РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Вороніні Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про стягнення пені за прострочення сплати аліментів », -

ВСТАНОВИВ :

17.07.2015 року позивач ОСОБА_1 завернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 9102,94 грн. за 257 днів прострочення 1 % від суми боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 2012 року, від якого мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 24.12.2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 16.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. У лютому 2015 року вона отримала виконавчий лист та здала у виконавчу службу, але відповідач за весь період судове рішення не виконує і по сьогодні не здійснив жодної виплати.

Згідно довідки-розрахунку складеної державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції, заборгованість по виплаті аліментів за період з 16.10.2014 року по 01.07.2015 року складає 9104,24 грн. у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутністю. ( а.с.а.с. 19, 23 ).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. ( а.с.а.с. 12, 19-22 ).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2009 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.12.2014 року шлюб було розірвано, позивачу було присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». ( а.с.а.с. 14, 16, 17 ).

Рішенням Дзержинського райсуду м. Харкова від 24.12.2014 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 16.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду, був виданий відповідний виконавчий лист, який стягувачем був наданий для виконання до Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції. Однак боржник ОСОБА_2 станом на 01.07.2015 року не здійснив жодної виплати по вказаному виконавчому листу, без будь - яких поважних причин. (а.с.а.с. 3, 4, 15).

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені) виникає в особи у зв'язку із юридичним фактом порушення особою обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів.

Відповідно до частини 4 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 01.07.2015 року (справа № 6-94цс15), визначено наступне : частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так : заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Як вбачається з розрахунку, наданого державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.07.2015 року становить 9104,24 грн., з них : за період з 16.10.2014 року по 31.10.2014 року - 469,93 грн.; за листопад 2014 року -1007 грн.; за грудень 2014 року - 1007 грн.; за січень 2015 року 1007 грн.; за лютий 2015 року 1048,33 грн.; за березень 2015 року - 1119 грн.; за квітень 2015 року 1080,66 грн.; за травень 2015 року - 1182,66 грн.; за червень 2015 року - 1182,66. (а.с. 5).

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати відповідачем ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина, за вищевказаний період з 16.10.2014 року по 01.07.2015 року складає 2687 гривень 90 копійок, відповідно до наступного розрахунку :

- за період з 16.10.2014 року по 31.10.2014 року 4,7 грн. (1 % від заборгованості)*16 (кількість днів прострочення) = 75,2 грн.

- за листопад 2014 року - 10,07*30=302,1 грн.

- за грудень 2014 року - 10,07*31=312,17 грн.

- за січень 2015 року - 10,07*31=312,17 грн.

- за лютий 2015 року - 10,48*28=293,44 грн.

- за березень 2015 року - 11,19*31=346,89 грн.

- за квітень 2015 року - 10,81*30=324,3 грн.

- за травень 2015 року - 11,83*31=366,73 грн.

- за червень 2015 року - 11,83*30=354,9 грн.

а всього разом : 2687,90 грн.

При таких обставинах, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення останнім сплати аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 2687,9 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1необхідно відмовити, так як вони не ґрунтуються на приписах СК України.

Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з вказаним позовом позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, вказані судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, відповідно на користь держави.

На підставі викладеного, ст. 195, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про стягнення пені за прострочення сплати аліментів », - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2687 гривень 90 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харкывської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковане в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя: І.В.Семіряд