У Х В А Л А 30 березня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Мазур Л.М., суддів: Коротуна В.М.,Леванчука А.О., Червинської М.Є.,Штелик С.П.,розглянувши у судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7, до товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив», треті особи: виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, комунальне підприємство «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, в с т а н о в и л а: У березні 2014 року ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2013 року під час гри на дитячому майданчику, що розташований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, його дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, була травмована від удару саморобної гойдалки, встановленої на цьому дитячому майданчику. Внаслідок удару гойдалки ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву правої нирки, з наступним її видаленням в реанімаційному відділенні Запорізької обласної клінічної дитячої лікарні, що призвело до настання тяжких наслідків. Вказував на те, що зазначена вище гойдалка є немеханізованою, з кутом відхилу посадкового місця на величину більше ніж 45° і підійманням посадкового місця більше ніж 1,5 м, тобто є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні п. 3.1.3. Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки від 1 березня 2006 року № 110, а також в розумінні п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 та ст. 1187 ЦК України.Крім того, зазначена гойдалка побудована та експлуатувалася на зазначеному дитячому майданчику з порушенням вказаних Правил, зокрема із застосуванням заборонених п 5.17.9 зазначених Правил, жорстких елементів підвішування (металевої арматури), та з порушенням п. 5.17.2.Правил щодо непередбачених елементів в її конструкції, зокрема металевих поручнів, жорстко закріплених до сидіння гойдалки та арматури (елементу підвішування), з іншими порушеннями Правил, зокрема встановлених розмірів гойдалок і додаткових вимог безпеки, визначених п. 5 цих Правил. Між відповідачем та балансоутримувачем - комунальним підприємством «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області було укладено договір про надання послуг з управління будинками, спорудами, житловими комплексами або комплексами будинків і споруд та відповідач отримує комунальні платежі від мешканців будинку АДРЕСА_1 за утримання цього будинку, споруд та прибудинкової території. Відповідач не забезпечив належного огляду обслуговуючого ТОВ «Житломасив» вказаного дитячого майданчику та не вжив будь-яких заходів по виявленню факту невідповідності конструкції гойдалки встановленим нормам щодо її безпечної експлуатації. Вважав, що саме така бездіяльність відповідача призвела до того, що малолітня дитина під час гри на дитячому майданчику отримала травму від дії небезпечної гойдалки, внаслідок чого втратила нирку у семирічному віці. Витрати на лікування ОСОБА_7 за період з 29 травня 2013 року до 30 січня 2014 року складають 2 451 грн 67 коп. Також у зв'язку з розладом здоров'я, потерпіла змушена щомісячно, протягом усього свого життя, здавати відповідні медичні аналізи, надглядатися у лікарів та проходити відповідне лікування, отримувати препарати, що стимулюють і підтримують роботу останньої нирки, що істотно змінило образ її життя. Дитина припинила заняття в дитячій спортивній школі, де вона до отримання травми займалася акробатикою. У майбутньому ОСОБА_7 має певні ризики щодо стану свого здоров'я та згідно з вимогами лікарів потребує строгої дієти в харчуванні впродовж всього свого життя. Крім того, при вищезазначених обставинах малолітня дитина позивача отримала як фізичний біль так і моральну психологічну травму.Враховуючи викладене, позивач на підставі ст. 1167 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2 451 грн 67 коп. витрат на лікування за період з 29 травня 2013 року до 30 січня 2014 року та 60 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Житломасив» на користь ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на лікування у розмірі 2 426 грн 67 коп. та 60 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та 843 грн 60 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року касаційну скаргу ТОВ «Житломасив» відхилено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2014 року залишено без змін. У лютому 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ТОВ «Житломасив» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм закону, а саме ст. 20, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 42 ЗК України, ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», що потягло, на їхню думку, ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах. Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом. На підтвердження доводів неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, заявником додано до заяви копії ухвали Верховного Суду України від 4 червня 2008 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 жовтня 2010 року, постановлені за результатом розгляду справ у подібних правовідносинах. Ухвала Верховного Суду України від 4 червня 2008 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 5 жовтня 2010 року, якими скасовані рішення (постанови) попередніх судових інстанцій, а справи передані на новий розгляд до суду першої інстанції, на які заявник посилається, як на підставу, встановлену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, не містять правових висновків, а тому не можуть бути враховані, як підстава для перегляду у зв'язку з неоднаковим застосуванням норм матеріального права. Також зі змісту заяви та долученої до неї копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки із доданого до заяви судового рішення (ухвали) не вбачається однакових фактичних обставин та подібних правовідносин у порівнянні з судовим рішенням (ухвалою), яке оскаржується, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити. Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: У допуску справи за позовом ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив», треті особи: виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, комунальне підприємство «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий Л.М. Мазур

Судді: В.М. Коротун

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська

С.П. Штелик