Провадження № 2/752/4907/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Новака А.В. при секретарі Закаблукіській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними в частині,-

встановив:

позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними в частині.

Мотивує свої позовні вимоги тим, що 04 вересня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено договір кредиту № 10-29/8405, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 133561 долар США, зі сплатою 13.5 процентів річних.

30 листопада 2009 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено Додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року, відповідно до умов якого сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених договором, у тому числі про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом до 13.84 процентів річних.

04 вересня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено договір кредиту № 027/717197-KR, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 60000 долар США, зі сплатою 14.5 процентів річних.

25 листопада 2009 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено Додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року, відповідно до умов якого сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених договором, у тому числі про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом до 14.99 процентів річних.

Також 04 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк»), ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 02-10/3625, яким було забезпечено виконання договір кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року.

Також 04 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 027/717201-ІО, яким було забезпечено виконання договір кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року.

Позивач вказує, що оскільки розмір основного зобов'язання було збільшено за кожним із кредитних договорів, а отже і забезпечення за Іпотечним договором також підлягало збільшенню у визначений договором чи законом спосіб.

Позивач зазначає, що вимоги ст. 19 Закону України «Про іпотеку» виконано не було, а тому кредитні договори в частині зміни розміру процентної ставки підлягають визнанню недійсними на підставі ст. 201, 215 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити повністю. Визнати недійсними договір кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року та договір кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року в частині змін відсоткової ставки за Додатковими угодою № 1 від 25 листопада 2009 року та Додатковою угодою № 1 від 30 листопада 2009 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Просив суд ухвалити рішення у відсутність їх представника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

04 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено договір кредиту № 10-29/8405, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 133561 долар США, зі сплатою 13.5 процентів річних.

30 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено Додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року, відповідно до умов якого сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених договором, у тому числі про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом до 13.84 процентів річних.

04 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено договір кредиту № 027/717197-KR, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 60000 долар США, зі сплатою 14.5 процентів річних.

25 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено Додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року, відповідно до умов якого сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених договором, у тому числі про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом до 14.99 процентів річних.

Також 04 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк»), ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 02-10/3625, яким було забезпечено виконання договір кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року.

Також 04 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк»(до зміни назви АКБСР «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 027/717201-ІО, яким було забезпечено виконання договір кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Суд, аналізуючи зазначену норму у сукупності з наданими сторонами спору доказами, вважає необхідним зазначити, що невнесення змін до Іпотечного договору у зв'язку із збільшенням обсягу основного зобов'язання, не тягне за собою недійсності кредитного договору в цій частині, а стосується лише обсягу(розміру) відповідальності іпотекодавця у разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно здійснюючи такий висновок, суд вважає, що при укладенні між сторонами спору 30 листопада 2009 року Додаткової угоди № 1 до договору кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року та 25 листопада 2009 року Додаткової угоди № 1 до договору кредиту № 027/717197-KR від 04.09.2008 року, не було сторонами було дотримано у момент їх вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості.

Беручи до уваги вищенаведені мотиви та проаналізувавши доводи сторін, суд у сукупності з дослідженими доказами дійшов висновку про безпідставність вимог позивача, з посиланням на норми статей 203, 215 Цивільного кодексу України, в частині визнання недійсними договорів кредиту № 10-29/8405 від 04.09.2008 року та № 027/717197-KR від 04.09.2008 року в частині змін відсоткової ставки за Додатковими угодою № 1 від 25 листопада 2009 року та Додатковою угодою № 1 від 30 листопада 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 224, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договорів недійсними в частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак