Справа № 265/5359/15-ц
Провадження № 2/265/2264/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 вересня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

при секретарі Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим будинком 61 А по вулиці Станіславського в місті Маріуполі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що їй на праві приватної власності, яке виникло на підставі договору дарування б/н від 05 грудня 2011 року, належить жилий будинок 61 А по вулиці Станіславського в місті Маріуполі. Крім неї в будинку зареєстровані також відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, її син та невістка. З квітня 2012 року відповідачі в належному їй будинку не проживають, їх речі у житлі відсутні, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням вказаного будинку. За захистом своїх порушених прав звертається до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка не прибула, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі до суду не прибули, судові повістки про їх виклик до суду були направлені за зареєстрованою адресою їх проживання, що відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що будинок за адресою: місто Маріуполь, вулиця Станіслвського, 61 А, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування б/н від 05 грудня 2011 року (а.с. 4).

Як вбачається з домової книги, в будинку 61 А по вулиці Станіславського в місті Маріуполі зареєстровані також: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (невістка), які в будинку не проживають з квітня 2012 року (а.с.7-8).

ОСОБА_2, ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживають з квітня 2012 року, що підтверджується актом, складеним 23 липня 2015 року представниками комітету самоорганізації населення «Першотравневий» (а.с. 9).

Відповідно до ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Отже наведені положення передбачають право користування жилим приміщенням для власника та членів його сім'ї.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи зареєстрованими в належному позивачці будинку, але не мешкаючи в ньому, втратили право користування цим житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у звязку з доведеністю обставин щодо втрати відповідачами права користування жилим приміщенням будинку 61 А по вулиці Станіславського в місті Маріуполі, останні підлягають зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На підставі ст.ст. 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку 61 А по вулиці Станіславського в місті Маріуполі Донецької області, та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ______________________