справа № 198/512/15-ц
провадження № 2/0198/223/15
У Х В А Л А

24 вересня 2015 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Гайдар І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агро-Ширак» та Відділу Держземагентства Юрївського району Дніпропетровської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ПП «Агро-Ширак» та Відділу Держземагентства Юрївського району Дніпропетровської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначила, що їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 10.12.2013 року належать земельні ділянки площею 5,3605 га та 5,3606 га, розташовані на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області.

На даний час зясувалось, що земельними ділянками користується ПП «Агро-Ширак» на підставі договорів оренди № 104 та № 105 від 12 липня 2011 року, за якими орендодавцем виступає померла.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не могла підписати вказані договори оренди землі, оскільки в період, який зазначений датою укладення договору, мала настільки незадовільний стан здоровя, що не могла навіть підвестися з ліжка та самостійно їсти, постійно знаходилась під дією снодійних препаратів, які їй призначались лікарями. Крім того, підпис на договорах оренди від імені орендодавця здійснено не ОСОБА_2, тому що не співпадає з підписами від її імені, вчиненими на інших документах за життя. За таких обставин стверджує, що померла не укладала договорів оренди земельних ділянок з ПП «Агро-Ширак», а останні підписані від імені ОСОБА_2 іншою особою.

24 вересня 2015 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ПП «Агро-Ширак» здійснювати будь-яку діяльність з використання належних ОСОБА_1 на праві власності земельних ділянок.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідач ПП «Агро-Ширак» 27 травня 2015 року без попередження переорав засіяні ОСОБА_1 та належні їй на праві власності земельні ділянки, чим спричинив їй матеріальну шкоду. Крім того, вказані дії відповідача призвели до збіднення ґрунтів, погіршення якості та родючості земель сільськогосподарського призначення.

З метою запобігання погіршенню якості землі, збіднення ґрунту через постійне засівання його соняшником, збереження якості земельних ділянок, позивач просить вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись з матеріалами позову та заяви про його забезпечення, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього звязку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою необхідності вжиття заходів забезпечення позову про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок заявник визначив запобігання погіршенню якості землі, збіднення ґрунту через постійне засівання його соняшником, збереження якості земельних ділянок.

Однак, крім захисту прав та інтересів учасника процесу, мета вжиття заходів забезпечення позову як процесуальної дії полягає в тому, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Натомість позивач не зазначив як саме незабезпечення позову шляхом заборони ПП «Агро-Ширак» здійснювати будь-яку діяльність з використання належних ОСОБА_1 на праві власності земельних ділянок може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі.

Тобто, заявник не обґрунтував яким чином невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України, а також необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як заборона вчинення дій.

Згідно з ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, вважаю необхідним повернути позивачу заяву про забезпечення позову, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агро-Ширак» та Відділу Держземагентства Юрївського району Дніпропетровської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: І.О.Гайдар