Справа № 2/489/1407/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Сирс», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», треті особи ОСОБА_5, приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування», ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПП «Сирс», ПП «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 жовтня 2014 року близько 6.50 год. водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом марки «SCANIA R 124 LA», реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, в порушення Правил дорожнього руху рухався в м.Миколаєві по вул.Електронній при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Кірова не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі вул..Кірова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «HYUNDAI GETZ», яким він керував на підставі доручення.

Власником автомобіля марки «SCANIA R 124 LA» є ПП «Сирс», з яким ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SCANIA R 124 LA» застрахована в ПАТ УСК «Гарант-Авто».

Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку автотоваронавчого дослідження від 27.01.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ складає 52961 грн. 74 коп.

Проведенням ремонту автомобіля займається ТОВ «Авто Сервіс СН». Відповідно до рахунку фактури фактичні витрати на ремонт автомобіля складуть 57086 грн. 40 коп.

Посилаючись на те, що страхова компанія відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, просив суд стягнути на свою користь з відповідача ПП «Сирс» 57086 грн. 40 коп. витрат на ремонт автомобіля, 1000 грн. витрат на авто товарознавче дослідження, 12000 грн. витрат на послуги адвоката, які становлять всього 70086 грн. 40 коп., а також 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 25.05.2015 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено власника автомобіля марки «HYUNDAI GETZ» ОСОБА_6

В подальшому при розгляді справи позивач неодноразово уточнював вимоги свого позову. Вказував на те, що 22.04.2015 року власнику автомобіля «HYUNDAI GETZ» ОСОБА_6В, було виплачено за договором добровільного страхування автомобіля 9743 грн. 97 коп. страхового відшкодування. Всього у звязку з необхідністю ремонту автомобіля він поніс такі витрати: придбав автозапчастини на суму 40999 грн. 80 коп., сплатив 16894 грн. 80 коп. за ремонт автомобіля, а також поніс збитки у вигляді витрат на автотоварознавче дослідження у розмірі 1000 грн., поніс 12000 грн. витрат на послуги адвоката. Ці витрати загалом складають 70894 грн. 60 коп. А тому, за вирахуванням отриманого власником автомобіля страхового відшкодування, такі витрати становлять 61150 грн. 63 коп. Таким чином, він просить стягнути з відповідача ПП «Сирс» у відшкодування майнової шкоди 50392 грн., 10000 грн. моральної шкоди, з відповідача страхової компанії «Гарант-Авто» 10757 грн. 86 коп. майнової шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов. Просила про його задоволення.

Представники відповідача ПП «Сирс» проти задоволення позову заперечували. Вказували на те, що ОСОБА_4 не є належним позивачем у даній справі, оскільки власником пошкодженого автомобіля є третя особа у справі ОСОБА_6. Довіреність видана ОСОБА_6 на імя позивача на керування автомобілем не містить повноважень щодо представництва власника автомобіля і відповідно на звернення до суду з позовом про відшкодування майнової і моральної шкоди. До того ж, цивільно-правова відповідальність ПП «Сирс» як власника автомобіля «SCANIA R 124 LA», була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», а тому саме ПАТ «УСК «Гарант-Авто» і має нести відповідальність щодо відшкодування шкоди у звязку з пошкодженням автомобіля в межах лімітів відповідальності. Посилаючись на ці обставини, просили в позові відмовити.

Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не зявився. Відповідач подав заперечення на позов. Просив розглядати справу у відсутності представника страхової компанії.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч.1 ст. 1172 ЦК).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як визначено ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 р. № 1961-ІV (далі - Закон № 1961-ІV) при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року відбулася ДТП за участю водія ОСОБА_5, який керував автомобілем«SCANIA R 124 LA», реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2, належного на праві власності ПП «Сирс», з яким ОСОБА_5 перебуває в трудових відносинах, та ОСОБА_4, який керував на підставі довіреності автомобілем «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить на праві власності ОСОБА_6.

17 жовтня 2014 року близько 6.50 год. водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом марки «SCANIA R 124 LA», реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, в порушення Правил дорожнього руху, рухався в м.Миколаєві по вул..Електронній при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул..Кірова не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі вул..Кірова.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «HYUNDAI GETZ», яким позивач керував на підставі доручення.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.12.2014 року встановлено вину ОСОБА_5 у скоєні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільна правова відповідальність власника автомобіля «SCANIA R 124 LA» була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2014 року (поліс АІ/0246280 і поліс №АІ/0246282), з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в 50000 грн., франшиза - 0 грн.

Про настання страхової події відповідач ПП «Сирс» повідомив страхову компанію 20.10.2014 року, подавши письмову заяву.

ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» до теперішнього часу не виплатила позивачу страхове відшкодування.

