Ухвала

іменем україни

26 травня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та визнання цього договору недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 23 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського нотаріального округу Похил Н.М. за реєстровим № 1547, договором дарування та визнати цей договір недійсним.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року, у задоволені позовних вимог - відмовлено. Скасовано захід забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оспорюваний договір купівлі-продажу був укладений вільно та відповідав внутрішній волі сторін які його укладали, із розумінням настання його правових наслідків, що були обумовлені ним.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та визнання цього договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