Справа №442/2940/15-ц
Провадження №2/442/1100/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

при секретарі судових засідань Кондратів І.В.

з участю позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи КП Львіської обласної ради «Дрогобицького МБТІ та ЕО» про визнання права власності на частки в квартирі, суд -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати: за ОСОБА_3 право власності на 2/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1; за ОСОБА_2 2/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1; за ОСОБА_4 1/5 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилається на те що, відповідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 рідні брат та сестра, ОСОБА_6 їх мама, ОСОБА_10 - їх баба, ОСОБА_7 - їх бабця, мама ОСОБА_3

Два співвласники квартири, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , померли, після чого відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з 1/5 та 1/5 ідеальної частини відповідно, квартири АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї мами - ОСОБА_7 - 1/5 і.ч.спірної квартири, а позивачка ОСОБА_2 - прийняла спадщину після смерті своєї мами - ОСОБА_6 - також 1/5 і.ч.спірної квартири. Враховуючи їх право на 1/5 ідеальну частину у квартирі, яке вони набули під час приватизації квартири, то з урахування прийнятої спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частка ОСОБА_2 у даній квартирі становить 2/5 ідеальних частини і частка ОСОБА_3 також становить 2/5 ідеальних частин квартири.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім цього, вони б хотіли розпорядитися своїм майном, однак такого зробити не можуть, так як слід встановити частки в спільній сумісній власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві, просить задоволити позов.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій повідомила про відмову від прийняття спадщини після смерті її доньки ОСОБА_6 на користь своєї онуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,просить слухати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Згідно з положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити.

Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру, від 26.12.1994 року, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира , яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, загальною площею50,5 кв.м., ( а/с 7). Частки власників не є визначеними.

З свідоцтва про смерть від 22.05.2008 року серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/с 9).

З свідоцтва про смерть від 1998 року серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_7 промерла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а/с 10).

З копії будинкової книги прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 вбачається, за даною адресою були прописані ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, однак, зазначено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 знятий з обліку 05.08.2000 року.

Виходячи з того, що у разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними (ч.2 ст.372 ЦК України), тому в даному випадку кожному із співвласників квартири АДРЕСА_1 належить по 1/5 ідеальній частині.

На звернення ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Теплої М.Ю. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у квартирі АДРЕСА_1 за законом на після смерті ОСОБА_6, була заведена спадкова справа № 19/2015 . Проте, через відсутність правовстановлюючого документа на частину в квартирі АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ( а/с 29).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, то з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ч. І ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 з нею проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями першої черги. Спадкоємець ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини в користь ОСОБА_2 Спадкоємець за законом ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини не звертався. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_6, а саме 1/5 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1.

Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положеннями ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном.

Таким чином,судом встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7, що сталась ІНФОРМАЦІЯ_3.

В даному випадку позивачка ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї мами - ОСОБА_7 - 1/5 ідеальної частини спірної квартири, а позивачка ОСОБА_2 - прийняла спадщину після смерті своєї мами - ОСОБА_6 - також 1/5 ідеальної частини спірної квартири. Враховуючи їх право на 1/5 ідеальну частину у квартирі, яке вони набули під час приватизації квартири, то з урахування прийнятої спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 частка ОСОБА_2 у даній квартирі становить 2/5 ідеальних частини і частка ОСОБА_3 також становить 2/5 ідеальних частин квартири.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

При таких обставинах позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1..

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: О.Б.Нагірна