Справа № 158/1636/15-ц
Провадження № 2/0158/674/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

10 вересня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Пономарьової О.М.

при секретарі Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.01.2015 року ОСОБА_1 позичив відповідачу кошти в сумі 2000 доларів США, в рахунок продажу автомобіля «Пежо» 2009 року випуску. Того ж числа ОСОБА_1 позичив відповідачу кошти в сумі 2000 доларів США, в рахунок продажу земельної ділянки площею 0,2, яка знаходиться в АДРЕСА_1, які він зобов'язувався повернути до 24.06.2015 року, про що на його вимогу написав розписку від 24.01.2015 року. Не зважаючи на те, що час повернення боргу минув, відповідач борг не повертає. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4 000 дол. США, що еквівалентно 88120 грн., а також судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2015 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в позику грошові кошти в сумі 4000 доларів США в рахунок продажу автомобіля «Пежо» 2009 року випуску та в рахунок продажу земельної ділянки площею 0,2, яка знаходиться в АДРЕСА_1. На підтвердження отриманих коштів позичальником надано розписки від 24.01.2015 року, вчинені у простій письмовій формі із зобов'язанням повернути борг до 24.06.2015 року (а.с.4-5).

У визначений договором строк, до 24.06.2015 року, відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, кошти позивачу не повернув.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, на підтвердження вимог названого закону відповідач видав позивачеві розписки про позичені гроші.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Вказаний договір недійсним не визнано, позов про це не заявлявся і предметом судового дослідження не був. Ніяких клопотань з цього приводу відповідач не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договорами позики в сумі 4000 доларів США.

Відповідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 881,21 грн. витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 11, 58-60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) доларів США, що еквівалентно 88120 (вісімдесят вісім тисяч сто двадцять) грн. боргу за договорами позики від 24.01.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 881 грн. 21 коп.

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення,в цей же термін з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.М. Пономарьова