Справа № 342/133/15-ц
Провадження № 2/342/150/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Вінтоник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 який був зареєстрований 09.09.1989 року у відділі РАЦСу Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 71.

Від даного шлюбу у сторін є діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми.

У позовній заяві позивач посилається на те, що стосунки між ними погіршилися, відповідач не поважає її як дружину, вчиняє сварки. На даний час у кожного із них різні інтереси, різне коло спілкування, різні погляди на життя, між ними відсутня взаємоповага та взаєморозуміння. За таких обставин позивач вважає, що їх шлюб існує формально і подальше збереження сім'ї не можливе та суперечить її інтересам.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справу у її відсутності. Стверджує, що за наданий судом термін на примирення вони з відповідачем не помирилися, а тому позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджено поштовим повідомленням при матеріалах справи.

Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.1989 року у відділі РАЦСу Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №71, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.09.1989 року(а.с.4).

За клопотанням відповідача 17.03.2015 року ухвалою суду сторонам було надано строк на примирення 5 (п'ять) місяців (а.с.21).

Однак, відповідно до заяви позивача, поданої до суду 17.09.2015 року, сторони за наданий судом термін на примирення не помирилися (а.с. 25).

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3. ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що відповідач та позивач шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам позивача у зв'язку з чим даний шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому враховуючи вищенаведене, після розірвання шлюбу, слід залишити за позивачем прізвище «ОСОБА_1».

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований - 09.09.1989 року у відділі РАЦСу Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 71 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище «ОСОБА_1».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Гайдич Р.М.