Справа № 621/2953/14-ц
Провадження № 2-р/621/3/15
УХВАЛА

іменем України

21.09.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

за участю секретаря Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду,

встановив:

17.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення суду, в якій вказала, що 21.11.2014 року Зміївським районним судом Харківської області розглянуто цивільну справу № 621/2953/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Вказаним рішенням з ОСОБА_2 стягнено на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.10.2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку. В звязку з тим, що донька закінчила навчання в Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського та продовжує навчання в Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. Котляревського відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області відмовляється проводити стягнення аліментів за виконавчим листом, оскільки у ньому зазначене конкретне місце навчання доньки. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила розяснити рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року щодо того, до якого саме часу з ОСОБА_2 підлягають стягнення аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та чи має значення у якому конкретно навчальному закладі повинна навчатися донька.

У судове засідання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області не зявилися їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, що відповідає положенням ч. 3 ст. 221 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Ознайомившись з матеріалами справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розяснити рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року.

Судом встановлено, що 16.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа ОСОБА_3, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року було задоволено та стягнено з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

На підставі вказаного рішення Зміївським районним судом Харківської області 10.12.2014 року було видано ОСОБА_1 виконавчий лист, в якому містилося аналогічне зобовязання ОСОБА_2 про сплату аліментів.

Відповідно до копії довідки від 09.09.2015 року № К-2 на даний час ОСОБА_3 є студентом І підкурсу виконавсько-музикознавчого факультету Харківського національного університету мистецтв ім. І.П. «Котляревського».

ВДВС Зміївського РУЮ припинило виконання виконавчого листа від 10.12.2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_3 закінчила навчання в Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, а у виконавчому листі зазначено конкретне місце її навчання.

Дані твердження ВДВС Зміївського РУЮ не приймаються судом до уваги, оскільки вони є хибними. Так, у резолютивній частині рішення Зміївського районного суду від 21.11.2014 року та у виконавчому листі від 10.12.2014 року зобовязано ОСОБА_2 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку. Тобто, у вказаних документах зазначено лише місце навчання дитини, а не визначено конкретний навчальний заклад, у якому повинна навчатися ОСОБА_3 до закінчення строку сплати аліментів. Жодні уточнення про те, що аліменти підлягають сплаті до закінчення ОСОБА_3 навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського відсутні.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» міститься розяснення, а саме обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В той же час, обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання.

Як зазначалося раніше ОСОБА_3 дійсно закінчила навчання у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, однак, продовжує навчання у Харківському національному університеті мистецтв ім. І.П. «Котляревського». Таким чином, посилання на закінчення ОСОБА_3 навчання, як на підставу припинення стягнення аліментів, є безпідставним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне розяснити рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2014 року, не змінюючи його суті, вказавши на те, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.10.2014 року і до закінчення (припинення) навчання у будь-якому навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, при цьому, в якому закладі навчається або буде навчатися ОСОБА_3, а також сама форма навчання не має значення, суттєвим є саме факт навчання.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду задовольнити.

Розяснити, що відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 листопада 2014 року з ОСОБА_2 стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, при цьому, зазначити, що аліменти стягують тільки за умови і до тих пір поки ОСОБА_3 продовжує навчання, назва навчального закладу та форма навчання значення не має.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: