Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1209/15-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 47 Доповідач Якухно О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Якухно О.М.

суддів: Коломієць О.С., Зарицької Г.В.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Кароля» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Віктор-Д», треті особи - реєстраційна служба Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області, про визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Віктор-Д» на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Приватне підприємство «Кароля» (далі - ПП «Кароля») звернулося до суду з даним позовом, в якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1, який укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Віктор-Д» (далі - ФГ «Віктор-Д»), скасувати його державну реєстрацію. Позов обґрунтовувався тим, що 28.07.2008 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки, укладений між ПП «Кароля» та позивачем, площею 1,5364 га строком на 10 років. На протязі 2008-2014 років орендована земельна ділянка використовувалася за цільовим призначенням, сплачувалася орендна плата. Проте, підприємству стало відомо весною 2014 року, що у 2013 році ФГ «Віктор-Д» та ОСОБА_2 уклали інший договір оренди вищевказаної земельної ділянки, речове право на яку зареєстрували у реєстраційній службі Бердичівського МРУЮ, чим порушуються права позивача.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 28.03.2013 року між ОСОБА_2 та ФГ «Віктор-Д», скасовано державну реєстрацію речового права ФГ «Віктор-Д» на оренду вищевказаної земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_2 та ФГ «Віктор-Д» на користь ПП «Кароля» судовий збір по 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., з кожного.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням ФГ «Віктор-Д» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не встановлено усіх обставин, що мають значення для справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам по справі, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт вказує, що позивачем при розгляді справи не надано суду першої інстанції договір оренди земельної ділянки від 28.07.2008 року, який є доказом права оренди земельної ділянки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції встановив, що 28.03.2014 року між ФГ «Віктор-Д» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,5364 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить останньому на підставі державного акту НОМЕР_2 строком на 5 років. 31 березня 2014 року здійснено державну реєстрацію цього договору (а.с.43-62).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що цей договір оренди є недійсним, оскільки вказана земельна ділянка на час його укладення вже перебувала у його в оренді за договором оренди від 28.07.2008 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України ''Про оренду землі'', тощо.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі,встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 1 ст. 14 Закону України ''Про оренду землі'' передбачено ,що договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.

Згідно п. 5 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі', затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року (далі - Порядок) для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів : заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди у трьох примірниках; план (схему) земельної ділянки, яка подається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурсних засадах; копію державного акту на право власності на землю, що перебуває у власності фізичної або юридичної осіб.

Пунктом 16 Порідку визначено, що один зареєстрований примірник договору оренди зберігається у реєстраційній справі, яка передається до архіву державного органу

земельних ресурсів, другий передається орендарю, а третій - орендодавцю.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України ''Про оренду землі'' (в редакції станом на 29.12.2004 року) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та відповідно ч.1. ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ст.18 Закону України ''Про оренду землі'' є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження укладення договору оренди вищевказаної земельної ділянки між ПП «Кароля» та ОСОБА_2 надано витяг управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області від 12.07.2014 року з книги реєстрації договорів оренди землі по Скраглівській сільській раді (а.с.7-8).

За номером 77 у списку значиться ОСОБА_2. Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 між ним та ПП «Кароля» зареєстровано 28.07.2008 року строком на 10 років.

Вказаний документ не містить даних про дату укладення договору та істотних умов договору.

Позивач не надавав суду примірник договору оренди, зареєстрованого 28.07.2008 року, з посиланням на його викрадення.

Відсутній такий примірник і в управлінні Держземагенства у Житомирській області, що вбачається із листа від 23.07.2015 року.

Судом не враховано, що строк дії договору починає обраховуватися не з часу його реєстрації, а з дати укладення, а тому вказаний список не є належним доказом на підтвердження укладення договору між ПП «Кароля» та ОСОБА_2 та його дію станом на 28.03.2014 року, оскільки з нього неможливо встановити дату закінчення строку оренди.

Відповідачем ФГ «Віктор-Д» не визнається право ПП «Кароля» на оренду спірної земельної ділянки за відсутності договору оренди, однак останніми вимоги про визнання такого права не заявлено.

Матеріали справи не містять жодного належного доказу про укладення між позивачем та ОСОБА_2 договору оренди на спірну земельну ділянку. Відтак, право вимоги щодо визнання недійсним укладеного між відповідачами договору оренди вказаної земельної ділянки є безпідставним.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Віктор-Д» задовольнити.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Приватного підприємства «Кароля» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Віктор-Д» про визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: