Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/ДОДАТКОВЕ/

25 вересня 2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Стус Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2015р. у повному обсязі відмовлено у задоволені вищевказаного позову.

Рішення законної чинності не набрало.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи позивач заявила позов про визнання недійсними кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», договору іпотеки квартири і договорів поруки, укладених 27.02.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, однак суд при постановлені рішення у його мотивувальної частині не визначився щодо вимог позову про визнання недійними договір поруки від 28.02.2008р.

В судове засідання сторони не з'явились, що не перешкоджає суду ухвалити додаткове рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступного.

Відповідно до правил п.1, ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Так, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 27.02.2008р., укладеного між ОСОБА_1 укладено договір поруки від 27.02.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань.

Позивач вважає договір поруки також таким, що суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства тощо, з посиланням на положення ч. 1 ст. 203 ЦК України і просить визнати такий договір недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, тобто недодержання загальних вимог необхідних для чинності правочину.

Відповідно до ч.1 ст. 203ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а а також моральним засадам суспільства.

Разом з цим, позивач не є стороною договору поруки від 28.02.2008р. і не має права вимагати, посилаючись на таку норму Закону, визнання правочину недійсним.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає доводи позивача щодо визнання договору поруки від 27.02.2008р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, безпідставними.

Таким чином,у суду відсутні правові підстави для визнання договору поруки від 27.02.2008р. недійсним, тому вимоги позову в цієї частині також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,27,60,209,212-215,218, 220 ЦПК, ст.ст. 6, 203, 215, 526, 626-628, 1054 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову ОСОБА_5 щодо визнання договору поруки від 27.02.2008р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя