Справа № 473/3747/15-ц
УХВАЛА

"18" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Лукіянчиній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_2 звернувся до суду з погодженим з начальником відділу поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у боржника наявні невиконані зобовязання за судовими рішеннями, які знаходяться на примусовому виконанні (якими з нього стягнуто заборгованість на користь банківських установ) та від виконання яких він ухиляється.

В судове засідання державний виконавець Кірєєв К.Е. не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без його участі та просив про повне його задоволення.

Дослідивши матеріали подання та матеріали зведеного виконавчого провадження №ЄДРВП 47160054, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавчі провадження з примусового виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь банківських установ. Виконавчі провадження об'єднані в одне зведене провадження.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобовязань та ухилення останнього від виконання судових рішень.

Згідно ст. 33 Конституції України та ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлено законом.

Такі обмеження та процедура їх встановлення визначені в п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377- 1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон в разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий документ погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином слід враховувати, що обмеження у праві виїзду за межі України застосовуються судом до боржника в разі його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим або іншим рішенням.

Саме по собі невиконання боржником зобов'язання не є ухиленням від його виконання.

Під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Факт ухилення повинен бути об'єктивно наявним на час внесення подання та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Доведення наявності такого факту покладається на державного виконавця (узагальнення Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»).

При цьому обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Однак з оглянутих судом письмових доказів та матеріалів виконавчого провадження не встановлено обставин, які б могли бути достатніми підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Зокрема з матеріалів зведеного виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 є власником декількох об'єктів нерухомого майна, що знаходяться в іпотеці стягувачів (квартир, нежитлового комерційного приміщення), а також гаражу (на який виконавцем накладено арешт) за рахунок яких можливе виконання судових рішень. Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем належним чином не зясовано наявність у боржника на час внесення подання інших доходів, заощаджень, іншого рухомого майна за рахунок якого можливе виконання судових рішень без застосування обмежувальних заходів, зокрема майна, коштів за місцем його проживання (наданий акт про відсутність майна за місцем проживання боржника не може бути прийнятий до уваги, оскільки не підписаний боржником (понятими), а тому викликає сумнів в його достовірності).

В той же час державний виконавець не зясував належним чином та не надав суду жодних даних про наявність у боржника закордонного паспорту, даних про наміри останнього виїхати за межі України, інших необхідних для розгляду подання даних (зокрема в разі виїзду - чи не повязаний такий виїзд з характером його професійної діяльності, необхідністю лікування тощо).

Таким чином, враховуючи неповноту вчинення виконавчих дій, зокрема відсутність достатніх доказів неможливості виконання судових рішень без застосування щодо боржника обмежувальних заходів та доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, відсутність доказів щодо необхідності та можливості останнього виїхати за межі України, даних щодо причин виїзду, а тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В.Вуїв