Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4495/14-ц Головуючий у 1-й інст. Загуменнова Н. М.
Категорія 24 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Якухно О.М.,

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 м.Коростеня до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року, -

встановила:

У червні 2014 року Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1 м.Коростеня (далі - КВЖРЕП №1 м.Коростеня), з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернулося до суду позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не сплачує за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01 червня 2011 року по 01 жовтня 2014 року у розмірі 2120,79 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року позов задоволено. З ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто 2120,79 грн. заборгованості за надані послуги. Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, зареєстрована як проживаюча в квартирі АДРЕСА_1 і на неї відкрито особовий рахунок по названій квартирі (а.с.5). КВЖРЕП №1 м.Коростеня надає житлово-комунальні послуги по обслуговуванню вказаного будинку та прибудинкової території.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем надаються такі послуги: прибирання сходових клітин, прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація ТПВ і негабаритних, технічне обслуговування трубопроводів, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт конструктивних елементів, освітлення місць загального користування (а.с.10,30-34).

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, згідно із нормами ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Сума заборгованості відповідачки за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2011 року по 01 жовтня 2014 року, враховуючи здійснені нею часткові оплати, становить 2120,79 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.42-44).

Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог КВЖРЕП №1 м.Коростеня та обґрунтовано стягнув із ОСОБА_2 вказану заборгованість.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності між сторонами договору про надання послуг та небажання позивача укласти вищевказаний договір є безпідставними, оскільки позивачем неодноразово надсилався відповідачу для підписання договір з додатками до нього, такими як : розрахунок складової тарифу та відповідне рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради про затвердження тарифів (а.с.39,40,57-60). Крім того, під час розгляду справ в суді першої інстанції 29 грудня 2014 року даний договір був підписаний між сторонами, що підтверджується його копією доданою представником позивача до заперечень на апеляційну скаргу.

Посилання апелянта на рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №№ 11-р/к, 12-р/к від 30.04.2015 року, якими були визнані дії КВЖРЕП № 1 м.Коростеня та виконавчого комітету Коростенської міської ради щодо розрахунку та встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій неправомірними правового значення для вирішення даного спору не мають.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене судом 16 березня 2015 року. Рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України постановлені 30 квітня 2015 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення. Приймаючи до уваги те, що законність ухваленого судом першої інстанції рішення перевіряється апеляційним судом на день постановлення цього рішення, вищевказані рішення на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення не впливають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді