Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 17.02.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між нею та банком договір, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала, станом на 31.03.2015 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 15027 грн.03 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотків, комісії. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 3735 грн.16 коп., яку було стягнуто рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з відповідача, різниця становить 11291 грн.87 коп., відповідно до Умов та правил надання банківських послуг нараховано штрафи в сумі 500 грн. /фіксована частина/ та 564,59 грн. /процентна складова/, загальна сума заборгованості 12356 грн.46 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду також не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем її проживання шляхом оголошення в засобах масової інформації, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою представника позивача.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 17.02.2006 року було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5 000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 3,0 % на місяць на залишок заборгованості /36 % річних/, що стверджується копіями вказаних документів.

Як зазначено в заяві позичальника, вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування банку. Вона згодна з тим, що ця заява разом із Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, підписавши дану заяву відповідач підтвердила, що між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах.

Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 31.03.2015 року.

Сума заборгованості згідно розрахунку складає: 2163,80 грн.- заборгованість за кредитом, 12863,23 -грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. -штраф /фіксована частина/, 564,59 грн. - штраф /процентна складова/.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту /у тому числі простроченого кредиту та овердрафту/, оплатити винагороду банку.

Як передбачено п.8.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, а тому позивач має право на стягнення вказаної вище в рішенні суми заборгованості.

Але в судовому засіданні також встановлено, що 14.01.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ по справі № 2-н-7, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17.02.2006 року № б/н в розмірі 3735 грн.16 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту -2163,80 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом -1571,36 грн.

Наведене стверджується матеріалами оглянутої судом цивільної справи № 2-н-7/2008.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за цим же кредитним договором в сумі 12356 грн. 46 коп. станом на 31.03.2015 року, яка складається із заборгованості за відсотками -11291,87 грн., 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 564,59 грн. - штраф /процентна складова/, оскільки згідно з судовим наказом з відповідача вже стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 3735 грн.16 коп.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином /а не в силу ухвалення рішення суду/.

В п.п. 17,18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, зокрема, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Оскільки наявність вказаного вище судового рішення не припиняє правовідносин сторін, а умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів на залишок заборгованості по повного виконання зобов'язання, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи також вбачається, що 17.07..2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв'язку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

А згідно виписки зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» /нова редакція/, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк».

На підставі ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 599, 610, 611, 634, 638, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 12 356 грн.46 коп. заборгованості та 243 грн.60 коп. судового збору, всього 12 600 грн.06 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко