Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Ластовки Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно одержані кошти в сумі 1141 грн. 89 коп., що є предметом позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Переплата пенсії за період 01.02.2006 року по 29.02.2012 року в сумі 1141,89 грн. виникла у зв'язку з виконанням постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року, а до виконання рішення суду пенсію було обчислено з урахуванням страхового стажу 38 років 11 місяців 1 день та заробітної плати 1063,55 грн., визначеної за період з 01.07.1969 р по 30.06.1974 р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заперечення на позов, де міститься клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Згідно ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, не подання відомостей про зміну у складі членів сім'ї тощо), стягується на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

28.05.2015 року листом № 648 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва звернулося до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії пенсіонера ОСОБА_1 за період з 01.02.2006 року по 29.02.2012 року в сумі 1141,89 грн. (а.с. 3)

Позивачем вказано, що переплата пенсії у відповідача виникла у зв'язку з виконанням постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про перерахунок пенсії задоволено, та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ТБП-852 від 30.03.1988 № 156 починаючи з 01.02.2006 року. (а.с. 5-5а)

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Згідно п. 2.4 Положення про Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, яке затверджене Постановою Пенсійного фонду України 30.06.2011 року №19-2, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва має право порушувати, в установленому законом порядку, питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи зі змісту положень ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року (справа №6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа №6-151цс13), які є обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення щодо предмету позову, суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва не доведено наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 безпідставно одержаних коштів, за відсутності обставин, які б свідчили про недобросовісність набуття ОСОБА_1 коштів у розмірі 1141,89 грн., що складає розмір суми нарахування до пенсії, яка призначена Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, тому з урахуванням положень до статті 1215 ЦК України проведена відповідачу виплата призначеної пенсії, за вказаний позивачем період, поверненню не підлягає.

Разом з тим, суд критично відноситься на посилання позивача з приводу того, що розмір пенсії зменшився у зв'язку з перерахунком пенсії на підставі Постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року, оскільки перерахунок пенсії мав проводитися з урахуванням додаткового стажу роботи відповідачкою за період роботи 23.05.1985року по 04.06.1988 року в системі Управління торгівлі № 196 та ТБП за період з 04.06.1986 по 23.05.1988 р. під віданням польової пошти, війська якої були розташовані на території Монгольської народної Республіки, а при перерахунку та виплаті пенсі позивачеві відповідачу слід врахувати заробітну плату згідно довідки № 156 нарахованої в радянських рублях, а отже зарахування стажу роботи не може бути підставою для зменшення суми пенсійної виплати.

При цьому, позивачем вірно вказано, що судові рішення, що набрали законної сили, мають виконуватися органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов'язань, в установленому чинним законодавством порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 93, 102, 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: