Справа № 162/1326/15-ц
Провадження № 2/162/236/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Джуманюк Н.М.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

провівши судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

13 серпня 2015 року до Любешівського районного суду з позовом звернулась ОСОБА_2. Просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини по одній тисячі гривень щомісячно.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона з дитиною проживає окремо. ОСОБА_3 участі в утриманні сина не бере, хоча має на це змогу, адже виїжджає на заробітки у Росію та Республіку Білорусь.

У письмових запереченнях відповідач позов визнав частково. При вирішенні питання про розмір аліментів, просить врахувати наявність на його утриманні пристарілої баби.

У судовому засіданні позивач позов підтримала. Додала, що на цей момент доходів фактично не має, соціальних виплат при народженні дитини ще не отримувала.

Відповідач визнав, що має нерегулярний, мінливий дохід. Проте, за останні півроку на заробітках за кордоном був лише один раз, де заробив 1840 гривень. Вважає, що з врахуванням його матеріального становища, справедливим буде присудження аліментів у розмірі 300-400 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши законодавство та дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не заперечує, що його доходи мають нерегулярний, мінливий характер, що позивач з дитиною проживають окремо від нього.

Згідно з довідкою управління соціального захисту Камінь-Каширської райдержадміністрації ОСОБА_3 здійснює догляд за особою похилого віку.

Відомостей про стан здоров'я дитини, відповідача суду не подано.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи дослідженні у судовому засіданні обставини в їх сукупності, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись принципами справедливості, розумності та пропорційності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача по 500 гривень щомісячно.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213-215, 367 ЦПК, на підставі статей 180, 181, 182, 184, 191 СК, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Починаючи з 13 серпня 2015 року, стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя села Фаринки Камінь-Каширського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_1) у користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки села Воля Любешівська Любешівського району Волинської області, РНОКПП НОМЕР_2) на утримання сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук