Справа № 350/948/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1497/2015
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В. М. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представників ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рожнятівського районного суду від 20 червня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

18.05.2013 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на те, що у зв'язку з відсутністю документа про право власності на домоволодіння нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Рішенням Рожнятівського районного суду від 20 червня 2013 року позов задоволено.

Постановлено визнати за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_3 на підставі ст. 1223 ЦК набув права власності на домоволодіння за заповітом ОСОБА_5, якому згідно довідки Рожнятівської селищної ради №766 від 11.06.2013 року належало спірне домоволодіння по АДРЕСА_1. До того ж, суд визнав право власності за ОСОБА_3 на ціле домоволодіння, хоча ОСОБА_5 належало лише 60/100 його частин.

Судом не було враховано того, що рішенням Рожнятівського районного суду від 29 жовтня 2012 року визнано недійсними:

- Свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на 60/100 житлового будинку;

- Свідоцтво про право власності ОСОБА_7 на 40/100 частин житлового будинку;

- Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 на 60/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 будинку;

- Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 на 40/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1;

- Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на 60/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1.

Цим же рішенням встановлено, що спірне домоволодіння належало ОСОБА_7 та визнано право власності за ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рожнятівського районного суду від 29 жовтня 2012 року:

Встановлено, що ОСОБА_7 належало домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1, що складається з окремого житлового будинку загальною площею 50,3 м2 та житловою площею 31,7 м2 згідно технічного паспорта від 06 лютого 1986 року, а саме з : приміщення житлової кімнати 1-1, площею 17,7 м2; житлової кімнати 1-4, площею 14 м2; кухні 1-2, площею 10,9. м2; коридору 1-3, площею 7,7 м2; добудови до будинку, що складається з коридору, ванни, кладової, сараю позначеного на плані літерою В; сараю позначеного на плані літерою Г та вбиральні позначеної на плані літерою Е.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради №30 від 24 березня 1986 року «Про визнання права власності на жилі будинки громадян смт. Рожнятів» у частині оформлення права власності на цілий будок АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_8 40/100 та ОСОБА_7 60/100.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради №30 від 23 квітня 1986 року «Про визнання права власності на жилі будинки громадян смт. Рожнятів» у частині оформлення права власності на цілий будок АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_8 40/100 та ОСОБА_7 60/100.

Визнано недійсним в частині рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради від 13.02.2007 року № 16 "Про розгляд заяв громадян селища", а саме п.13, про присвоєння поштової адреси на житловий будинок АДРЕСА_1 заявнику ОСОБА_3

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок від 09 квітни 1986 року, за яким ОСОБА_6 належить 60/100 житлового будинку з приналежними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок від 09 квітня 1986 року, за яким ОСОБА_7 належить 40/100 житлового будинку з приналежними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 травня 1986 року, зареєстроване в реєстрі за №781, за яким ОСОБА_5 успадкував 60/100 домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 червня 1986 року, зареєстроване в реєстрі за №822, за яким ОСОБА_4 успадкував 40/100 домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2005 року, зареєстроване в реєстрі за Р№ Д-439, за яким ОСОБА_3 успадкував 60/100 домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове домоволодіння після смерті ОСОБА_7, яке розташоване по АДРЕСА_1, що складається з окремого житлового будинку загальною площею 50,3 м2 та житловою площею 31,7 м2 згідно технічного паспорта від 06 лютого 1986 року, а саме з: приміщення житлової кімнати 1-1, площею 17,7 м2; житлової кімнати 1-4, площею 14 м2; кухні 1-2, площею 10,9. м2; коридору 1-3, площею 7,7 м2; добудови до будинку, що складається з коридору, ванни, кладової, сараю позначеного на плані літерою В; сараю позначеного на плані літерою Г; вбиральні позначеної на плані літерою Е та огорожі (шиферно-металевої).

Криницю, що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 залишено у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішенням суду у даній справі за ОСОБА_3 також визнано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Отже, право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 за вищезазначеними рішеннями суду визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2015 року за будинком АДРЕСА_1 22.08.2005 року зареєстровано право власності за ОСОБА_7 20/100 на підставі свідоцтва про право власності від 24.03.1986 року, за ОСОБА_2 20/100 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.06.1986 року та за ОСОБА_3 60/100 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.09.2005 року.

Також 13.08.2013 року на підставі рішення Рожнятівського районного суду від 20.06.2013 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння, розмір частки 1/1. (а.с.115-117).

Встановлено, що ОСОБА_3 заявив позов до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння і суд вирішив такий спір, не залучивши до участі у справі ОСОБА_2, чим позбавив його можливості скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. 27 ЦПК України, що в свою чергу, не сприяло всебічному і повному з'ясуванню дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін та ухваленню законного і обґрунтованого рішення.

При таких обставинах справи колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення порушує права ОСОБА_2, який не був залучений до участі в справі.

Оскільки апеляційний суд не вправі в такому разі скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд чи залучити таку особу до участі в справі та вирішити спір по суті, і з врахуванням вимог ст.303 ЦПК про те, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 20 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Рожнятівської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький