Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 Справа №607/16435/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2015 року предявив до суду позов до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,36 га, кадастровий номер :01:001:0760, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3, померлому 27 січня 2002 року, який за життя склав заповіт, згідно з якого заповів позивачу все належне йому на день смерті майно. Спадкоємцівза законом та заповітом крім позивача немає, оскільки ОСОБА_4, яка являється матірю позивача та дружиною померлого ОСОБА_3 подала в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка. У встановлений законом строк ОСОБА_1звернувся в Тернопільську районну державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої ОСОБА_2 сільська рада просить розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та просять задовольнити їх в повному обсязі.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне:

27 січня 2002 року помер ОСОБА_3, про що ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області зроблено актовий запис 1 від 29 січня 2002 року та видано свідоцтво про смерть серії І-ИД №108561.

18 квітня 2001 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_6, згідно якого все майно належне йому на день смерті заповідає сину ОСОБА_1.

З метою отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про видачу йому зазначеного свідоцтва, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 25 серпня 2015 року №2523/02-14 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із довідки №640 від 01 вересня 2015 року виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на день смерті ОСОБА_3 разом із померлим в житловому будинку по вул. Листопадова №225 (колишня вул. Жовтнева №225) були зареєстровані наступні члени сімї: ОСОБА_1 син, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_8 сестра дружини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії IV ТР №010654від 17 грудня 1999 року , виданого на підставі рішенняДраганівської сільської ради народних депутатів від 23 листопада 1999 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення сільського господарства, площею 2,36 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №326.

Згідно із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 015 від 03 вересня 2015 року, встановлено, що земельна ділянка площею 2,3604 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, кадастровий номер :01:001:0760, належить ОСОБА_3 Документ, що посвідчує право власності - державний акт на право власності на земельну ділянку серії IV ТР №010654 від 17 грудня 1999 року.

Крімц ього, як слідує із довідки від 01 вересня 2015 року №641, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за померлим ОСОБА_3 на території Драганіської сільської ради рахується земельна ділянка /пай/ площею 2, 36 га.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач - ОСОБА_2 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області права позивача ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку не оспорює.

Однак у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог - визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею2, 36 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської ради, в порядку спадкування за заповітом за померлим ОСОБА_3

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1218, 1223 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею2, 36 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської ради, в порядку спадкування за заповітом за померлим 27 січня 2002 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9