Справа № 369/2845/15 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/4287/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 1 10.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Лащенка В.Д. Сушко Л.П.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Оратанія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оратанія» до ОСОБА_2, треті особи: державний реєстратор Дурицька Марія Євгенівна, реєстраційна служба управління юстиції у Київській області, Міністерство юстиції України про визнання недійсним правочину і його скасування,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ТОВ «Оратанія» звернулось в суд із вказаним позовом та просило визнати недійсним правочин щодо набуття права власності ОСОБА_2 на 3/5 частини нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, номер запису права власності 1643040 від 5.06.2013 року на підставі Договору іпотеки від 17.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І., зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дурицької М.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 3939867 від 13.07.2013 року та скасувати його.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказано майно: 3/5 частини нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ТОВ «Оратанія» і за договором іпотеки від 17.06.2010 року було передано позивачем в іпотеку на забезпечення виконання своїх зобов»язань за договором позики, укладеним 17 червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» і ОСОБА_2, за яким ТОВ «Оратанія» позичив у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 961 223грн. строком на 6 місяців до 18 грудня 2010 року.

Вказувало на те, що у квітні 2013 року отримали вимогу від ОСОБА_2 про усунення порушень. Звернулись із позовом в суд до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, проте ухвалою суду від 21 січня 2015 року позов залишено без розгляду.

Зазначено, що ОСОБА_2 набула права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, на підставі Застереження про позасудове врегулювання вимог Іпотекодержателя. Сторони Іпотечного договору зобов»язувались укласти договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, який передбачає передачу Іпотекодавцем у власність Іпотекодержателя нежитлового приміщення, що є предметом цього Договору, проте вказаних вимог сторони не дотримались, відповідний Договір не укладався, а тому позивач вважає, що ОСОБА_5 неправомірно набула право власності на предмет іпотеки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Оратанія» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 в установленому законом порядку, а саме: відповідно до застереження в Іпотечному договорі від 17 червня 2010 року набула право власності на 3/5 частини нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Суд зазначив, що рішення державного реєстратора на час розгляду справи є чинним і не скасоване, а позивачем не надано суду належних і допустимих доказів в частині порушення законодавства щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2010 року між ТОВ «Оратанія» (Позичальник) і ОСОБА_2 (Позикодавець) було укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «Оратанія» позичило у ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 961 223грн., що за офіційним курсом НБУ становить 121 520 доларів США на строк 6 (шість місяців), а саме до 18 грудня 2010 року. (а.с.9).

В цей-же день 17 червня 2010 року між сторонами укладено договір іпотеки, за яким ТОВ «Оратанія» (Іпотекодавець) в забезпечення виконання взятих на себе зобов»язань за договором позики щодо повернення ОСОБА_2 в строк до 18 грудня 2010 року грошових коштів в сумі 961 223грн., передав в іпотеку ОСОБА_2 (Іпотекодержатель) нерухоме майно: 3/5 частин нежилих приміщень, що складаються з: підсобного приміщення 15 пл.7,6 кв.м, підсобного приміщення 16 пл. 10,1 кв.м, кухня 17 пл.8,2 кв.м, святковий зал 18 пл.156,9 кв.м, тамбура 19 пл.5,4 кв.м, туалету 20 пл. 5,6кв.м, туалету 27 пл.1,2 кв.м, туалету 28 пл. 1,2 кв.м, в цілому 196,2 кв.м і розташованих за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.10,12).

Відповідно до п.10.4 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

21 березня 2013 року ОСОБА_2 направила ТОВ «Оратанія» письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання, а саме повернення позики у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги (а.с.111-112), яка була вручена представнику ТОВ «Оратанія» 2 квітня 2013 року (а.с.113-115), що відповідає вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку».

У строк, зазначений у письмовій вимозі, ТОВ «Оратанія» позику в розмірі, еквівалентному 121 520 доларів США, ОСОБА_2 не повернуло.

5 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулась в Державну реєстраційну службу України із заявою про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки. (а.с.119).

2 липня 2013 року Державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 в зв»язку із необхідністю надання звіту про оцінку оцінку предмету іпотеки. (а.с.120).

Згідно звіту про оцінку майна, проведеного суб»єктом оціночної діяльності ПП «Експерть-Консалт-Центр» 18.06.2013 року визначено ринкову вартість предмету іпотеки. (а.с.121-124).

13 липня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Дурицькою М.Є. відновлено розгляд заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.(а.с.160, 162-163).

Встановивши вказані обставини справи, з врахування предмету та правових підстав позову, доказів, наданих сторонами на підтвердження - заперечення позову, норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до законного і обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для ухвалення рішення про визнання недійсним правочину щодо набуття ОСОБА_2 права власності на 3/5 частини нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Розділом 11 договору іпотеки від 17 червня 2010 року сторони договору передбачили застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає останньому право звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Так, пунктом 11.4 Договору іпотеки визначено, що у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, застереження в цьому Договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. (а.с.11).

Встановлено і підтверджується належними і допустимими доказами, що Іпотекодавець - ТОВ «Оратанія» порушила обов»язки, встановлені іпотечним договором, вимогу іпотекодержателя щодо дострокового виконання основного зобов'язання не виконала.

Оскільки іпотечним договором передбачено застереження про позасудове задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то звернення ОСОБА_2 до державної реєстраційної служби України із заявою про державну реєстрацію права власностві на іпотечне нерухоме майно є законним.

Вбачається, що вимоги ст.ст.35-37 Закону України «Про іпотеку» розділів 10, 11 Договору іпотеки від 17.06.2010 року при зверненні стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були дотримані.

Колегія суддів вважає, що державна реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, на ім»я ОСОБА_2 проведена з дотриманням вимог закону, а саме відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, яка була чинною на час її проведення.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Позивач не довів свого позову, що є його обов»язком відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 могла набути право власності на іпотечне майно лише у випадку укладення між сторонами Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачено п.11.5 розділу 11 Договору іпотеки, а такий договір між ТОВ «Оратанія» і ОСОБА_2 не укладався, підлягають відхиленню із таких підстав.

Дійсно розділ 11 Договору іпотеки від 17.06.2010 року містить п.11.5 наступного змісту: « За домовленістю сторін, у разі невиконання Іпотекодавцем зобов»язання, забезпеченого іпотекою, у строк до 18 грудня 2010 року, сторони зобов»язуються укласти Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, який передбачає передачу Іпотекодавцем у власність Іпотекодержателя нежитлового приміщення, що є предметом цього договору.»

Проте положення вказаного пункту 11.5 розділу 11 не підлягають застосуванню, оскільки ОСОБА_2 відповідно до п.10.4 Договору іпотеки за своїм вибором обрала звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачено п. 11.5 розділу 11 Договору іпотеки.

За змістом статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» відповідне застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Обгрунтованими також є посилання представника ОСОБА_2 на спростування вказаного доводу апелянта з тих підстав, що іпотечний договір та Закон України «Про іпотеку» надають Іпотекодежателю право вибору на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розділ 11 пункт 11.4 Договору іпотеки містить відповідне застереження, яке є правовою підставою реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

ОСОБА_2 за своїм вибором вказаним правом скористалась.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що реєстрація права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, була здійснена державним реєстратором за відсутності повного пакету документів, а саме був відсутній Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який між сторонами не укладався, є необґрунтованими.

Згідно з п. 34 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі;

3) звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

5) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли предметом іпотеки є земельна ділянка та в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, відсутні відомості про її кадастровий номер);

6) заставну (у разі, коли іпотечним договором передбачено її видачу).

Із матеріалів справи вбачається, що державний реєстратор отримав від заявника всі передбачені вимогами закону документи для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Надання державному реєстратору Договору про задоволення вимог іпотекодержателя за наявності у договорі іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя законом не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не заслуговують на увагу і не спростовують законність і обґрунтованість рішення суду.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Оратанія» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: