Справа № 481/661/15-ц
Провадж.№ 2/481/324/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

28.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., з участю позивача ОСОБА_1., відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 в якому просив стягнути із останньої 3450 гривень 00 коп., як витрати, які позивач витратив на ремонт будівлі розташованої в м.Новий Буг Миколаївської області по вулиці Петровського,15, посилаючись на наступне:

Так, у 2011 року відповідачка по справі, яка є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_1, переїхала на постійне місце проживання з с.Богданівка, Доманівського р-ну, Миколаївської області до м.Нового Бугу в будинок № 15 по вул..Петровського. У звязку із тяжким матеріальним становищем відповідачки по справі ОСОБА_3, вона домовилась із позивачем ОСОБА_1 про те, що він за власні кошти відремонтує та газифікує вищезазначений будинок.

По закінченню ремонту будинку по вулиці Петровського, 15, м.Новий Буг, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачки ОСОБА_3 із вимогою повернути кошти витрачені ним на ремонт, однак вона відмовилась. Він був змушений звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів, які він витратив на матеріал для газифікації вищезазначеного будинку, та для ремонту. Рішенням Новобузького районного суду від 16 вересня 2014 року, зміненим рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30жовтня 2014 року із відповідачки ОСОБА_3. на користь позивача ОСОБА_1 було стягнуто 4818 грн.

На даний час позивач знову вимушений звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, які він поніс на оздоблювальні роботи будинку № 15 по вул. Петровського в м.Новий Буг, Миколаївської області, а також витрати на оплату робіт по здійсненню обвязки газифікації будинку відповідно до робочого проекту, які він оцінив на загальну суму 3450, 00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила їх залишити без задоволення. Вона пояснила, що матеріал для виготовлення римб, для оздоблення будинку, позивач ОСОБА_1 не купував, а використав старий метал, який сам же їй колись і подарував. Відповідачка також не визнала суму, яку позивач заявив як таку, що потрачена на оплату роботи газозварювальників при обвязці будинку, зазначивши, що всі потрачені позивачем витрати на ремонт її будинку, вона вже йому відшкодувала в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.3 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти в письмовій формі.

Оскільки сторонами у справі був вчинений правочин на суму що перевищує двадцять неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, такий правочин мав бути вчинений у письмовій формі.

Разом із тим, відповідно до вимог ч.2 ст.218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Таким чином, оскільки позивач здійснюючи ремонт будівлі за власні кошти вчинив дію, а позивачка достовірно знаючи про такий ремонт не заперечувала в його проведені за рахунок коштів позивача, підтвердила її, суд вважає такий правочин дійсним і таким що породжує права та обовязки кожної із сторін.

Всі вищезазначені обставини були встановлені рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року, та те, що із відносин сторін у справі вбачається, що між ними був укладений договір підряду.

Так відповідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст.839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Разом із тим ч.2 ст.843 ЦК України наголошує, що якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Суд, не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надані позивачем по справі, оскільки ці свідки були допитані в судовому засіданні безпосередньо судом, із попередженням їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони дійсно за замовленням позивача ОСОБА_1 проводили роботи по газифікації будинку по вул. Петровського в м.Новий Буг. Однак, вони не памятають номер того будинку, оскільки пройшов вже досить великий проміжок часу. Крім того, вони не знають, кому належав будинок, позивач по справі їм цього не повідомляв. Їм відомо, що позивач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вони вважають, що роботи вони проводять в його будинку.

В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних переконливих доказів,жодного письмового розрахунку витрат на оздоблення, чи оплату робіт по газифікації вищезгаданого домоволодіння суму заборгованості в якому відповідачка не визнала. Оскільки в позивача відсутні розрахункові квитанції або чеки на підтвердження заявлених позовних вимог, суд вбачає за необхідне та правильне відмовити в задоволені таких вимог.

В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.11,60,61,208,209,213 ЦПК України, суд,

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Головуюча по справі суддя: