Справа № 461/4820/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4396/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника заявника ПАТ ГГ «Львівгаз» - Залоги Н.В., боржника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за постачання природного газу, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за постачання природного газу.

Дану ухвалу оскаржило ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначають, що судом першої інстанції при винесенні ухвали не дотримано вимог Житлового кодексу УРСР, а саме ст. 64, згідно з якою члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність та зобов'язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником будинку (квартири) і ведуть з ним спільне господарство. Також, зазначають, що, згідно довідки ЛКП «Снопківське» ОСОБА_3 є основним квартиронаймачем, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_8 - дочка, які спільно проживають в квартирі АДРЕСА_1 в м. Львові. Тобто відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, судом порушено вимоги ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР.

В судове засідання боржники ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не з'явилися, причин неявки не повідомили, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника на підтримання апеляційної скарги, боржника ОСОБА_3 в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за постачання природного газу, суд першої інстанції посилаючись на ст.ст. 96, 98-101, 209 ЦПК України, виходив з того, що заявник просить стягнути з боржників заборгованість за постачання природного газу в сумі 2882,29 грн., а одним із боржників вказана ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказана особа не досягла повноліття і лише після досягнення 18 років може нести нарівні з іншими повнолітніми членами сім'ї обов'язки по сплаті житлово-комунальних послуг. Тобто, існує спір про право (право стягнути заборгованість з неповнолітньої особи не передбачено законодавством).

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону

Дійсно, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Однак, відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право. Також, згідно п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Так, як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та особами, що беруть участь у справі не оспорювалось, - заявник ПАТ ГГ «Львівгаз» звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно із п'яти боржників 2882,29 грн. З яких 2510,45 грн. заборгованість за газопостачання, 326,39 грн. інфляційних втрат та 45,45 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Четверо із п'яти зазначених у заяві боржників є повнолітніми, один із боржників ОСОБА_6, - неповнолітня, якій виповнилось 14 років (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.).

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За ст. 68 цього ж Кодексу наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 33 ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Зважаючи на вказані норми закону, відсутність у матеріалах справи доказів про укладення між заявником та неповнолітнім боржником договору на газопостачання, колегія суддів вважає, що вимоги заявника про стягнення з неповнолітнього боржника боргу за газопостачання із інфляційними втратами та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання свідчить про виникнення спору про право. Крім цього, наявність вимоги про солідарне стягнення згаданої суми із усіх боржників включно з неповнолітнім свідчить про взаємопов'язаність вимог до кожного із боржників, фактично однієї вимоги, що унеможливлює прийняття рішення судом про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення суми боргу окремо з одного з боржників.

Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими, а саму скаргу - відхилити. Ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - відхилити.

УхвалуГалицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник