АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія : про визнання договору Доповідач - Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

судців - Малінської С.М., Даниленка В.М.

при секретарі - Подпрядової В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Невечерова Д.В.

на заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним ,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір іпотеки від 26.02.2008 року укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, скасувати заборону на відчуження житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, Ізюмського району Харківської області, який належить ОСОБА_2

В обгрунтування своїх доводів ОСОБА_2 посилалася на те, що 26 лютого 2008 року між нею з однієї сторони та ЗАТ КБ «ПриватБанк» з іншої було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, Ізюмського району Харківської області, який належить їй на праві власності.

У вказаному будинку, відповідно до довідки виконкому Червонооскольсьої сільської ради від 02.09.2009 року, зареєстрований та мешкає неповнолітній ОСОБА_3.

При укладенні вказаного договору іпотеки, сторони не зверталися до органу опіки та піклування за отриманням відповідного дозволу.

У зв'язку з викладеним, на думку позивача, вказаним договором іпотеки порушуються права малолітнього ОСОБА_3, який проживає разом з позивачкою, оскільки іншого житла сторони не мають.

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано іпотечний договір від 26 лютого 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством КБ „ Приват банк" та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С.Ю. недійсним.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 15 вересня 2011 року заяву ЗАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення Ізюмського міськрайонного суду від 13.05.2011 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду першої інстанції представник Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» -

Невечеров Д.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що при укладанні 26.02.2008року між ЗАТ КБ „ Приват Банк" та ОСОБА_2 іпотечного договору були суттєво порушені норми діючого законодавства, а саме, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та ч. З ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», в зв'язку з чим були порушені права неповнолітніх дітей на житло.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та судом не правильно застосовані норми матеріального права і тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. З і 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове про відмову в задоволенні позову із наступних підстав.

Згідно ч. З ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати зобов'язання.

Судовим розглядом встановлено, що 26.02.2008 року між позивачем та ЗАТ КБ « Приват Банк» було укладено іпотечний договір, відповідного до якого в забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_6 по кредитному договору від 26 лютого 2008 року, ОСОБА_2 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Для укладення вказаного договору була надана довідка про склад сім"ї відповідно до якої за вищевказаною адресою зареєстрована лише ОСОБА_2 Тобто на час укладання іпотечного договору в спірному будинку була зареєстрований лише позивач, що підтверджується довідкою № 02-24У203 від 26.02.2008 року.

Вказана довідка ні ким не скасована, на час укладення іпотечного договору , членів сім'ї - дітей, які б мали право на проживання у належному їй будинку немає, правом проживання та користування малолітніх чи неповнолітніх дітей будинок, який передається в іпотеку, не обтяжений.

Таким чином, нотаріусом при посвідченні договору іпотеки було вірно встановлено, що на момент посвідчення договору в будинку була зареєстрована лише власник ОСОБА_2, а неповнолітні діти, права власності на спірний будинок не мали, в зв'язку з цим згоди органів опіки та піклування на укладення оспорюваного договору іпотеки не вимагалось.

Крім цього, при оформленні іпотечного договору було враховано Лист Міністерства Юстиції України № 19-50-556 від 25.06.2006 року ( який був чинним на час укладення спірного договору), відповідно до якого нотаріуси для встановлення факту користування нерухомим майном витребують довідку про реєстрацію місця проживання абро міста перебування дитини за адресою майна, що відчужується або заставляється, видану житлово-експлуатаційною о організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації.

Таким чином, законодавець покладає на нотаріуса та банк, який видає кошти обов"язок перевірити данні про те, хто мешкає у квартирі або будинку, які будуть передані в іпотеку. В даному випадку нотаріусом не були порушені вимоги Закону України „ Про іпотеку", оскільки саме позивачем була надана довідка. Відповідно до якої лише вона була зареєстрована за вищезазначеною адресою.

На підставі вигцевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ЗОЇ, 302, п.п.З і 4 ст. 309, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Невечерова Д.В. задовольнити.

Заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду: України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя -

Судді -