Справа №636/3196/15-ц
Провадження № 2/636/1594/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача на його користь суми боргу за договорами позики та сплаченого ним судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на надану йому відповідачем розписку, згідно до якої останній 27.04.2013 року отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 8500 гривень, яку повинний був повернути 02.05.2013 року. Однак, до теперішнього часу відповідач не повернув зазначені кошти, тим самим порушив умови укладеного між сторонами договору позики. Просить суд стягнути на його користь суму боргу за договорами позики в розмірі 8500 гривень та сплачений ним судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, а разом 8743 гривні 60 копійок.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач фактично позов визнав і не заперечуючи проти позову вказували на те, що надана позивачем розписка написана ним власноручно і може виплатити борг частками.

Судом встановлені слідуючи обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено в ході судового розгляду справи позивач, у квітні 2013 року дійшовши усної згоди по всім питанням договору позики з ОСОБА_2, дав йому в борг грошову суму в розмірі 8500 гривень, про що останній в письмовій формі взяв на себе зобов'язання повернути її протягом п'яти днів. Це підтверджується письмовою розпискою складеною власноруч відповідачем 27.04.2013 року, в момент передачі йому грошей.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Неодноразово позивач звертався до відповідача з приводу отримання назад своїх коштів, однак на даний час в добровільному порядку ОСОБА_2 позику не повернув.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До цього часу, в встановлений домовленістю термін, грошові кошти в розмірі, вказаному у розписці, відповідач позикодавцеві не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, не звільняється від відповідальності за неможливе виконання ним грошового зобов'язання.

За правилами ст.1051 ЦК України якщо договір позики був укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Це положення не стосується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідач не надав жодних доказів щодо написання та видачі розписки в підтвердження договору позики, під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Фактично визнав справжність письмової розписки написаної власноруч та не оспорив викладені в неї обставини. За наведеним позов підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10.11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.526, 610-612, 625, 626-631, 1046-1051 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чугуєві Харківської області, зареєстрованого в якості жильця в АДРЕСА_1 і фактично проживаючого в АДРЕСА_2, (ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_3, грошову суму за договором позики від 27.04.2013 року в розмірі 8500 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, а разом 8743(вісім тисяч сімсот сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення - апеляції.

Суддя: