Справа № 135/660/14-ц
Провадження у справі № 2/135/23/15
О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2015 м. Ладижин
Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - Патраманського І.О.,
секретаря судового засідання Марченко О.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника Ладижинської міської ради ОСОБА_2,
представника Держземагенства ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ Держземагенства у м.Ладижині Вінницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення, -
При розгляді цієї справи також було встановлено, що посадові особи Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства в місті Ладижин, які видали ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку, грубо порушили чинне законодавство та вчинили дії, які межують з кримінальними правопорушеннями, передбаченими розділом ХVII КК України(злочини у сфері службової діяльності).
Дані порушення закону були вчиненні при таких обставинах.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України), в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради.
Згідно статтею 116 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Інструкції "Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомземму від 04.05.1999, № 43 (в редакції на час отримання земельної ділянки відповідачем) державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.
З аналізу цих правових норм видно, що державні акти на право власності на земельні ділянки видаються виключно на підставі рішення міської ради.
Даний факт підтверджується сукупністю наступних доказів.
З ксерокопії протоколу №24 двадцять четвертої сесії Ладижинської міської ради 5 скликання від 04.07.2008 року видно, що на цій сесії було прийнято 48 рішень, за номерами: з 854 по 902 включно. В жодному із цих рішень питання щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_5 не вирішувалося.
З пояснень представників Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у м. Ладижин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видно, що підставою видачі державного акту на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_4 було рішення Ладижинської міської ради 24 сесії 5 скликання № 892 від 04.07.2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери»
З ксерокопії рішення Ладижинської міської ради 24 сесії 5 скликання № 892 від 04.07.2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери», на яке посилаються представники Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у м. Ладижин, видно, що в ньому було зазначено: «видати громадянам ОСОБА_6 акти на право власності на земельні ділянки, що розташовані на території м. Ладижин». Проте в даному рішенні не зазначено прізвищ, імен, по батькові осіб, яким видавалися державні акти на право власності на земельну ділянку; не зазначено площ, адрес, цільового призначення земельних ділянок; не зазначено про наявність до нього певних додатків.
З ксерокопії протоколу №24 двадцять четвертої сесії Ладижинської міської ради 5 скликання від 04.07.2008 року видно, що рішення № 892 було прийняте з порушенням основних принципів місцевого самоврядування: законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальною громадою, передбачених ст.4 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні». У ньому не зазначено прізвища, імена, по батькові осіб, яким видавалися державні акти на право власності на земельну ділянку; не зазначено площ, адрес, цільового призначення земельних ділянок; не зазначено скільки депутатів проголосувало «за», скільки «проти», скільки «утрималось»; не зазначено чи додавалися до цього рішення додатки, які б усунули вище зазначені недоліки.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що додатки до рішення № 892 депутатам не надавались; на засіданні сесії питання про видачу державного акту громадянину ОСОБА_4 не обговорювалося. Дане рішення було прийняте без оголошення осіб, яким необхідно видати державні акти. Так як громадянин ОСОБА_4 не проживав у місті Ладижин, то він обовязково запамятав би факт видачі йому державного акту і звернув би на це увагу, оскільки за дві каденції він памятає лише один випадок надання земельної ділянки громадянину, який не проживав, але працював у місті Ладижин, і цим громадянином відповідач не був.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в тому разі, коли в рішенні не зазначаються особи, яким видаються державні акти, площа, адреса земельних ділянок, то до такого рішення обовязково виготовлюються та додаються додатки, в яких висвітлюються усі ці питання. Додаток до рішення є його невідємною частиною, яка підписується міським головою, або нею, як секретарем міської ради, та зберігається разом з рішенням. В разі виготовлення додатків до рішення про це обовязково зазначається в самому рішенні. Вона особисто не бачила додатків до рішення № 892.
Свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також представники Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у місті Ладижин ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суду показали, що вони не знають громадянина ОСОБА_4 і їм не відомо в якій соціальній сфері міста Ладижин він працював. В рішеннях Ладижинської міської ради щодо набуття громадянами права власності на земельні ділянки повинна міститися інформація про громадян, яким передаються ділянки у власність, а якщо цього не має, то повинні додаватися додатки з цією інформацією.
Ці докази суд прийняв до уваги так, як вони зібрані з дотриманням вимог законів, ніким не оскаржуються і не суперечать один одному.
Суд не прийняв до уваги покази представників Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у м. Ладижин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що підставою видачі державного акту на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_4 було рішення Ладижинської міської ради 24 сесії 5 скликання № 892 від 04.07.2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери» з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Представниками Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у м. Ладижин, незважаючи на численні судові засідання по даній справі, не надано будь-яких доказів прийняття Ладижинською міською радою рішення про видачу саме відповідачу державного акту на право власності на земельну ділянку; не надано додатку до рішення № 892 від 04.07.2008 року з якого було б видно, що відповідачу надано у власність земельну ділянку.
Заперечення представників Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у м. Ладижин, крім вище приведених доказів, спростовується і усталеною практикою прийняття рішень з земельних питань Ладижинською міською радою, яка була досліджена та вивчена судом під час розгляду справи.
Так, з ксерокопії протоколу №24 двадцять четвертої сесії Ладижинської міської ради 5 скликання від 04.07.2008 року видно, що підпунктами 14.1 14.17 пункту 14 було вирішено аналогічні земельні питання з яких було прийнято 16 рішень, за номерами: з 869 по 885 включно. В них зазначено прізвища, імена, по батькові осіб, яким видавалися державні акти на право власності на земельну ділянку; зазначено площі, адреса, цільове призначення земельних ділянок; зазначено скільки депутатів проголосувало «за», скільки «проти», скільки «утрималось»; Рішення приймалися по кожній особі окремо.
З ксерокопії рішення Ладижинської міської ради 24 сесії 5 № 868 від 04.07.2008 року «Про надання земельних ділянок у власність», яке було досліджено в судовому засіданні, зазначено, що земельні ділянки передаються у власність громадянам згідно додатку. Із додатку до цього рішення видно, що він затверджений міським головою; в ньому міститься інформація прізвищ, імен, по-батькові громадян, яким надаються вказані вище ділянки, їх домашня адреса, місце розташування земельної ділянки, її загальна площа та цільове призначення.
Суд не прийняв до уваги додаток до рішення № 892, наданий представником міської ради, оскільки він підписаний не посадовою особою міської ради, не затверджений міським головою, чи секретарем ради. Хто, коли і де виготовив цей додаток нікому не відомо.
А відповідно до правової позиції Верховном Суду України, висловленої в постанові від 04.06.2014 року (справа № 6 46 цс 14), визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.
Звідси слідує, що спірний державний акт, оскільки він прийнятий з порушенням вимог закону, можливо визнавати недійсним окремо від рішень.
Отже, у судовому засіданні доведено, що земля вибула із власності держави незаконно.
Суд вважає, що причиною неправомірних дій посадових осіб Ладижинської міської ради та відділу Держземагенства у місті Ладижин Вінницької області, які незаконно видали державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4, є відсутність будь якого контролю за діями цих осіб з боку депутатів Ладижинської міської ради вінницької області.
А відповідно до ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.
З метою викорінення аналогічних правопорушень суд вважає за необхідне проінформувати про виявленні порушення законів депутатів Ладижинської міської ради Вінницької області.
На підставі викладеного, керуючись ст.211 ЦПК України, суд -
Про виявленні факти порушення законів при видачі державних актів на право власності на земельні ділянки довести до відома депутатів Ладижинської міської ради Вінницької області, шляхом оприлюднення цієї окремої ухвали на першій же сесії Ладижинської міської ради, після отримання копії окремої ухвали, з метою прийняття дієвих заходів, спрямованих на недопущення аналогічних правопорушень.
Про вжиті заходи необхідно повідомити Ладижинському міському суду Вінницької області протягом місяця з дня надходження окремої ухвали.
Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується протягом 5(пяти) днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Суддя: