АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2240/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом управління пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області до ОСОБА_6 третя особа Смілянський відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про повернення безпідставно отриманих сум пенсії, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року управління пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про повернення безпідставно отриманих сум пенсії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що управлінням пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі з 11 липня 2010 року було призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку отримувала його мати ОСОБА_6, оскільки згідно рішення Смілянського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року в справі №2о-99/2010 його батька, ОСОБА_8, 1968 року народження, було визнано безвісно відсутнім.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року, за заявою управління ПФУ в м. Сміла та Смілянському районі від 5 березня 2015 року, скасовано рішення Смілянського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року про визнання ОСОБА_8 безвісно відсутнім.

В основу рішення, про визнання особи безвісно відсутньої були покладені покази ОСОБА_6, при цьому ОСОБА_8 з січня 1999 року по лютий 2008 року був офіційно працевлаштований у «Локомотивному депо ім.. Т.Г.Шевченка», що знаходиться на території м. Сміла, з січня, лютого, березня 2010 року був офіційно працевлаштований у ТОВ «Стелс-1» м.Київ та з січня, лютого, квітня 2011 року був офіційно працевлаштований у «СКАТ-ПКБ» м.Київ. А отже відповідач знала чи могла дізнатись про місце перебування ОСОБА_8

Тому рішення Смілянського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року було ухвалене на основі неправдивих показів, що свідчить про недобросовісність у діях ОСОБА_6

В зв'язку з чим, за період з липня 2010 року по жовтень 2013 року ОСОБА_6 за свого сина ОСОБА_7 було незаконно отримано пенсію по втраті годувальника на загальну суму 47955.05 гривень.

На підставі наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно отриману суму пенсії в розмірі 47955.05 гривень.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 липня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Смілянський міський відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, управління пенсійного фонду України у м.Сміла та Смілянському районі Черкаської області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просило скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що підстави, визначені законом для задоволення позовних вимог відсутні.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 червня 2010 року визнано ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім.(а.с.6)

Як вбачається з вказаного рішення, Управління Пенсійного фонду в м. Сміла, в даній справі брало участь як заінтересована особа, тобто мало права та обов'язки визначені ЦПК України.

30 липня 2010 року ОСОБА_6 подала до пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії по втраті годувальника (а.с.4), яка була задоволена та за період з липня 2010 року по жовтень 2013 року , нею була отримана пенсія в розмірі 47955.05 гривень.(а.с.3)

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2015 року скасовано рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 червня 2010 року про визнання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім, в зв'язку з отриманням відомостей про місце його перебування та появою особи. (а.с.7)

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З зазначеної норми права слідує, що для відповідальності особи за завдану шкоду необхідно довести, що дії такої особи були неправомірними, наслідки таких дій та причинний зв'язок між діями та наслідками.

Звертаючись до суду, позивач вказав як на неправомірні дії відповідача те, що рішення Смілянського міськрайоннного суду від 29 червня 2010 року було ухвалене на основі неправдивих показів відповідача.

Звернення до суду та дача пояснень судові не можуть бути неправомірними діями, оскільки таке право гарантоване кожній особі статтею 8 Конституції України, а дача пояснень, це право гарантоване відповідним процесуальним законом.

Крім того, як вбачається з рішення суду від 29 червня 2010 року пенсійний фонд брав участь у справі, а тому не позбавлений був можливості, використовуючи свої процесуальні права, доводити суду свою позицію з вирішення даного питання. Натомість представник пенсійного фонду не заперечував проти задоволення поданої заяви.

Пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Сума яку просить стягнути позивач, є пенсією. Про відсутність недобросовісності відповідача свідчать як вище описані обставини, так і відсутність доказів в матеріалах справи, які доводили б той факт, що відповідач знала або могла знати про місце перебування ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтованості рішення суду від 29 червня 2010 року, та до дій державного виконавця, але вказані питання не є предметом розгляду в даній справі, крім того вказане рішення не скасовувалось як незаконне.

Посилаючись на ці обставини, сам апелянт робить припущення, щодо факту обізнаності відповідача про місце перебування ОСОБА_8, що не може бути покладено в основу рішення суду, оскільки останнє не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також звернення відповідача до суду, не підпадає під поняття «зловживань» застосоване в ч.1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а недостовірних даних відповідач не подавала.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області - відхилити, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :