пр. № 6/336/96/2015
№ 336/9833/2014-ц
УХВАЛА

Іменем України

8 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про уточнення виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2015 року було вирішено: «Змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2004 року, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття».

03.04.2015 року ОСОБА_1 в порядку ст. 369 ЦПК України звернувся із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом зазначення ідентифікаційного податкового номеру стягувача, а також просить вказати період, з якого починається стягнення аліментів.

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 369 ч. 2 ЦПК України вказує, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення із заявою та винесення судового рішення відомостей щодо індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача ОСОБА_2 суду надано не було. Такі відомості відсутні і на цей час.

Таким чином, при винесенні судом судового рішення будь-яких помилок допущено не було, тож підстав для їх виправлення чи внесення змін до виконавчого листа суд не вбачає, тож у задоволенні заяви слід відмовити.

Одночасно з цим суд вбачає за необхідне роз'яснити боржникові наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", та обов'язково містити положення про дату видачі виконавчого листа стягувачу, дату набрання рішенням законної сили та строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Зазначені відомості вносяться до виконавчого листа у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються, зокрема, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Пункт 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" надає державному виконавцеві можливість з метою захисту інтересів стягувача самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто у разі незазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому листі, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Відсутність у виконавчому листі відомостей щодо індивідуальних ідентифікаційних номерів боржника або стягувача не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.01.2014 року по справі № 6-49692-св13, а також постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року.

Таким чином, у разі незгоди з діями та рішеннями державного виконавця у боржника є підстави для оскарження таких дій в установленому порядку.

Крім того, заявник у своїй заяві просить вказати у виконавчому листі період, з якого починається стягнення аліментів.

Натомість, у судовому рішенні від 02.02.2015 року вказаний період не зазначався, отже, суд не допускав описку чи помилку при оформленні або видачі виконавчого листа.

Таким чином, суд вважає, що законні підстави для задоволення поданої заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про уточнення виконавчого листа.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін