Провадження № 2/127/4885/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву Вінницької міської ради про забезпечення позову за позовною заявою Вінницької міської ради до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Держземагенство у Вінницькому районі Вінницької області, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 року Вінницька міська рада звернулася до суду з наведеним вище позовом, за яким ухвалою суду від 06.07.2015 року відкрито провадження.

01.07.2015 року до Вінницького міського суду одночасно із заявою про усунення недоліків позовної заяви представником позивача надано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0172, площею 0,1000 га, цільове призначення якої для індивідуального садівництва.

Заява мотивована тим, що у разі задоволення позовних вимог Вінницької міської ради за зазначеним позовом для відновлення стану територій, що були запроектовані під розширення меж міста, які, згідно Постанови Верховної ради України №401-VIII від 13.05.2015 року, включені у межі міста, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема звільнення земельних ділянок від обєктів будівництва. З метою запобігання з боку відповідачів, а саме недопущення відчуження спірних земельних ділянок третіми особами шляхом продажу, обміну, дарування тощо, оскільки такі дії в майбутньому можуть значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, є необхідність в забезпеченні позову.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

У цьому звязку судом встановлено, що майно яке є предметом спору перебуває у фактичному володінні відповідача та позивач доступу до нього немає.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є спірне майно, на яке представник позивача просить накласти арешт, а тому таке забезпечення позову безперечно не порушить принцип ЦПК України щодо співмірності забезпечення позову та заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, копію якої долучено до справи, вбачається, що власником спірної земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0172 є відповідач по справі ОСОБА_2, попереднім власником зазначеної земельної ділянки була відповідач по справі ОСОБА_1.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно є спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

З огляду на викладене заяву слід задоволити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0172, площею 0,1000 га, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, що знаходиться на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, власником якої є ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали для виконання направити Вишенському відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (м.Вінниця, вул.Соборна, 15-А), Реєстраційній службі Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (21050, м.Вінниця, вул.Соборна, 59), Головному територіальному управлінню юстиції у Вінницькій області (21036, м.Вінниця, вул.Хмельницьке шосе,7).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: