Справа №568/981/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Драновської С.З.

при секретарі: Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцем,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06.02.2002 року помер його батько-Токмина ОСОБА_2, який володів на правах власності земельною ділянкою, що знаходиться в м.Радивилів по вул.Ломоносова №25 Рівненської області, що була призначена для будівництва житлового будинку та господарських будівель (державний акт серії РВ №01852).

Він є спадкоємцем першої черги після його смерті, так як інших спадкоємців немає і заповіту від його імені складено не було.

На час смерті батька позивач був зареєстрований та проживав із ним та мамою в будинковолодінні за адресою м.Радивилів по вул.Ломоносова №25, Рівненської області яке на даний період прийшло в непридатний для проживання стан.

Постільки у нього відсутній оригінал державного акта серії РВ №01852 на земельну ділянку, державний нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку.

В порядку, визначеному ст.1273 ЦК України, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини він не заявляв про відмову від прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 0.0620 га, що розташована в м.Радивилів по вул.Ломоносова, 25 Рівненської області, ( державний акт серія, РВ №01852), що належала його батькові ОСОБА_3, який помер 06.02.2002 року.

Представник Радивилівської міської ради в судове засідання не зявився і надіслав лист за №02-15/614 від 01.09.2015 року в якому позовні вимоги визнавали і справу просили розглянути в їх відсутність.

Заслухавши сторону та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

06.02.2002 року помер батько позивача ОСОБА_4.

Згідно будинкової книги (Розділ ІІІ Прописка (реєстрація) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_4 та мамою ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2. Аналогічне встановлено із пояснень свідка ОСОБА_7.

Факт родинних стосунків із ОСОБА_3 доводиться із свідоцтва про народження (серія ІІІ-ГЮ №353879).

В листі державного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 №1038 від 04.09.2015 року доводиться, що після смерті ОСОБА_3, який помер 06.02.2002 року спадкова справа не заводилась.

Про відмову державного нотаріуса Радивилівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 оформити спадщину на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Радивилів по вул.Ломоносова, 25 Рівненської області через відсутність правовстановлюючих документів на землю стверджується із листа №1689/02-а (а.с.9).

Із оголошення районної газети Прапор перемоги від 01.01.2014 року (стор.8) встановлено, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю за №01852 серії РВ виданий на підставі рішення міської ради від 10.10.2000 року за №107 на ОСОБА_3 вважати недійсним.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Згідно ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.527 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. На час відкриття спадщини із ним були зареєстровані та проживали малолітній ОСОБА_1 та ОСОБА_7 шлюб із якою розірвано 25.03.1997року (свідоцтво про розірвання шлюбу І-ГЮ №007464).

Отже, відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, що прийняла спадщину, оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини він прийняв майно померлого, оскільки як малолітня особа проживав разом з ним та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та не заявляв про відмову від спадщини, тобто фактично вступива до управління та володіння спадщиною. Факт смерті 06.02..2002 року ОСОБА_3 стверджується із свідоцтва про смерть (серія І-ГЮ за №017017).

Аналізуючи наведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 527, 529, 548-549 ЦК України ( в редакції 1963 р.), ст.ст.10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на земельну ділянку за спадкоємцем задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку в розмірі 0.0620 га згідно державного акту на право приватної власності на землю (серія РВ за №01852) виданого на підставі рішення Радивилівської міської ради від 10.10.2000 року за №107 на ОСОБА_3, що розташована по вул.Ломоносова, 25 в м.Радивилів Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.З.Драновська