Справа № 487/1949/14-ц
Провадження № 6/487/242/15
УХВАЛА

26.06.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло подання Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції(далі - Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ) про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 по виконавчому провадженню з приводу примусового виконання виконавчого листа №2/487/1312/14, виданого 05.06.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у сумі 93161,60 гривень. В обґрунтування подання зазначено, що вжитими державним виконавцем заходами встановити місце знаходження боржника не виявилось можливим, у звязку з чим існує необхідність в оголошенні його розшуку.

У судове засідання представник Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Аналогічні норми визначені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України №512/5 від 02.04.2012, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Судом встановлено, що в провадженні Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ перебувало ВП №46281796 з приводу примусового виконання виконавчого листа№2/487/1312/14, виданого 05.06.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості у сумі 93161,60 гривень.

Постановою Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 28.05.2015 року зазначений документ було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

З огляду на викладене, оскільки на момент звернення до суду з поданням, факт неможливості встановлення місцезнаходження боржника та необхідності у здійсненні його розшуку має бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а також беручи до уваги, що виконавче провадження є фактично завершеним, суд, дослідивши надані державним виконавцем докази у їх сукупності, вважає що у задоволенні подання Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209-210, 375 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А.О.ТЕМНІКОВА