УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 11 623 гривні 95 копійок.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено другий абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнуто з державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30 квітня 2015 року по 12 червня 2015 року в розмірі 8 643 гривні 45 копійок».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення суду першої інстанції у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення таких вимог, яким є день фактичного розрахунку.

Встановивши, що на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2015 року на картковий рахунок позивача 12 червня 2015 року було перераховано грошові кошти у сумі 86 103 гривні 01 копійка, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 30 квітня 2015 року по 12 червня 2015 року в розмірі 8 643 гривні 45 копійок.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявниця, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. п. 2, 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня