йСправа № 304/1648/14-ц Провадження № 2/304/441/2014
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І.І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
з участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Пастеляка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Рішенням Перечинського районного суду від 02 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок АДРЕСА_1, однак не вирішено питання розподілу судових витрат.

Згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 13 травня 2015 року вказану цивільну справу повернуто до Перечинського районного суду для ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти ухвалення додаткового рішення не заперечив, однак подав суду заяву, в якій, керуючись принципом диспозитивності, просив не стягувати на його користь судові витрати з відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні також не заперечив проти ухвалення додаткового рішення, просив судові витрати з Ворочівської сільської ради Перечинського району на користь ОСОБА_1 не стягувати, оскільки такий проти цього заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 14 жовтня 2014 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 243,60 грн. судового збору (а. с. 1).

Також встановлено, що при ухваленні вказаного судового рішення про задоволення позову в повному обсязі, судом в порядку ст. 88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішено.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області понесені ним судові витрати, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому судовий збір у розмірі 243,60 грн. стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., відшкодуванню з Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області не підлягає.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ганько І. І.