Справа № 344/8128/15-ц
Провадження № 2/344/3420/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі окрім позивача зареєстровнаий його син ОСОБА_2 Відповідач в жовтні 2005 року виїхав на сезонні роботи до Київської області і на даний час місце його проживання позивачу невідоме. Відповідач квартирою не користується, повністю перестав виконувати обов"язки члена сім"ї пов"язані з утриманням та оплатою житла. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі, де він фактично не проживає близько десяти років тягне за собою понад нормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та позбавляє позивача права на оформлення субсидії по оплаті за житлово-комунальні послуги. Оскільки, врегулювати спір в добровільному порядку не можливо, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час судового слухання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19, 20).

З урахуванням положень ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1993 року, виданого агенством по приватизації державного житлового фонду на підставі рішення МВК від 14.09.1993 року №348, кварти ра, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Загальна площа квартири становить 13,8 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 6900 крб. (а.с.5)

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд.АДРЕСА_1 ОСОБА_1 є основним власником, окрім нього у вказаній квартирі зареєстрований син ОСОБА_2 (а.с.7-9).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, однак, з 2005 року виїхав на сезонні роботи до Київської області.

Факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується поясненнями позивача, який в судовому засіданні повідомив, що відповідач уже близько 10 років в квартирі не проживає.

Позивач вказує, що реєстрація гр. ОСОБА_2 у його квартирі, який насправді там не проживає, не надає коштів на утримання майна, перешкоджає здійсненню ним прав власника на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Також кількісний склад членів сім"ї враховується під час нарахування пільг та соціальних допомог.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71, 163 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 74 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.