РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Симоненко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт, що померлий 15 листопада 2013 року в с. Мостове Токмацького району Запорізької області ОСОБА_3 був його рідним батьком.

Заяву обґрунтовує наступним.

У встановлений термін він до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого рідного батька ОСОБА_3, який помер 15.11.2013 року, у віці 85 років, в с. Мостове Токмацького району Запорізької області, після якого відкрилася спадщина, до якої увійшла земельна ділянка розміром 6,27га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пізніше заявник подав нотаріусу, ще додатково відповідні документи, при огляді яких, державний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії та видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2015. №44/02-31. Заявник не зміг підтвердити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_3 в зв'язку з тим, що у його свідоцтві про народження відсутній запис про батька.

Заявник звертався до відділу ДРАЦС Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області з вимогою про уточнення в записі реєстрації його народження відомостей про батька. Спеціалістами органу ДРАЦС йому було усно роз'яснено, що дане питання можливо вирішити лише в судовому порядку!

Під час народження заявника його батьки в шлюбі не перебували.

За життя ОСОБА_3 завжди визнавав заявника рідним сином.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є заявник та його рідна сестра ОСОБА_2. Інші спадкоємці відсутні.

Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що її батько ОСОБА_3 є також і батьком заявника. Після її народження вони та їх мати проживали разом, вели спільне господарство.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що з моменту знайомства з родиною ОСОБА_3, заявник, третя особа та ОСОБА_3 проживали разом, вели спільне господарство. ОСОБА_3 доводився батьком заявнику.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.11.2013 року у віці 85 років помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №276597 від 15.11.2013 року.

За життя ОСОБА_3 був власником земельної ділянки розміром 6,27га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №052932 від 23.12.2005 року.

Заявник народився 19.06.1961 року в м. Тячево Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження V-УР №0363557 від 10.11.1962 року.

В свідоцтві про народження матір'ю заявника визначена ОСОБА_6, відомості про батька відсутні.

15.09.1971 року в с. Мостове Токмацького району Запорізької області народилась ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №308694 від 12.10.1971 року, свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ЖС №409876 від 14.10.1989 року.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками третьої особи визначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Таким чином заявник та третя особа є братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвами про народження, показанням учасників процесу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Згідно з п.15 абз.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу абз.1 п.15 вказаної Постанови Пленуму ВСУ суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

З огляду на те, що заявник народився 19.06.1961 року, суд при вирішенні питання про встановлення батьківства застосовує норм КпШС України. Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст.55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Суд встановив, що померлий ОСОБА_3 спільно проживав та вів спільного господарство з матір'ю ОСОБА_1 та заявником, спільно з його матір'ю виховав та утримував заявника у неповнолітньому віці, що підтверджується поясненнями учасників процесу. Крім того, заявник має по-батькові похідне від імені ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, паспортом, свідоцтвом про смерть.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що ОСОБА_3, який помер 15.11.2013 року, був батьком ОСОБА_7

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215, 235, 256, 259 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що померлий 15 листопада 2013 року в с. Мостове Токмацького району Запорізької області ОСОБА_3 був рідним батьком ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: