Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Талько О.Б., Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення ненарахованих відсотків за депозитним рахунком та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення ненарахованих відсотків за депозитним рахунком та відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що на його вимогу 28.02.2013 року з його рахунку в ПАТ "Укрексімбанк" перераховано грошові кошти у розмірі 500 грн. на його депозитний рахунок НОМЕР_1 у ПАТ КБ "ПриватБанк". Однак вказана сума грошей не надійшла на його рахунок у ПАТ КБ "Приватбанк", і лише 29.05.2013 року кошти у розмірі 500 грн. були повернуті на банківську картку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_3 у ПАТ "Укрексімбанк". Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 20 грн. 06 коп. ненарахованих відсотків за депозитним рахунком та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 100 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду, скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та стягнення судових витрат, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 100 грн. моральної шкоди, 3100 грн. витрат на правову допомогу, 680 грн. 26 коп. судових витрат, в іншій частині рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи на ім'я ОСОБА_2 у відділенні №10 філії Житомирського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" відкритий депозитний рахунок НОМЕР_1.

У філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Житомирі на ім'я ОСОБА_2 відкритий рахунок НОМЕР_3 для користування яким видана картка НОМЕР_2.

28 лютого 2013 року на вимогу позивача з його рахунку в ПАТ "Укрексімбанк" на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" перераховано грошові кошти у розмірі 500 грн., що підтверджується випискою ПАТ "Укрексімбанк" по контрактам за період з 28 лютого по 22 квітня 2013 року та платіжним дорученням ПАТ КБ "ПриватБанк" від 28 лютого 2013 року №Р24А39535.

З електронної переписки у системі дистанційного обслуговування клієнтів ПАТ КБ "ПриватБанк" - Приват-24 вбачається, що станом на 04 березня 2013 року грошові кошти у розмірі 500 грн. на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" зараховані не були.

Відповідно до п. п. 30.1, 30.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні (далі - Закон) переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Згідно з п. 32.2 Закону у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 % суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 % суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1% суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10% суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. У цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Платник має право на відшкодування банком, що обслуговує отримувача, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків завершення переказу, встановлених п. 30.2 цього Закону. Отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Встановлено, що грошові кошти у розмірі 500 грн. повернуті ПАТ КБ "ПриватБанк" на банківську картку позивача на рахунок НОМЕР_3 у ПАТ"Укрексімбанк" тільки 29 травня 2013 року, період прострочення банком завершення грошового переказу склав 89 днів (з 01 березня по 29 травня 2013 року). Зазначені обставини не заперечуються відповідачем.

З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно керувався ст.1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, та погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності на грошові кошти та прав, наданих споживачу банківських послуг.

Колегія суддів вважає, що частково задовольняючи позов, та стягуючи моральну шкоду у сумі 100 грн., суд першої інстанції виходив з характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, викликаних неможливістю користуватись власними грошовими коштами протягом трьох місяців.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 мав судові витрати на оплату судового збору за майнову вимогу в сумі 229 грн. 40 коп. та немайнову вимогу - 114 грн. 70 коп., а всього 344 грн. 10 коп. Судом першої інстанції частково задоволено немайнову вимогу, в решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції не наділений правом стягнення судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. сплаченого позивачем за подання апеляційної скарги та судового збору сплаченого за подання касаційної скарги в сумі 321 грн. 16 коп.

З врахування наведених вимог закону та обставин справи, суд першої інстанції помилкового стягнув з відповідача на користь позивача 680 грн. 26 коп. судового збору. З огляду на наведене рішення суду в цій частині підлягає зміні із зменшенням судового збору з 680 грн. 26 коп. до 114 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

Відповідно до п.48 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засідання, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_2 надав лише квитанції про сплату коштів. Розрахунок витрат, який повинен був здійснений з урахуванням Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу ОСОБА_2 надавала адвокат Кадлубовська Л.А. на підставі угоди про надання правової допомоги від 19 червня 2013 року.

Так, з копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 поніс витрати на правову допомогу в сумі 5100 грн. Зокрема ним сплачено 19.06.2013 року - 1100 грн., 20.06.2013 року - 400 грн., 22.10.2013 року - 400 грн., 12.11.2013 року - 400 грн., 17.01.2014 року - 400 грн., 16.04.2014 року - 400 грн., 27.04.2014 року 800 грн. за подання апеляційної скарги, 29.07.2014 року - 1200 грн. за подання касаційної скарги.

Відповідно до журналів судових засідань Кадлубовська Л.А. приймала участь у судових засіданнях 21 листопада 2013 року тривалістю 3 хв., 26 грудня 2013 року - 5 хв., 17 лютого 2014 року - 1 год., 17 квітня 2014 року - 1 год. 4 хв., 10 лютого 2015 року - 43 хв., 18 лютого 2015 року - 1 год. 5 хв. Загальна кількість часу цих засідань складає 4 години.

Таким чином витрати на правову допомогу які підлягають стягненню складають 1948 грн. 80 коп. (мінімальна заробітна плата 1 218 грн. * 40 % * 4 год.).

Акту виконаних робіт із зазначенням витраченого часу на надання адвокатських послуг поза судовим засіданням не надано, а тому інша частина коштів, сплачених за договором про надання адвокатських послуг стягненню з відповідача не підлягає.

Витрати понесені позивачем за подання апеляційної скарги та касаційної скарги на суму 2000 грн. не підлягають стягненню, оскільки питання про їх стягнення повинно було вирішено при розгляді цих скарг.

З огляду на наведені обставини, рішення суду в частині вирішення питання про витрати на правову допомогу підлягає зміні, із зменшенням стягнутих витрат на правову допомогу з 3100 грн. до 1948 грн. 80 коп. В решті судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 лютого 2015 року в частині стягнення судових витрат змінити, зменшити розмір судового збору з 680 грн. 26 коп. до 114 грн. 70 коп., витрат на правову допомогу з 3100 грн. до 1948 грн. 80 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді