Справа № 303/2904/15-ц
Номер рядка стат.звіту-4
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Мукачівська районна державна нотаріальна контора про встановлення частки померлого у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Великолучківської сільської ради Мукачівського району про визначення розміру часток в спільній сумісній власності, а саме земельній ділянці, яка розташована за адресою с. В.Лучки, вул. Підлісна, 78, Мукачівський район. Вимоги обґрунтовує тим, що земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 032898. 02.09.2013 року помер її батько ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну йому частину земельної ділянки. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на, що за законом він матиме право заповів позивачу ОСОБА_1 Остання прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак для оформлення спадщини необхідно встановити розмір частки земельної ділянки спадкодавця. У звязку з тим, що не визначено часток в праві власності, не може оформити спадщину за померлим, а тому просить визначити, що частки земельної ділянки, яка розташована за адресою с. В.Лучки, вул. Підлісна, 78, Мукачівський район ОСОБА_2, який помер 02.09.2013 року, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, є рівними і становили на момент смерті ОСОБА_2 по 1/4 частини земельної ділянки.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від представника відповідача не надходило. Причини своєї неявки представник відповідач суду не повідомив.

Представник третьої особи Мукачівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, , подав заяву про розгляд справи в їх його відсутності, вирішенні позовних вимог залишив на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 032898 від 25.12.2009 року власниками земельної ділянки, яка знаходиться за адресою с. В.Лучки, вул. Підлісна, 78, Мукачівський район є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Земельна ділянка належить власникам на праві спільної сумісної власності.

02.09.2013 року один із співвласників спірної земельної ділянки, а саме ОСОБА_2, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 161708, виданого 03.09.2013 року виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт від 06.02.2013 року, посвідченого секретарем Великолучківської сільської ради Мукачівського району, відповідно до якого заповів все своє майно де б воно не було із чого б не складалося і взагалі те, що буде належати йому на день смерті і на, що він за законом матиме право своїй доньці ОСОБА_1В

Після смерті батька ОСОБА_2, позивач звернулася до державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 для оформлення документів на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: с. В.Лучки, вул. Підлісна, 78, Мукачівський район. 24.04.2014 року державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, розглянувши подані позивачем документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 355, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути і фізичні особи.

Згідно з ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Також як передбачено ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу (поділу) майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Згідно ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи у порядку позовного, наказного та окремого провадження. Статтею 30 ЦПК України передбачено, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом наведених норм позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Звертаючись до суду, позивач скористалася своїми правами та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Поряд з тим судом також встановлено, що співвласниками спірної земельної ділянки є також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не приймають участі в справі. При цьому, аналізуючи зазначені вище норми законодавства слід зазначити, що у випадку задоволення позову зміниться правовий режим власності з спільної сумісної на спільну часткову, що однозначно вплине на права всіх співвласників, в тому числі і на ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином враховуючи те, що суд в силу вимог ст. 33 ЦК України позбавлений самостійно визначатися з колом відповідачів, а обовязок щодо розяснення права позивача на звернення до суду з клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи залучення до участі у справі іншого співвідповідача на може бути виконаний в силу відсутності позивача в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позов предявлений до неналежного відповідача у справі, у звязку з чим зазначена обставина виключає можливість вирішення питання про задоволення позову, проте не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з аналогічним позовом до належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 368, 369, 370, 372 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Мукачівська районна державна нотаріальна контора про встановлення частки померлого у спільному майні відмовити.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний