У Х В А Л А

пр. № 6/759/427/15

ун. № 759/6129/13-ц

21 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 03.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 03.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу за розпискою в якій просить змінити спосіб та порядк виконання рішення суду від 03.07.2013 року шляхом звернення стягнення на майно боржника, а саме: автомобіль "Тайота кемрі", д.н.з НОМЕР_1, обгрунтовуючи тим, що без ухвали про зміну способу і порядку виконання рішення суду, державний виконавець не має законних підстав звернути стягнення на майно боржника.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволеня заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу за розпискою задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 113484,00 грн. суму авансу за розпискою від 01.11.2012 року та судові витрати (а.с. 42-43).

Ухвалою суду від 09.09.2013 року заяву ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03.07.2013 року у цивільній справі пр.№2/759/3530/13 (ун.№759/6129/13-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу за розпискою - залишено без задоволення (а.с. 73-74).

04.09.2015 року заявник (стягувач) звернулась до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

При цьому Верховний Суд України в пункті 10 постанови №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 р., вказує про те, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, законодавець передбачає можливість для суду застосувати відстрочку виконання судового рішення лише у виключних і виняткових випадках і з урахуванням усіх обставин справи та ступеню і характеру ускладнень для виконання рішення суду.

В даному випадку, заявник є стягувачем і обставини на які посилається заявник, не є обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду.

Аналізуючи обґрунтування заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду

та враховуючи правову позицію Верховного Суду України, обставини з якими заявник звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено наявність у стягувача виняткових або надзвичайних обставин в розумінні ст.373 ЦПК України, які б могли утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, обставини на які посилається заявник (боржник) не може бути визнана судом виключними обставинами, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви, передбачені ст.373 ЦПК України, відсутні.

Окрім того, згідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

А тому посилання стягувача на те, що без ухвали про зміну способу і порядку виконання рішення суду, державний виконавець не має законних підстав звернути стягнення на майно боржника, є безпідставним, та не може бути винятковими або надзвичайними обставин в розумінні ст.373 ЦПК України.

Згідно абзацу 5 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів. Зокрема, підлягає оскарженню ухвала про забезпечення позову, а не про відмову в забезпеченні; про відмову поновити пропущений процесуальний строк, а не про його поновлення; про визнання мирової угоди, а не про відмову в її визнанні тощо. Також можуть бути оскаржені ухвали, зазначені у частині четвертій статті 135, статтях 211 та 397 ЦПК, та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявникові. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 209, 210, 293, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 03.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу за розпискою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ключник