У Х В А Л А

21 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 вересня 2014 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 6 листопада 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № SAMDN0658 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 24 жовтня 2005 року у розмірі 14 362,69 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 274,13 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 10 088,56 доларів США.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки недійсним та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року та передачу справи на розгляд до суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 першої статті 355 ЦПК України: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2015 року та 15 квітня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що з урахуванням мети правочину, відносин між сторонами, поведінки сторін та обставин, що мають значення, наявності достовірного підпису ОСОБА_4 у додатковій угоді та неможливості встановлення достовірності її підпису у анкеті-заяві про встановлення кредитного ліміту, виписки з картрахунку з 01 вересня 2000 року по 02 вересня 2014 року, наявності у ній даних про зняття та поповнення картрахунку, доводів ОСОБА_4 про те, що вона віддавала копію свого паспорту до банку та ходила до нього, а також того, що кредит отримував її син між сторонами був укладений договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2015 року, що надана заявником як приклад, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Харківської області від 6 листопада 2014 року відмовлено. У вказаному рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що у відповідності до висновку експерта підписи в договорі про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки виконані не позивачем, а іншою особою.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року, що надана заявником як приклад, яким судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справа передана на новий розгляд, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Крім того, у заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення міститься клопотання про поновлення строку подання вказаної заяви. ОСОБА_4 просить поновити зазначений процесуальний строк, у поновленні якого немає необхідності, оскільки вищезазначена заява подана в межах строку, установленого в частині першій статті 356 ЦПК України: останнє судове рішення суду касаційної інстанції, на яке здійснюється посилання на підтвердження вказаної в заяві підстави, ухвалене 15 квітня 2015 року.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Ю.Л. Сенін