Як слідує з заперечень цього відповідача на позовну заяву, страховою компанією було визначено розмір збитків спричинених пошкодженням автомобіля «HYUNDAI GETZ», про що складено ремонтну калькуляцію та вартість збитку спричиненого пошкодженням автомобіля склала 20501 грн. 83 коп. без урахування ПДВ і з урахуванням коефіцієнта фізичного зношення запчастин. Проте, до теперішнього часу страхове відшкодування не виплачено у звязку з відсутністю відомостей про суму отриманого власником автомобіля страхового відшкодування.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі.

Згідно п.22.1 ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку Страховик, відповідно до його лімітів відповідальності відшкодовує в установленому даним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до наявних у справі полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну склав 50 000 грн. на одного потерпілого.

В силу ст. 29 Закону № 1961-ІV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального отримання факту оплати проведеного ремонту.

Як слідує з матеріалів справи, пояснень в судовому засіданні учасників процесу, автомобіль позивача «HYUNDAI GETZ» було відремонтовано.

З матеріалів цивільної справи та наданих суду квитанцій про оплату вартості ремонту автомобіля позивача з урахуванням ПДВ слідує, що ТОВ «Авто Сервіс СН», яке здійснювало ремонт автомобіля позивача, є платником податку на додану вартість та згідно довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України одним із видів діяльності товариства є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Відповідно 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними доказами відповідно до ст.58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.59 ЦПК України).

Згідно звіту № 007/01-15 Про незалежне автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу від 27.01.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI GETZ» з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, з урахуванням ПДВ, складає 34313 грн. 43 коп.

Суд бере до уваги саме цей висновок, тому що він складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року спеціалістом атоварознавцем, яким здійснено фотографування пошкоджених частин автомобіля, а протокол огляду транспортного засобу виявлених пошкоджень автомобіля складений і підписаний усіма учасниками: позивачем, третьою особою ОСОБА_5, представником відповідача ПП «Сирс», представником СК «Гарант-Авто» без зауважень.

За таких обставин та, враховуючи наведені положення Закону, суд вважає, що розмір завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди має становити: 24569 грн. 46 коп. (34313,43 грн. 9743, 97 грн. виплаченої суми страхового відшкодування), а її відшкодування має здійснити страхова компанія «Гарант-Авто».

В той же час, позивач просив стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у відшкодування завданої майнової шкоди 10757 грн. 86 коп.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений законом.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, інтереси та права юридичних осіб у спосіб визначений законом.

Перелік способів захисту права, передбачений ст. 16 ЦК не є вичерпним, а тому суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Кожна особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права самостійно обирає способи його захисту, а суд відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, з страхової компанії на користь позивача слід стягнути в межах заявлених ним вимог до цього відповідача 10757 грн. 86 коп. страхового відшкодування.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином, з відповідача ПП «Сирс» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, яка повязана з пошкодженням автомобіля, стресом та переживаннями, повязаними з самим фактом перебування в ДТП, що потребувало певних змін в організації узвичаєного способу його життя, розмір якої слід визначити у 2000 грн.

З відповідача ПП «Сирс» на користь позивача також підлягають стягненню понесені ним збитки у вигляді витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000 грн.

Що стосується заперечень відповідача ПП «Сирс», то суд вважає їх необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_4 не є належним позивачем по справі, оскільки право на відшкодування вартості відновлювального ремонту має лише його власник, а володілець пошкодженого автомобілю не має права на відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, суперечать нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданої власником автомобіля «HYUNDAI GETZ» ОСОБА_6, на законних підставах володів вказаним транспортним засобом.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).

Речовим правом на чуже майно є володіння (п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України).

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, тобто не тільки власник, а й володілець майна має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати сторін на правову допомогу (п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правої допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом ( ч.2 ст. 84 ЦПК України).

Прикінцевими та перехідними положеннями ЦПК України (розділ XI п.2) встановлено, що ч.2 ст. 84 ЦПК України набирає чинності з моменту набрання чинності відповідним законом.

З 1 січня 2012 року набрав чинності Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи викладене, з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 555 грн. 41 коп. витрат на правову допомогу адвоката, по 58 грн. 46 коп. судового збору, визначених судом пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача та виходячи із мінімальної заробітної плати 1 218 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до приватного підприємства «Сирс», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_4 10757,86 грн. страхового відшкодування, 555 грн. 41 коп. витрат на правову допомогу адвоката, 58 грн. 46 коп. судового збору, а всього 11371 ( одинадцять тисяч триста сімдесят одну) грн. 73 коп.

Стягнути з приватного підприємства «Сирс» на користь ОСОБА_4 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. витрат на автотоварознавче дослідження, 555 грн. 41 коп. витрат на правову допомогу адвоката, 58 грн. 46 коп. судового збору, а всього 3613 (три тисячі шістсот тринадцять) грн. 87 коп.

В іншій частині в позові ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська