справа № 274/2317/15-ц провадження № 2/0274/1167/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.09.15 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі - Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3700 грн., та моральної шкоди в сумі 2000 грн..
Крім того діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку мотивує тим, що має групу інвалідності з дитинства, емоційно сприйняв вказану подію та невиконання обіцянки відповідача.
В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач не з"явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надав.
В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії постанови від 02.03.2015 року, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 122-4 КУпАП, за те, що він 23.01.2015 року о 16-30 год. в м. Бердичеві по вул. Вінницька, 92, керуючи автомобілем „DAEWOO Sens д.н.з. НОМЕР_2, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди на порушення встановлених правил залишив місце ДТП, чим порушив пункт 2.10."А" Правил дорожнього руху України. Вказана постанова набрала законної сили(а.с.13).
Згідно копії розписки від 23.01.2015 року, складеної в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2 визнав факт вчинення ним ДТП та завдання шкоди автомобілю DAEWOO Sens, зобов"язався відшкодувати шкоду на протязі двох двох календарних днів, тобто до 25.01.2015 року(а.с.11).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії відшкодовується кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Вина відповідача в порушенні ПДР України, що призвело до ДТП, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль позивача, доведена і підтверджується матеріалами справи, зокрема письмовою розпискою відповідача.
А тому суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування даної шкоди з слідуючих підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Речовими правами на чуже майно є право володіння(п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України).
У відповідності до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього майна відповідно, до гл. 29 цього кодексу, тобто не тільки власник, а й володілець майна має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Таким чином, позивач на законних підставах набув право володіння автомобілем, правомірно експлуатував транспортний засіб, а відтак відповідно до вимог ЦК України, являлась законним володільцем автомобіля, тому має право на захист, як і власник, в тому числі право самостійної вимоги.
А тому, суд вважає, що відповідач є винною особою, який повинен відшкодувати завдані позивачу внаслідок ДТП збитки.
Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 22 ЦК України, збитками визнаються витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Визначаючи розмір матеріальних збитків, які були заподіяні позивачу, суд вважає, що стягненню підлягає шкода в розмірі 3700 гривень, оскільки сторони погодили дану суму, а відповідач доказів на її спростування не надав.
Клопотання про проведення експертизи щодо визначення розміру збитків сторони не заявляли, хоча суд їм така можливість була надана.
Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то на думку суду, вона підлягає задоволенню частково.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
В результаті даної пригоди ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкоду, яка полягає в моральних переживаннях у зв"язку з пошкодженням майна, в тривалих незручностях в зв"язку з пошкодженням автомобіля, та матеріальних витратах на ремонт машини, а також в душевних стражданнях, оскільки було пошкоджене його майно, а відповідач будь-яких дій до відшкодування шкоди не виживав, а тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги слід задоволити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 гривень.
Згідно cт. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, оскільки його понесення підтверджено документально( а.с. 2, 3).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 84, 88, 174, 197, 212 - 215 ЦПК України, ст. 128 КПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3700 грн. відшкодування матеріальної шкоди, та 500 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487.20 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 -денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О.В. Замега