УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретар Бондаревій Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 серпня 2015 року,-

встановив:

В жовтні 2015 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 серпня 2015 року по справі № 742/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 198873 швейцарських франків 23 сантими в гривневому еквіваленті на день винесення рішення посилаючись на те, що рішення третейського суду повинно бути скасовано, оскільки третейський суд ухвалив рішення без участі заявника; третейський суд не мав права розглядати даний спір, оскільки він стосується захисту прав споживачів і не підсудний йому.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з тим, що вона не може бути присутня при слуханні справи, однак суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута у її відсутність.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що третейським судом дотримано законодавства при винесенні рішення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк», дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.08.2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено частково. Рішенням було солідарно стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 9130 грн. 67 коп., третейський збір у розмірі 216 грн. 96 коп., а також стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту у розмірі 3435728 грн. 06 коп., третейський збір у розмірі 25283 грн. 04 коп. (а.с.16-20).

Статтею 389-5 ЦПК України визначено підстави, за яких може бути скасовано рішення третейського суду. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Заявник посилається, як на підставу скасування рішення третейського суду, на те, що рішення ухвалено без участі боржника. Заявник не отримала повістки про виклик на останнє судове засідання - 18 серпня 2015 року, рішення по справі було направлено на невірну адресу: АДРЕСА_1 замість: АДРЕСА_2. Рішення було прийнято без участі ОСОБА_1, її представника, ОСОБА_2 і вони були позбавлені захищати свої права в судовому порядку.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні, а також вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб встановлені Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до ст.34 Закону України "Про третейські суди" учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Як передбачено у ст. 39 Закону України „Про третейські суди", третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов'язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону. Третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Статтею 41 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що ненадання витребуваних третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання третейського суду сторін або їхніх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

Рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею, що одноособово розглядав справу, або більшістю голосів третейських суддів, які входять до складу третейського суду. Рішення оголошується у засіданні третейського суду (ч.1 ст. 45 Закону України "Про третейські суди").

З огляду на викладене, законом не передбачено такої підстави для скасування рішення третейського суду, як розгляд справи за відсутності будь-кого зі сторін. Тому дана підстава скасування рішення третейського суду до уваги не береться.

Стосовно посилання заявником на те, що третейський суд не мав права розглядати дану справу, оскільки вона стосується захисту прав споживачів, то суд приходить до наступного.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14. Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-856цс15 від 02.09.2015 року, боржник за кредитним договором, який укладено між Банком та позичальником, є споживачем послуг Банку, у зв'язку з чим спір щодо стягнення заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» не підвідомчий.

Статтею 360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається зі справи, заявник просить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків № 742/15 постановлене 18.08.2015 року, тобто після внесення змін до Закону № 2983-VI від 3 лютого 2011 року, у зв'язку з чим заява про скасування рішення третейського суду підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 6, 51 Закону України «Про третейські суди», Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», Постановою Верховного Суду України від 02.09.2015 року по справі № 6-856цс16, ст.ст. 360-7, 389-1-389-6 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18 серпня 2015 року - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських Банків від 18.08.2015 року в справі № 742/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко