АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №-22-ц/790/3224/15 Головуючий 1 інст. Пілюгіна О.М.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого Міненкової Н.О.

суддів Кругової С.С. Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року до суду звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 просили стягнути 42035,17 грн. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 27.07.2006 року між Банком і відповідачем укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.09.2014 року заборгованість склала 42035,17 грн., з яких 7039,35 грн. заборгованість за кредитом, 32517,95 заборгованість за користування кредитом та штрафу 500,00 грн. та 1977,87 грн.

Проти позову ОСОБА_1 заперечував. Просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2013 року було стягнуто з нього на користь позивача за кредитним договором від 27.07.2006 року в сумі 30854,17 грн. та судовий збір 310 грн.

В письмових поясненнях на заперечення відповідача представник позивача вказав, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова було вирішено питання про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.07.2006 року, укладеного на суму 10000 грн., а в позові, якій розглянутий на суму 5000 грн.( а.с.61).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року позовні вимоги задоволені.

Не погодився з рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить його скасувати як необґрунтоване. Зазначає, що Банк даючи пояснення на його заперечення проти позову послався на невідомі йому кредитні договори щодо отримання ним 5000грн за №-SAMD2803 та на суму 10000 за №- SAMD2834 від 27.07.2006, останній був предметом розгляду в суді Дзержинського району м. Харкова. Але він не підписував ці договори і в порушення ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів» в заяві не міститься повно інформація про кредитний продукт, всі істотні умови, у тому числі і детальний розпис загальної вартості кредиту, правила користування кредитною карткою, тарифи банку по укладеному договору тощо.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що 27 липня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано дві платіжні картки №- 003084 та №-818555 з датою відкриття рахунку 10 серпня 2006 року.

Відповідач зобовязався погашати кредит, відсотки за користування ним, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів, відповідач також зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Ці зобовязання підтверджені підписом в заяві від 27.07.2006 року( а.с.9).

Згідно з випискою по особовому рахунку№-818555 за період з 16.08.2006 року по 30.04.2015 року заборгованість склала 42 527,91 грн. кредитний ліміт відкрито на суму 5000 грн., з 17.08.2006 року по 30.03.2007 року проводилася видача готівки, 13.04.2007 року кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн. Надходження готівки мало місце 25.12.2006р., 25.01.2007 року, 06.03.2007 року,25.04.2007 року. 13.01.2009 року кредитний ліміт було знижено до 7040,00 грн.( а.с.154). З 30 січня 2009 року нараховувалися лише відсотки за користування кредитним лімітом. Погашення кредитного ліміту не проводилося( а.с.149-156). Згідно із заявою від 27.07.2006 року строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки. Строк дії кредитної картки зазначеній в заяві. Питання щодо застосування строків позовної давності судами не вирішувалося, так як жодна сторона про це не заявляла ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що даний спір було вирішено при розгляді справи Дзержинським районним судом м. Харкова 10 жовтня 2013 року є необґрунтованими, так як даний спір розглядався щодо стягнення заборгованості за іншою кредитною карткою, на яку встановлено кредитний ліміт в сумі 10000 грн. Апелянт не заперечував того факту, що за заявою від 27.07.2006 року він отримав дві кредитні картки і користувався ними протягом певного часу.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -