Справа № 495/7439/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову

по справі № 495/7439/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2

- Удобненської сільської ради

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 495/7439/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Удобненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

11.11.2013 року представником позивачем ОСОБА_3, було подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву про забезпечення позову в порядку статті 151 Цивільного процесуального кодексу України шляхом заборони державному нотаріусу Білгород-Дністровського районного округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини майна ОСОБА_4, яка померла 10 травня 2014 року.

Така заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на даний час невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому у випадку отримання ОСОБА_2, як спадкоємицею першої черги за законом, свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок № 23 по вул. Шевченка в с. Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області та земельну ділянку площею 2,3 га на території Удобненської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та оформлення права власності на них в період розгляду справи в суді.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/7439/15-ц, суд дійшов висновку про задоволення такої заяви, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/7439/15-ц, підставою для її задоволення зазначено, що на даний час існує загроза невиконання судового рішення в майбутньому, у випадку отримання ОСОБА_2, як спадкоємицею першої черги за законом, свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок № 23 по вул. Шевченка в с. Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області та земельну ділянку площею 2,3 га на території Удобненської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та оформлення права власності на них в період розгляду справи в суді.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року було визначено ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої 10 травня, на протязі двох місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 495/7439/15-ц підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210 Цивільного

процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №495/7439/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Удобненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

Заборонити державним нотаріусам Білгород-Дністровського районного округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини майна ОСОБА_4, яка померла 10 травня 2014 року до набранням рішення у даній справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко