провадження 6/201/232/2015
УХВАЛА

23 вересня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 квітня 2001 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2001 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на доньку Ганну, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь до повноліття в розмірі ? частин всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ? частин мінімального неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23 квітня 2001 року, в особі матері ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави державний збір в розмірі 51 гривень. Допущено негайне виконання постанови. По справі видано виконавчі листи.

ОСОБА_1 15 вересня 2015 року звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа по цій справі.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає можливим розглядати вказане питання за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або за поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи та заяви суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки як витікає з матеріалів справи виконавчі листи було отримано стягувачем 04 травня 2001 року, що підтверджується підписом на довідковому листі справи, та предявлено до виконання у ВДВС Бабушкінського районного управління юстиції у м. Дніпропетровську та постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вище вказаного судового рішення, також слід зазначити, що інших відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, суду не надано, також слід зазначити, що заявниця в своїй заяві ніяк її не обґрунтовує та не зазначає підстави у звязку з якими вона просить суд видати дублікат виконавчого листа, таким чином та з урахуванням вище викладеного та зазначеного, заява не підтверджена та безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав на даний час для її задоволення немає.

За таких обставин, чинним законодавством не передбачено видачу дублікату виконавчого листа, а тому видавати дублікат виконавчого листа на теперішній час немає законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя