а.с.8), зі змісту якого вбачається, що згідно з листом Філії 14 ПП «Нива В.Ш.» ОСОБА_2 не був зареєстрований на аукціон з реалізації майна, вказаного у зверненні, оскільки ОСОБА_2 звернувся після закінчення кінцевого терміну реєстрації для участі в аукціоні.

Позивачем не представлено суду доказів у спростування наведеного, в тому числі доказів звернення з відповідною заявою до організатора аукціону в строк та відмови в прийнятті ним такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме повідомлень від 10.01.2014 року та 30.01.2014 року, аукціони з реалізації арештованого майна не відбулися через відсутність купівельного попиту. У зв`язку з наведеним, на прохання організатора торгів державним виконавцем проведено уцінку автомобіля до 14289, 39 грн. та 10206, 71 грн., відповідно, про що було опубліковано інформацію на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України trade.informjust.ua/ 15.01.2014 року під №534901 та 10.02.2014 року під №537230 (а.с.45,47).

В матеріалах справи відсутні докази проведення уцінки майна державним виконавцем без повідомлення стягувача та у його відсутності - в порушення п.5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5. З огляду на те, що позивач мав доступ до інформації про уцінку спірного автомобіля та міг дізнатись про стартову ціну лоту після опублікування її на відповідному сайті, доводи апелянта про незаконність рішення та необхідність скасування його з цих підстав не заслуговують на увагу.

Умови та порядок вчинення виконавчих дій, визначено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція), Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Згідно з п. 5.1 Порядку майно (лот), яке виставлене, але не продане на аукціоні, підлягає уцінці відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

З результатів системного аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що майно має бути виставлено на треті прилюдні торги в межах місячного строку після його повторної уцінки та лише у разі його нереалізації державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім випадків, визначених законом.

З договору про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна від 16.12.2013 року, підписаним начальником ВДВС Червоноградського МУЮ у Львівській області та директором Філії 14 ПП «Нива - В.Ш.», вбачається, що згідно з звітом про оцінку від 28.10.2013 року, складеним оцінювачем ФОП ОСОБА_6, вартість оцінюваного майна становить 20413, 41 грн. (а.с. 31-33).

Дві уцінки автомобіля марки «Daewoo», моделі «Lanos TF69Y», (2007), реєстраційний номер НОМЕР_1, проведені в межах строків передбачених ч.5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», та у відповідності до відсоткових ставок зниження вартості нереалізованого майна.

За результатом проведення другої уцінки спірного автомобіля 25.02.2014 року відбувся третій аукціон.

Згідно з протоколом присутності на аукціоні з реалізації арештованого майна (а.с.48), на аукціоні були присутні двоє учасників: ОСОБА_7, ОСОБА_8, які сплатили гарантійні внески в сумі по 1520, 80 грн. кожен (а.с.38,42).

Відповідно до протоколу №1413616-1 проведення аукціону з реалізації рухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_9,підписаним ліцитатором та переможцем аукціону, останнім визнано ОСОБА_10, який запропонував вищу ціну за лот у розмірі 10306 грн. (а.с.49).

Відтак, безпідставними є сумніви апелянта щодо присутності двох осіб на аукціоні.

Також, судом першої інстанції звернуто увагу і на ту обставину, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Тобто дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

А тому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині передання арештованого майна на аукціон за заниженою вартістю та позбавлення позивача права на ознайомлення з результатами оцінки майна, права на оскарження результатів оцінки.

Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами аукціону правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами аукціону, то підставами для визнання аукціону недійсним є порушення встановлених законодавством правил його проведення, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна.

Суд першої інстанцій, відповідно до наведених норм матеріального права дійшов правильного висновку, що підстави для визнання недійсними результатів аукціону, протоколу з реалізації арештованого майна та акта про проведення аукціону відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.