Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Ковтун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня», якому просить стягнути 10 000 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15 жовтня 2007 року між ним і відповідачем укладено Договір № 152122 про цільовий внесок. Згідно умов зазначеного Договору він розмістив у відповідача грошові кошти в готівковій формі на цільовий внесок у додатковий капітал спілки у сумі 10 000 грн. Договір діє протягом одного року.

Однак, після закінчення строку дії вказаного договору, відповідачем Кредитною спілкою "Тринадцята зарплатня " у встановлений строк належні йому кошти повернуті не були.

За захистом своїх праві він звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розгляну справу у відсутність представника відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2007 року між Кредитною спілкою «Тринадцята зарплатня» (далі - Спілка) та ОСОБА_1 укладено договір про цільовий внесок №2122 (а.с. 7).

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, Член Спілки вносить, а Спілка приймає грошові кошти Члена Спілки в готівковій або безготівковій формі на цільовий внесок у додатковий капітал Спілки у сумі 10 000 грн. Спілки. за рахунок цільових внесків Членів Спілки надає кредит членам спілки - позичальникам, для купівлі-продажу земельних ділянок під поруку ТОВ «Кінгз Кепітал».

На виконання вказаного договору ОСОБА_1 15.10.2007 року внесено на рахунок Кредитної Спілки «Тринадцята зарплатня» цільовий внесок в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.6).

Як зазначає позивач строк дії договору становив один рік, доказів зворотного суду не надано.

12 березня 2009 року, 06 квітня 2011 року ОСОБА_1 звертався до голови правління КС «Тринадцята зарплатня» з заявами про повернення внеску, однак до цього часу грошові кошти йому повернуті так і не були.

Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині 1 даної статті у порядку і в строки, які визначені відповідно до частини 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або договором, укладеним сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про кредитні спілки", внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата належить членам спілки на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ).

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач належним чином не виконав свої договірні зобов'язання та не повернув позивачу належні йому кошти в розмірі 10 000 грн.

Доказів виконання умов договору Кредитною Спілкою «Тринадцята зарплатня» відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки суд, розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача Кредитної Спілки "Тринадцята зарплатня" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за Договором цільового внеску в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487грн. 20 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 76, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Тринадцята зарплатня» про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Кредитної спілки на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп., а всього 10487 (десять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

С у д д я: