Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ЛАСТОВКА Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про стягнення на його користь в рахунок відшкодування шкоди по сплаті за комунальні послуги з відповідачів ОСОБА_2 в розмірі 2154,59 грн., ОСОБА_3 в розмірі 2154,59 грн., ОСОБА_4 в розмірі 2823,41 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що на їх сім'ю в складі п'яти чоловік було видано ордер на зайняття трьохкімнатної кватири АДРЕСА_1, у 2008 році між ним та ОСОБА_2 було розірвано шлюб та визначено порядок користування та проживання в квартирі, при цьому комунальні послуги сплачувалися відповідно свої частки в квартирі, у липні 2012 року відповідачка ОСОБА_4 переїхала проживати до іншого місця проживання, у квітні 2013 року відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 також переїхали проживати до іншого місця проживання, відповідачі при цьому перестали надавати кошти на сплату комунальних послуг, їх місце проживання йому не відоме, він протягом 2012-2015 року сплачував самостійно за комунальні послуги, а тому вважає що має право на відшкодування частини сплачених коштів за комунальні послуги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що в квартирі АДРЕСА_1 він проживає разом з сином ОСОБА_5, інші члени його сім'ї живуть за іншим місцем проживання, при цьому йому довелося сплачувати за них за житлово-комунальні послуги.

В судовому засіданні уповноважений представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просив відмовити у задоволені позову з підстав викладених у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи та додаткових поясненнях. (а.с. 32-33)

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, крім того направила до суду клопотання про застосування загальних строків позовної давності, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що дійсно разом з батьком проживає в квартирі АДРЕСА_1, окрім них за комунальні послуги ніхто не сплачує, а тому вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 5027 Серії Б виданий ОСОБА_1, сім'я якого складається з п'яти чоловік: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - син, надано право на зайняття трьох кімнат в окремій квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 4)

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.11.1993 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. (а.с. 5)

Відповідно до довідки Форми №3 виданої ЖРЕО-405 від 15.05.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 6)

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 Житлового кодексу України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Позивач звертаючись до суду вказав, що ним були сплачені кошти за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, відповідачі при цьому будучи зареєстрованими в квартирі свою частку не сплачували, а тому мають повернути відповідачеві сплачені ним кошти у вигляді заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, під час розгляду даної судової справи, стороною відповідача ОСОБА_4 подано заяву про застосування строків позовної давності в межах даного спору.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для застосування до склавшихся правовідносин строку позовної давності, оскільки позивачем сплачені кошти за житлово-комунальні послуги в липні 2012 року та квітні 2013 року, а звернувся він до суду 12.06.2015 року, тобто в межах загального строку позовної давності.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з цим позовом до суду, позивач посилається на норму ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Оцінюючи наведені позивачем підстави для стягнення з відповідачів шкоди понесених ним за сплату житлово-комунальних послуг, як такої, що завдана відповідачами у зв'язку з несплатою своїх часток за житлово-комунальні послуги, суд враховує, що позивачем не надано належного обґрунтування заявлених вимог в цій частині, оскільки у змісті позовної заяви наведено лише правову норму, яку на думку позивача, слід застосувати, як підставу для стягнення заподіяної йому шкоди, в той же час, виходячи з правовідносин що склалися між сторонами, відсутні підстави для застосування положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, оскільки положення даної правової норми не застосовуються щодо стягнення заборгованості, в тому числі за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено обставин, які б слугували підставою для стягнення з відповідачів заподіяної шкоди у вигляді несплати за житлово-комунальні послуги, не долучено належних та допустимих доказів, які б свідчили про допущенні порушення прав позивача з боку відповідачів та в якому саме розмірі, а відповідно до положень ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом прийняте рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 66, 67, 162 Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 15, 257, 261, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: