Справа № 333/153/15-ц
Провадження № 2/333/685/15
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив «Радіоприлад-10», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив «Радіоприлад-10», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

16.01.2015 року зазначену справу передано у провадження судді Дмитрієвої М.М.

У вказаному позові ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3, померлої 08.11.2013 року.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Як визначено у ст. 4 ЦПК України суд здійснює правосуддя у спосіб визначений Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє особам, які беруть участь у справі у здійсненні їх прав, тому суддя, вивчивши матеріал вказаної позовної заяви, вважає за потрібним запропонувати позивачу привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається з позовної заяви, спір виник з приводу нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Комунарського району м. Запоріжжя. Таким чином, справа підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

Тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього. Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення, в першу чергу, для захисту прав самого позивача, оскільки обумовлює розмір сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами і впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права. Отже, від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову складається з дійсної (ринкової) вартості майна на час звернення до суду.

Ціна позову у справах про спадкування майна визначається виходячи з вартості відшукуваного майна, що відповідає п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до підпункту «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Таким чином, позивачу в позовній заяві треба вказати ціну позову - ринкову вартість спірного майна (для чого звернутися до субєкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість зазначеного майна) та згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості спірного майна на час звернення до суду. У разі неможливості встановити точну ціну позову (ринкову вартість спірного майна) позивач повинен надати суду відповідні докази і розмір судового збору попередньо визначає суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його вартість неможливо, розмір судового збору попереднього визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішення справи.

Позивач не довів наявність перешкод у визначенні дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду, обмежившись лише твердженням, що «ціну позову встановити неможливо», сплативши при цьому розмір судового збору, виходячи з власних міркувань,в мінімальному розмірі за вимогу майнового характеру 243 гривні 60 копійок, що вочевидь не відповідає дійсності спірного майна

На підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд попередньо визначає вартість спірного майна в розмірі 350 000 (триста пятдесят тисяч) гривень, виходячи з застосування порівняльного підходу з урахуванням інформації про продаж або пропонування до продажу за останні шість місяців квартир, розташованих по вул. Малиновського в Комунарському районі м. Запоріжжя, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 року № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства».

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуюче часткову сплату позивачем судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, останньому необхідно доплатити судовий збір в розмірі 3256 гривень 40 копійок (3500 гривень 243 гривні 60 копійок) та додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору з копією для направлення відповідачу, для належного

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач дані зобовязання не виконав, в позовній заяві не зазначив докази в підтвердження обставин, на які особисто посилається та до яких відносяться, зокрема, відсутність інших спадкоємців.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене суддя дійшов висновку, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив «Радіоприлад-10», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши пятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва