Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2607/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 43 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира МО України, Будинкоуправління №3 Житомирської КЕВ району, Міністерства оборони України, виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист житлових прав

за апеляційною скаргою ОСОБА_10 - представника ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про захист житлових прав. Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву, в якій просила з метою забезпечення позову заборонити здійснення будь-яких будівельних, ремонтних робіт, в тому числі по реконструкції приміщень квартири №95, допоміжних приміщень під номерами 23,24, 25, 26 згідно поетажного плану будівлі по АДРЕСА_1, заборонити оформлення будь-яких документів на приміщення квартири №95, допоміжних приміщень під номерами 23,24,25,26 згідно поетажного плану будівлі по АДРЕСА_1 для або після їх реконструкції, заборонити вселення, реєстрацію місця проживання осіб в квартирі №95 допоміжних приміщень під номерами 23,24,25,26 згідно поетажного плану будівлі по АДРЕСА_1 та видачу на ці приміщення ордерів на вселення, укладення щодо вказаних приміщень будь-яких договорів, заборонити здійснення приватизації спірної квартири та зазначених допоміжних приміщень

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено здійснення будівельних, ремонтних робіт , в тому числі по реконструкції приміщень квартири №95, допоміжних приміщень під номерами 23,24,25,26 згідно поетажного плану будівлі по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_10- представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем було порушено вимоги ст.151 ЦПК України, оскільки до розгляду прийнято клопотання, яке не відповідає вимогам ч.2 цієї статті щодо змісту заяви про забезпечення позову. Вказує, що в ухвалі не зазначено підстав для обрання такого виду забезпечення позову, а також не наведено жодних обставин, які підтверджувалися б належними та допустимими засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз"яснено в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заява про забезпечення позову за змістом повинна відповідати вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України. Клопотання про забезпечення позову може міститись як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремій заяві.

Із матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову додана позивачем до позовної заяви та містить обгрунтування підстав обрання виду забезпечення позову /а.с.16/, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач у позовній заяві просив забезпечити позов без належного на це обгрунтування є безпідставними.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 самоправно зайняла вказані житлові приміщення, чим порушила її та її дитини житлові права на їх користування. У заяві про забезпечення позову вона вказує, що рішенням виконкому Житомирської міської ради погоджено реконструкцію вказаних допоміжних приміщень під житлову квартиру для ОСОБА_3 Посилаючись на наведене, просила забезпечити позов .

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що позивачем дотримано положення наведеної норми закону, про що йдеться в апеляційній скарзі, оскільки заява про забезпечення позову містить обгрунтування причин необхідності забезпечення позову та обгрунтування необхідності саме заборони здійснення будівельних робіт.

При постановленні ухвали про забезпечення позову суд керувався положеннями ст.ст.151,152,153 ЦПК України, а тому доводи, наведені в апеляційній скарзі про невідповідність ухвали суду в цій частині п.4 і 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " є безпідставними.

Крім того, доводи про те, що позивачем не було обгрунтовано підстави для забезпечення позову саме шляхом заборони вчинення певних дій та докази того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду також є безпідставними, оскільки в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що рішенням виконкому Житомирської міської ради погоджено реконструкцію вказаних допоміжних приміщень під житлову квартиру для ОСОБА_3, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

А тому суд першої інстанції, зважаючи на предмет спору, вважав за можливе забезпечити позов у вигляді заборони на здійснення будівельних робіт у спірних приміщеннях.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312, 313, 314, 315,317,319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 - представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді