У Х В А Л А

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Дербенцевої Т. П.,

Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання договорів поруки недійсними, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 25 вересня 2007 року № 0, звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як поручителів 165 217 грн 67 коп. заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів поруки від 25 вересня 2007 року № 0/2 та № 0/3, укладених на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 25 вересня 2007 року № 0.

Посилалися на те, що вони не вчиняли будь-яких дій, направлених на укладання вказаних договорів, та їх не підписували.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту від 25 вересня 2007 року № 0 в сумі 165 217 грн 67 коп., яка складається із: 13 847,86 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 132 949 грн 15 коп., заборгованості за простроченим кредитом; 2 989,66 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 28 702 грн 83 коп., заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом; 80,62 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 774 грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту; 290,78 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 2 791 грн 69 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

В іншій частині позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 550 грн 73 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати по 1 302 грн 60 коп. на кожного.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення у частині розподілу судових витрат просить скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 1 652 грн 18 коп. судових витрат; судові витрати позивачів за зустрічним позовом віднести на їх рахунок.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту з урахуванням відсотків за користування ним та пені.

Відмовляючи в задоволенні вимог ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як поручителів та відмовляючи в задоволенні їх зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що в судовому засіданні факт укладання договорів поруки не знайшов свого підтвердження.

У цих частинах судові рішення ніким не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.

У той же час з висновками судів про вирішення питання про розподіл судових витрат повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом майнового характеру.

Ціна позову становить 17 208,92 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 165 217 грн 67 коп.

Згідно зі ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з оригіналом платіжного доручення від 20 березня 2014 року № за подання позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» сплатило 1 652 грн 18 коп. судового збору (а. с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково, кредитну заборгованість у розмірі 165 217 грн 67 коп. стягнуто з відповідача ОСОБА_3, а в задоволенні вимог до інших відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Присуджуючи на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 550 грн 73 коп. судових витрат, суд першої інстанції виходив із пропорційності задоволених вимог до відповідачів.

У той же час суд не звернув уваги на те, що сума кредитної заборгованості, яка була предметом позову, в повному обсязі стягнута з відповідача ОСОБА_3, тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені банком судові витрати в повному обсязі мають бути відшкодовані останнім.

Крім того, присуджуючи на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати по 1 302 грн 60 коп. на кожного та покладаючи їх на ПАТ «УкрСиббанк», суд не звернув уваги на те, що в задоволенні їх зустрічного позову відмовлено.

Крім того, із доданого до зустрічного позову оригіналу квитанції від 28 квітня 2014 року вбачається, що за подання зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сплатили 243 грн 60 коп. (а. с. 83).

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на порушення судом першої інстанції приписів ст. 88 ЦПК України щодо розподілу судових витрат та не усунув зазначених порушень.

З огляду на зазначене відповідно до приписів ст. 338 ЦПК України постановлена у справі ухвала апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про розподіл судових витрат підлягає скасуванню із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про розподіл судових витрат скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук