Справа № 752/2894/15-ц
Провадження № 2/752/2715/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01.04.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди,-
Позивач, посилаючись на положення ст..237-1 КЗпП України, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях внаслідок порушення його прав, приниженні честі, гідності, знущання як з людини, ігноруванням прав, ненаданням відомостей щодо розміру реальної заборгованості, моральних переживаннях, ушкодженні здоров»я, у порушенні нормальних життєвих зв»язків.
В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на невиконання відповідачем вимог трудового законодавства щодо своєчасної виплати заробітної плати та проведенні розрахунку при звільненні.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв»язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника ПАТ «УСК «Гарант-Авто».
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з 20.05.2013 р. по 31.01.2015 р. і був звільнений з роботи на підставі наказу № 35-кго від 22.01.2015 р. відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, в зв»язку з невиконання роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору.
Згідно з ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Судом встановлено, що відповідач порушив норми зазначеного закону і не виплатив позивачу заробітну плату за період листопад 2014 р. січень 2015 р.
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Крім того, на думку суду, є доведеними і неспростованими відповідачем позовні вимоги про стягнення середнього заробітку в зв»язку з затримкою розрахунку при звільненні, виходячи з наступного.
Згідно ст.117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в стати 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь парцівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Оскільки станом на час розгляду справи судом відповідачем не виплачено в повному обсязі кошти, належні позивачеві при звільненні, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
При визначенні розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню з підприємства в зв»язку з затримкою виплати заробітної плати, суд керується положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Наданий позивачем розрахунок середньоденної заробітної плати, що ґрунтується на довідці, виданій ПрАТ «УСК «Гарант-Авто» № 210 від 02.02.2015 р., не відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України № 100, і не може бути взятий судом до уваги.
Позовні вимоги про стягнення з відповідача вихідної допомоги при звільненні в розмірі тримісячного середнього заробітку підлягають задоволенню у розмірі, заявленому позивачем, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст..38,39)працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.
Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.
На підставі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Однак, суд вважає, що позивач ні на стадії звернення до суду, ні в ході розгляду справи не довів свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в зв»язку з чим вони не підлягають задоволенню .
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі в дохід держави відповідно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 08 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.
Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Суддя