АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Волокітіна Н.Б.
№ 22-ц/796/8401/2014 Доповідач: Борисова О.В.
У Х В А Л А

17 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Борисова О.В., вирішуючи питання про прийняття заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Просив визнати за ним право власності на: Ѕ частини квартири НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 165,50 кв.м, Ѕ частину нежилих приміщень НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - ОФІС, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5, Ѕ машиномісця НОМЕР_7, яке знаходиться в паркінгу по АДРЕСА_3, загальною площею 13,50 кв.м, Ѕ частини земельної ділянки, яка розташована на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, загальною площею 0,1264 га, яка надана для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_5, Ѕ частини садового будинку НОМЕР_6, який знаходиться на території Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, в АДРЕСА_4, загальною площею 344,8 кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини квартири НОМЕР_1, загальною площею 165,50 кв.м, в будинку АДРЕСА_1 та право власності на Ѕ частини нежилих приміщень НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - ОФІС, загальною площею 409,80 кв.м, які розташовані за адресою АДРЕСА_5. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 липня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини нежилих приміщень № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - ОФІС, загальною площею 409,80 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини нежилих приміщень НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - ОФІС, загальною площею 251,2 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5. В решті рішення суду залишено без змін.

03 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким встановити, що у праві власності за ним на Ѕ квартири НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, житлова площа складає 70 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 визначено, що апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявність підстав, передбачених статтею 220 ЦПК.

З аналізу вказаних норм випливає, що суд апеляційної інстанції може ухвалити додаткове рішення лише у скасованій або у зміненій частині рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 липня 2014 року було змінено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року лише в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини нежилих приміщень № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - ОФІС, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5, в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року залишено без змін.

Таким чином, питання ухвалення додаткового рішення щодо визначення житлової площі квартири АДРЕСА_1 відноситься до компетенції Шевченківського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Повернути заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Роз'яснити ОСОБА_1 можливість звернення з даною заявою до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В. Борисова