Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/93/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2015 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що з 17 серпня 2007 року по 22 грудня 2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Березівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2014 року розірвано. У період спільного їх проживання за сумісні кошти ними було придбано: автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, вартістю 32000 грн., трактор МТЗ "БЕЛАРУС-892", вартістю 150000 грн., сажалку СЗТ-3,6, вартістю 5000 грн., сіялку СУПН-6, вартістю 5000 грн., культиватор рядковий КРН-4,2, вартістю 5000 грн., культиватор суцільний КРС-4,2, вартістю 5000 грн., 2 борони зчіпні СБ-7, вартістю по 1800 грн. кожна, холодильник "ВЕКО" модель CSE-31001, вартістю 2500 грн. Крім того, у неї та й у відповідача на праві власності є земельні ділянки, які кожного року ними обробляються та засіваються зерновими культурами, тому вважає за доцільне виділити їй автомобіль, сажалку, сіялку, культиватор рядковий, культиватор суцільний, 2 борони зчіпні та холодильник на загальну суму 58100 грн., а відповідачеві - трактор, вартість якого становить 150000 грн., з виплатою на її користь грошової компенсації у сумі 91900 грн., оскільки вона не має можливості у зв'язку з відсутністю житла та загибелі від злочину своєї матері сплачувати будь-яку компенсацію, й задовольнити позов. Однак, у зв'язку з тим, що вартість придбаного ними трактора МТЗ фактично становить 148000 грн., тому просить остаточно виділити їй у власність вищеперелічене майно на загальну суму 58100 грн., а відповідачеві - трактор МТЗ "БЕЛАРУС-892", вартістю 148000 грн. та стягнути з нього в рахунок компенсації майна 89900 грн.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що дійсно вказане майно було отримано ним та позивачкою під час шлюбу. При цьому, не заперечуючи проти загальної вартості цього майна та розподілу його, погодився з тим, що ціна трактора МТЗ, який він бажає залишити собі, занадто перевищує вартість того майна, яке позивачка просить виділити їй у власність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як це передбачається статтею 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності належать: автомобіль марки ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, вартістю 32000 грн., трактор МТЗ "БЕЛАРУС-892", вартістю 150000 грн., сажалка СЗТ-3,6, вартістю 5000 грн., сіялка СУПН-6, вартістю 5000 грн., культиватор рядковий КРН-4,2, вартістю 5000 грн., культиватор суцільний КРС-4,2, вартістю 5000 грн., 2 борони зчіпні СБ-7, вартістю по 1800 грн. кожна, холодильник "ВЕКО" модель CSE-31001, вартістю 2500 грн. (а.с.5-20).

Проте, як свідчить з пояснень відповідача, він не заперечує проти отримання у власність трактора МТЗ та передачі іншого майна позивачці, однак не погоджується надавати їй компенсації як співвласнику цього майна.

Пленум Верховного Суду України в пункті 25 своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року роз'яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, якщо неподільна річ (наприклад - житловий будинок) не може бути реально поділений між подружжям, що, як правило, встановлюється на підставі висновку відповідної судової експертизи, а інший з подружжя не згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки, або інша сторона не бажає сплачувати таку компенсацію та, відповідно, попередньо не вносить на депозитний рахунок суду належну грошову суму, то суд визнає за кожним із подружжя право власності на належну їм частку в спільному майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Поряд з цим, є відповідні винятки з цього правила, встановлені Цивільним кодексом України, а саме йдеться про такі "правові механізми" як:

1. Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (ст.364 ЦК України);

2. Припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (ст.365 ЦК України).

Так, відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно частини 2 цієї ж статті, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Тут має місце ситуація, коли один із співласників згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не згідна її добровільно виплачувати з будь-якої причини. Тому, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі ст.364 ЦК України.

Отже, якщо один із подружжя (із співвласників) бажає отримати замість своєї частки у неподільній нерухомій речі грошову компенсацію, а інша сторона не хоче її добровільно сплачувати, то такий заінтересований співвласник має право звернутися до суду із відповідним позовом (відповідною вимогою) у порядку ст.364 ЦК України.

Іншим способом припинення права на частку в спільному майні і одержання відповідної грошової компенсації, є передбачений ст.365 ЦК України механізм.

Так, відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

При розгляді справ зазначеної категорії судова практика виходить з того, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Якщо виділ у натурі частки в спільному майні є неможливим, оскільки спільне майно є неподільною річчю, то у цьому разі співвласник, який вимагає виділу, має право на одержання грошової або іншої компенсації вартості частки. Виплата співвласникові компенсації без його згоди допускається лише у випадках, передбачених ст.365 ЦК України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що частка вартості трактора МТЗ "БЕЛАРУС-892", який є спільною сумісною власністю сторін, неподільною річчю та не належить до нерухомого майна, може бути компенсована позивачці.

Керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ст.ст.364,365,370 ЦК України, ст.ст.70,71 СК України,

ВИРІШИВ:

Розділити спільне сумісне майно сторін та виділити у приватну власність:

ОСОБА_1

- автомобіль ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2,

вартістю32000 грн.;

- сажалку СЗТ-3,6, вартістю 5000 грн.;

- сіялку СУПН-6, вартістю 5000 грн.;

- культиватор рядковий КРН-4,2, вартістю 5000 грн.;

- культиватор суцільний КРС-4,2, вартістю-5000 грн.;

- борони зчіпні СБ-7 (2 шт.), вартістю по 1800 грн. кожна;

- холодильник "ВЕКО" модель CSE 31001, вартістю-2500 грн., а всього майна на загальну суму 58 100 грн..

ОСОБА_2 - трактор МТЗ "БЕЛАРУС-892", НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4, вартістю 148000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 89900 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: