АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1270/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1916/15Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства " Банк " Фінанси та Кредит" на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства " Банк " Фінанси та Кредит" про стягнення коштів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому зазначала, що на підставі анкети-заяви №22479 від 26.02.15 року у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкрито поточний рахунок №2620.6.71276.01, який банк зобовязувався обслуговувати відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Проте, за наявності коштів на рахунку у період з 26.02.15 року відповідач не виконав її розпорядження (доручення), як клієнта банку, щодо перерахування коштів у сумі 2 350 321 грн. 79 коп. з поточного рахунку та інший рахунок, відкритий в ПАТ «Креди ОСОБА_3».

Причиною невиконання доручення було повідомлено про проблеми з платоспроможністю банку.

Вважає такі дії банку протиправними, оскільки станом на 26.02.15 року відповідач фактично протиправно заволодів належними їй коштами, позбавивши можливості вільно розпоряджатися цими коштами, зокрема, перерахувати суму у розмірі 2 350 321 грн. 79 коп. на поточний рахунок в ПАТ «Креди ОСОБА_3» з метою розміщення на умовах договору банківського вкладу за ставкою 15,5% річних.

З урахуванням подання заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» шляхом перерахування на її поточні рахунки 2 467 515,70 грн., яка складається з: суми невиконаного розпорядження (доручення) у розмірі 2 350 321 грн. 79 коп., пені у розмірі 82 261 грн. 26 коп. й упущеної вигоди у розмірі 34932 грн. 86 коп., та 30 061 євро, пені у розмірі 1 052 євро 14 євроцентів, упущеної вигоди у розмірі 288 євро 26 євроцентів.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №9824 у ПАТ «Креді ОСОБА_3», МФО 300614, суму невиконаного розпорядження (доручення) у розмірі 2 350 321 грн. 79 коп., пеню у розмірі 8 226 грн. 13 коп., а всього 2 358 547 грн. 91 коп.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №3101 у ПАТ «Альфабанк», МФО 300346, суму невиконаного розпорядження (доручення) у розмірі 30 061 євро, пеню у розмірі 105 євро 21 євроцентів, а всього 30 166 євро 21 євроцентів.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 3 654 грн. 00 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що 26.02.15 року ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі анкети-заяви №22479 від 26.02.15 року дійшли згоди, що зазначена анкета-заява та публічна пропозиція АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що оприлюднена на офіційному сайті банку, разом з доданими до неї правилами, умовами, тарифами, становить укладений договір про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб резидентів України.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. умов анкети-заяви банк відкрив клієнту поточний рахунок №2620.6.71276.01 у гривні та зобовязувався здійснити його обслуговування.

4.03.15 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі аналогічної анкети-заяви №22559 від 4.03.15 року відкрито на імя ОСОБА_2 поточний рахунок №2620.6.71276.01 у євро.

26.02.15 року та 11.03.15 року ОСОБА_2 звернулась до в.о. керуючого філією Полтавське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 з заявами, у яким просила перерахувати кошти з поточний рахунків №2620.6.71276.01, відкритих у гривні та євро відповідно, у розмірі 2 350 321 грн. 79 грн. - на рахунок №9824, відкритий в ПАТ «Креді ОСОБА_3», МФО 300614 (а.с. 59) та у розмірі 30 061 євро - на рахунок №3101, відкритий у ПАТ «АльфаБанк», МФО 300346 (а.с. 78).

У справі також містяться платіжне доручення №1 від 26.02.15 року на суму 2 350 321 грн. 79 коп. (а.с. 60) та платіжне доручення №1 від 11.03.15 року на суму 30 061 євро (а.с. 79).

З огляду на вимоги ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Із справи вбачається та не спростовується відповідачем той факт, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», прийнявши до виконання платіжні доручення від 26.02.15 року та від 11.03.15 року, переказ коштів у національній валюті на рахунок клієнта у іншому банку за вказаними клієнтом у дорученнях реквізитах не виконав.

Доказів на підтвердження визначених законом підстав обмеження права розпорядження рахунком позивача (ст. 1074 ЦК України) матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням встановлених у справі обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що відмова банку у перерахуванні грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_2 суперечить вимогам ст. 1068 ЦК України та умовам укладених між сторонами договорів, а тому, заявлені позивні вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів з поточних рахунків, відкритих у банку, підлягають задоволенню.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на п. 7.2.2 публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладення договору про відкриття поточних рахунків (а.с. 34), сторони погодили сплату банком неустойки (пені) у розмірі 0,01% від простроченої суми за кожен календарний день прострочення, у випадку якщо така затримка виникла з вини банку.

З урахуванням цього, висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивачки пені за порушення банком строків виконання доручення клієнта щодо переказу коштів є вірним, відповідає умовам договору та положенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. ст. 58, 60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявляючи позов про стягнення упущеної вигоди, ОСОБА_2 посилалась на те, що вона мала намір перерахувати кошти з №2620.6.71276.01 у розмірі 2 350 321 грн. 79 грн. - на рахунок №9824, відкритий в ПАТ «Креді ОСОБА_3» з метою розміщення цих коштів на умовах договору банківського вкладу за ставкою 15,5% річних.

Між тим, матеріали справи не містять будь-яких інших договорів вкладу, укладених позивачкою з іншими банками (фінансовими установами), у відповідності до яких ОСОБА_2 мала б зобовязання перерахувати кошти на депозитний рахунок на зазначених вище умовах розміщення коштів..

За таких обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності заподіяння позивачу збитків (упущеного вигоди), у задоволенні яких було відмовлено та у частині чого рішення місцевого суду не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не надано доказів сплати комісії банку для здійснення відповідного платежу.

Між тим, п. 3.2. додатку №4 до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладення договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб резидентів України, передбачено, що клієнт, підписанням анкети-заяви, доручає банку, а банк здійснює в момент виконання операції по поточному рахунку договірне списання коштів з поточного рахунку, за умови їхньої наявності та достатності на поточному рахунку, в оплату послуг, які надаються банком клієнту, згідно з діючими тарифами банку. У випадку відсутності та недостатності на поточному рахунку коштів по оплаті послуг, які надаються банком клієнту, згідно з діючими тарифами банку, виконання банком операцій по поточному рахунку здійснюється лише за умови виконання клієнтом своїх зобовязань по оплаті послуг банку, у порядку, визначеному п. 3.1. цього додатку.

Згідно з виписки по особовому рахунку станом на 26.02.15 року на рахунку №22620.6.71276.01 у гривні знаходилось 2 425 515 грн. 68 коп. (а.с. 58).

Виписка по особовому рахунку станом на 11.03.15 року по рахунку №22620.6.71276.01 у євро на рахунку знаходилось 30 062 євро 78 євроцентів. (а.с. 77).

Будь-яких доказів того, що даної суму на поточному рахунку позивача було недостатньо для оплати банківської операції, згідно тарифів банку, щодо перерахування коштів, апелянтом не надано.

Тому підстав вважати, що позивач додатково мав сплачувати готівкою або безготівковим способом плату за здійснення банківської операції не вбачається, а доводи апеляційної скарги щодо цього безпідставними.

Твердження апелянта, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення 30 061 євро не стосуються предмету спору, є безпідставними, оскільки з наявних у справі анкет-заяв вбачається та встановлено судом, що вищевказані грошові кошти у іноземній валюті євро, знаходяться на поточному рахунку №2620.6.71276.01, на якому також розміщуються кошти позивачки у національній валюті гривні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для зміни чи скасування рішення місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : О.Ю. КУЗНЄЦОВА

ОСОБА_5