Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/2133/14-ц
Провадження № 2/280/157/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2015 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді- Янчук В.В.

при секретарі- Бондаренко Н.С.

за участі позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй належить на праві власності житловий будинок № 10, що знаходиться по вул. Ватутіна, в с. Гуменники, Коростишівського району, Житомирської області. Відповідач по справі є її братом , якого в будинку зареєструвала їх мати. Відповідач в будинку з серпня 2012 року з матірю та після її смерті не проживав, а весь час проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. в м. Коростишів. За місцем реєстрації не зявляється, речей, які б йому належали в будинку не має, поштову кореспонденцію не отримує, комунальними послугами не користується та відповідно їх не сплачує, всі обовязки , що випливають з належного утримання житлового будинку покладені на позивача. В добровільному порядку знатись з реєстраційного обліку відповідач не бажає.

Таким чином, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком , що знаходиться за адресою вул. Ватутіна,10, с. Гуменники, Коростишівського району.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що в будинку , що по вул. Ватутіна,10 в с. Гуменники, Коростишівського району він не проживає, комунальними послугами не користується, будинок - то батьківська спадщина, однак не знав, що сестра ОСОБА_1 оформила право власності на будинок.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходиться по вул. Ватутіна,10, в Гуменники, Коростишівського району, Житомирської області ( а.с.5-7).

Відповідно до довідки Гуменницької сільської ради від 12.12.2014 року № 190 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає ( а.с.10).

З акта від 12.12.2014 року, депутата Гуменницької сільської ради слідує, що ОСОБА_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, проте з серпня 2012 року за вказаною адресою не проживає та не зявляється, майно, яке б належало останньому в будинку відсутнє. Спільне господарство з ОСОБА_1 не ведуть ( а.с.9 ).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, визнаються відповідачем.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем мешкання фізичної особи є житловий будинок, квартира чи інше приміщення гідне для мешкання в населеному пункті, в якому особа мешкає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., громадяни України зобовязані протягом 10 днів після прибуття на нове місце проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 в будинку № 10, по вул. Ватутіна в с. Гуменники, Коростишівського району з серпня 2012 року не проживав та не проживає, мешкає за іншою адресою, і вказана обставина ним не заперечується, добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, останнім будь яких доказів на перешкоду проживання в даному будинку не надано, без поважних причин не проживає на житловій площі понад один рік, тому вимога позивача щодо захисту порушеного права є законною, у звязку з чим слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 10, по вул. Ватутіна, в с. Гуменники, Коростишівського району Житомирської області.

Таким чином, перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави, що позов ОСОБА_1 повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391,405 ЦК України, ст.150 ЖК України, 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком № 10 по вулиці Ватутіна, в с. Гуменники, Коростишівського району, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги у 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Головуюча Янчук В.В.