Провадження № 2-о/428/214/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку про встановлення юридичного факту, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення юридичного факту. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що у жовтні 2015 року він досяг пенсійного віку тому звернувся до УПФУ у м.Сєвєродонецьк задля оформлення пенсії, адже багато років пропрацював шахтарем, тому має право оформити пенсію в 50 років. Співробітники УПФУ у м.Сєвєродонецьк переглянувши наданий пакет документів повідомили, що в його документах необхідних для оформлення пенсії є розбіжності, а саме у паспорті та трудовій книжці прізвище пишеться через літеру «е» - «Черножуков Едуард Борисович», а у дипломі записане через літеру «о» - «Чорножуков Едуард Борисович», тому оформлення пенсії неможливе через вище зазначені розбіжності, адже юридично «Черножуков Едуард Борисович» та «Чорножуков Едуард Борисович» - дві різні особи. Таким чином з метою надання заявнику можливості оформити пенсію, необхідно встановити, що диплом виданий 30.12.1983 року професійно-технічним училищем №54 м.Лисичанськ, на імя «Чорножукова Едуарда Борисовича» належить «Черножукову Едуарду Борисовичу».

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву просив її задовольнити, також пояснив, що він звертався до курівництва навчального закладу де навчався, однак йому відмовили внести виправлення до диплому, оскільки всі документи вже було задно до архіву, що знаходиться у м.Луганську, який на даний час знаходиться на непідконтрольній Українській владі території.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений, надав письмові пояснення по справі, де зокрема зазначив, що просять справу розглянути за відсутності представника заінтересованої особи, питання вирішити на розсуд суду. Крім того зазначила, що надано документів, що б підтверджували неможливість вирішення питання в позасудовому порядку, записи, щодо дати народження заявника в трудової книжці виповнені неоднорідно та візуально відрізняються підписи, у військовому квитку також є виправлення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності з ч.2, ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.12 постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, стало те, що є розбіжності в написанні по батькові заявника в правовстановлюючих документах, що заважає йому реалізувати право на пенсію. Вказане зробити в позасудовому порядку він не може у звязку з проведенням АТО.

Вказане заявником, підтверджується матеріалами справи, а саме:

копією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ЕМ № 625974, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 18.05.2000 року, де російською мовою прізвище, імя та по батькові зазначено як «Черножуков Эдуард Борисович»;

завіреною копією трудової книжки на імя «Черножукова Эдуарда Борисовича» (рос.), де запис на 2-3 аркуші вказує на те, що він з 01.09.1980 року по 30.12.1983 року навчався у ПТУ № 54 м.Лисичанська, диплом Д № 200655;

копією самого диплома Д № 200655 виданого ПТУ № 54 м.Лисичанська, на імя «Чорножукова Едуарда Борисовича» (російською мовою зазначено «Чорножуков Эдуард Борисовича»), що він з 01.09.1980 року по 30.12.1983 року навчався.

Неможливість вирішити на даний час дане питання в позасудовому порядку є загально відомим фактом, у звязку з проведенням АТО, оскільки обласний архів знаходиться у м.Луганську, тобто на непідконтрольній на даний час Україні території.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в документах заявника дійсно є розбіжності у написанні прізвища українською мовами, але враховуючи, що в усіх документах співпадає імя та по батькові при написанні російською мовою, то у суду не має підстав сумніватися в тому, що саме заявнику належить диплом серії Д № 200655, виданий 30.12.1983 року професійно-технічним училищем № 54 м.Лисичанська, у звязку з чим заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 234, 256 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт, що документ диплом серії Д № 200655, виданий 30.12.1983 року професійно-технічним училищем № 54 м.Лисичанськ, про здобуття професії електрослюсар підземний; машиніст підземних установок, на імя «Чорножукова Едуарда Борисовича» належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник