Провадження 2/127/4979/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача Сидорова О.В.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

12.12.2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 06.06.2007 року кредитного договору №15/04/426к-07 відповідач отримав кредит в сумі 20 000 доларів США на 120 місяців, дата погашення кредиту - 05.06.2017 року, із процентною ставкою: з 06.06.2007 року по 25.08.2008 року - 12,5% річних, з 26.08.2008 року - 15,25 % річних.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року №2-1186/11 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь банку заборгованість в сумі 16 984,51 долари США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року становить 134 817 грн. Дане рішення набуло законної сили 31.03.2011 року.

Позивач зазначає, що зобов'язання не припиняється з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, тому відповідачі мають нести відповідальність за порушення строків розрахунків. Оскільки строк дії кредитного договору закінчується 05.06.2017 року, у відповідача виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту, яка станом на 02.12.2014 року становить 1 351,08 долар США, що станом на дату розрахунку еквівалентно 20 409,47 грн.

Зважаючи, що кредитний договір №15/04/426к-07 від 06.06.2007 року був укладений в іноземній валюті - доларах США і те, що курс долара США порівняно із гривнею станом на день подання даного позову змінився і становить 15,10 грн. за один долар США, сума боргу, що стягнута з відповідачів за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці станом на 23.11.2010 року збільшилась і станом на 02.12.2014 року за офіційним курсом НБУ складає 256 568,74 грн. Таким чином, курсова різниця складає 121 750,79 грн. і, на думку позивача, підлягає сплаті відповідачами.

Тому позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором №15/04/426к-07 від 06.06.2007 року в розмірі 1 491 долар США, що за курсом НБУ станом на 02.12.2014 року становить 22 536,55 грн., з яких:

- заборгованість по тілу кредиту - 1 351,08 доларів США, що станом на 02.12.2014 року (1 долар дорівнює 15,10 грн.) еквівалентно 20 409,47 грн.;

- пеня - 140,81 доларів США, що станом на 02.12.2014 року (1 долар дорівнює 15,10 грн.) еквівалентно 2 127,08 грн.,

а також стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості у вигляді курсової різниці за кредитним договором №15/04/426к-07 від 06.06.2007 року в розмірі 121 750,79 грн. та 1 442,87 грн. судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача Сидоров О.В. позов підтримав за викладених у ньому обставин, просив задоволити позов у повному обсязі. Повідомив, що згідно розрахунку залишок боргу по тілу кредиту становить 1351,08 доларів США, разом з тим, в 2011 році банк звертався до суду з позовом про стягнення боргу і рішенням суду позов було задоволено повністю та достроково стягнута сума кредиту. У розрахунку відображені всі платежі і суми, що були сплачені на виконання рішення суду, виконавче провадження було закінчене, проте яким чином виник борг по тілу кредиту на вказану суму пояснити не зміг. Пеня в сумі 140,81 доларів США нарахована з 14.05.2008 р. до 29.08.2008 року. Додав, що пеня також входила в розрахунок боргу, який банк подавав до суду в 2011 році.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов не визнали, надали письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 47-49). Суду пояснили, що борг по кредитному договору від 06.06.2007 року в сумі 16 984,51 доларів США за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року вони погасили, виконавче провадження було закінчено у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду і банк видав довідку, кредит погашений. Чому залишився борг по тілу кредиту - незрозуміло. Вимогу про погашення курсової різниці не визнали категорично, оскільки така вимога не передбачена чинним законодавством.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 06.06.2007 року №15/04/426к-07, відповідач отримав кредит в сумі 20 000 доларів США на 120 місяців, дата погашення кредиту - 05.06.2017 року, із процентною ставкою: з 06.06.2007 року по 25.08.2008 року - 12,5% річних, з 26.08.2008 року - 15,25 % річних (а.с. 9-17). Строк погашення (повернення) кредитних коштів визначено до 05.07.2017 року. Згідно п. 10.1 договір діє з моменту його підписання і до повного виконання сторонами зобов'язань (а.с. 11).

В забезпечення виконання кредитного договору від 06.06.2007 року №15/04/426к-07 між банком та ОСОБА_3 06.06.2007 року був укладений договір поруки (а.с. 18).

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідач ОСОБА_2 не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту, тому рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 21.03.2011 року №2-1186/11 зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь банку заборгованість в сумі 16 984,51 долари США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2010 року становить 134 817 грн. Дане рішення набуло законної сили 31.03.2011 року (а.с. 7-8). Сума боргу складалась із заборгованості по тілу кредиту - 16 843,70 доларів США та пені - 140,81 доларів США.

Рішення набуло чинності і звернуто до примусового виконання.

Відповідно до листа ПАТ «Універсал Банк» від 26.06.2014 року (а.с. 51) на виконанні у Вишенському відділі ДВС Вінницького МУЮ знаходився виконавчий лист №2-1186/11, виданий Ленінським районним судом м.Вінниці 25.10.2011 року, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк» в розмірі 134 817,95 грн. та судових витрат в розмірі 1 468,18 грн. Станом на 26.06.2014 року заборгованість ОСОБА_3 частково погашена і становить 10 286,13 грн. (а.с. 51).

Заявою на переказ готівки від 03.09.2014 року підтверджено сплату ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» коштів у розмірі 10 286,13 грн. (призначення даного платежу: погашення кредиту згідно рішення Ленінського райсуду м. Вінниці №2-1186/11 від 21.03.2011 року, ОСОБА_2) (а.с. 50).

Відповідно до листа представника ПАТ «Універсал Банк» Огородніка В.В. до Вишенського ВДВС від 03.09.2014 року боржник ОСОБА_2 добровільно виконав рішення суду згідно з виконавчим документом, тому представник просив закінчити виконавче провадження відповідно до п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 52).

Таким чином 03.09.2014 року, відповідачами достроково була повністю погашена заборгованість по тілу кредиту і нарахованій пені, що були стягнуті за рішенням суду станом на 23.11.2010 року.

Разом з тим, позивач вважає, що залишається непогашеною заборгованість по тілу кредиту в сумі 1351,08 доларів США.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що банк скористався своїм правом на дострокове стягнення тіла кредиту в сумі 16 843,70 доларів США і пред`явив позов до суду. Дана сума була погашена відповідачами. Такий самий розрахунок (а.с. 20) був наданий позивачем при розгляді справи Ленінським райсудом м. Вінниці 21.03.2011 року. Вважає, що в даному розрахунку виникла технічна помилка щодо наявності боргу і банк не може пояснити цю причину.

Враховуючи те, що обґрунтованих доказів на залишок суми боргу по тілу кредиту 1351,08 доларів США позивач не надав, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях в силу ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що позов про стягнення боргу по тілу кредиту задоволенню не підлягає. Крім того, повторне стягнення тіла кредиту порушуватиме права відповідачів.

Вимоги позивача про стягнення пені за період з 14.05.2008 року до 29.08.2008 року в сумі 140,81 доларів США також є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Крім того, пеня за цей період в сумі 140 доларів США, що становить еквівалент 1 117,71 грн., також була стягнута за попереднім рішенням суду.

Вимоги позивача про стягнення курсової різниці в розмірі 121 750,79 грн. також суд вважає безпідставними і необґрунтованими. Так, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу і рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року стягнуто з відповідачів борг в сумі 16 984,51 доларів США станом на 23.11.2010 року, таким чином вирішено питання щодо дострокового стягнення всієї суми кредиту у валюті. Рішення суду набрало чинності і звернуто до примусового виконання, тому порядок і строки його виконання врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Тривале виконання рішення суду не може бути підставою для повторного стягнення тієї ж суми боргу в еквіваленті станом на сьогоднішній день.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 599, 1054, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: