У х в а л а

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ла Лана», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро», про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно; за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про визнання договору поруки недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 19 квітня 2013 між ПАТ «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (далі - ТОВ «Лотуре-Агро») був укладений Кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 60 000 000 грн строком до 27 грудня 2013 року зі сплатою 23% річних. Пізніше було змінено ліміт заборгованості по кредиту до 65 000 000 грн та змінено строк повернення кредиту до 26 грудня 2014 року. Також до кредитного договору були внесені зміни та доповнення згідно додаткових угод. У забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором, між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, до якого також вносились зміни та доповнення. Позичальник належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, що призвело до утворення заборгованості, що станом на 09 січня 2015 року становить: 60 063 620 грн - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками - 3 245 139 грн 28 коп., пеня - 316 726 грн 68 коп.

Крім того, 29 березня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Лотуре-Агро» був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 15 000 000 грн строком до 28 березня 2014 року зі сплатою 26% річних, до якого були внесені зміни та доповнення згідно додаткових угод. У забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, до якого також вносились зміни та доповнення. Заборгованість за кредитним договором станом на 09 січня 2015 року становить: 15 000 000 грн - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками - 1 458 037 грн 36 коп., пеня - 425 811 грн 39 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути вказану заборгованість за кредитними договорами та звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 02 квітня 2013 року на комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_1, марка - КЗС-812 СХ, заводський номер - НОМЕР_3, двигун НОМЕР_2, 2010 року випуску, способом реалізації предмета застави визначити проведення прилюдних торгів, з початковою ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ПАТ «Златобанк», який обґрунтовує тим, що договір поруки, укладений між сторонами 19 квітня 2013 року, не відповідає вимогам ст. ст. 203 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 215 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 553 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843623/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати недійсним договір поруки від 19 квітня 2013 року, додаткову угоду від 12 червня 2013 року і договір про внесення змін від 27 грудня 2013 року, яким було внесено зміни до договору поруки від 19 квітня 2013 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Златобанк» до ТОВ «Лотуре Агро» були залишені без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року ТОВ «Лотуре Агро» залучено до участі в справі в якості третьої особи, також справу за позовом ПАТ «Златобанк» до ОСОБА_4, СТОВ «Ла Лана», третя особа - ТОВ «Лотуре-Агро», про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно та справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки недійсним об'єднано в одне провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, позов ПАТ «Златобанк» задоволено, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2013 у розмірі: заборгованість за кредитом - 60 063 620 грн, відсотки за користування кредитом - 3 245 139 грн 28 коп., пеня - 316 726 грн 68 коп., що разом складає 63 625 485 грн 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2013 у розмірі: заборгованість за кредитом - 15 000 000, відсотки за користування кредитом - 1 458 037 грн 36 коп., пеня - 425 811 грн 39 коп., що разом складає 16 883 848 грн 75 коп. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2013 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 15 000 000 грн, відсотки за користування кредитом - 1 458 037 грн 36 коп., пеня - 425 811 грн 39 коп., що разом складає 16 883 848 грн 75 коп., звернуто стягнення на предмет застави - комбайн зернозбиральний реєстраційний номер НОМЕР_1, марка КЗС-812 СХ, заводський номер - НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2, 2010 року випуску, який належить на праві власності СТОВ «Ла Лана», шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, провадження у справі у частині позовних вимог до СТОВ «Ла Лана» закрити, позовні вимоги про визнання договору поруки задовольнити, а в частині позовних вимог про стягнення заборгованості - справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ПАТ «Златобанк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ТОВ «Лотуре-Агро» свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконало, що призвело до виникнення заборгованості, у зв'язку з чим на підставі ст. 526, 543, 554, 1050 ЦК України поручитель, як солідарний боржник, несе відповідальність за неналежне виконання зобов'язання позивальником, а в силу положень ст. 589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з його недоведеності.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська