Провадження № 2/727/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Руснак І. Д.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Фінансова ініціатива» про поновлення в правах споживача банківської послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про поновлення в правах споживача банківської послуги, посилаючись на те, що 09 жовтня 2013 року він уклав з відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №45-в-16/518 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний». Відповідно до умов цього договору ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 130 000 гривень, строком на 12 місяців і п'ять днів з відсотковою ставкою 22,5 відсотків річних.

Пункт 2 вказаного договору банківського вкладу передбачає дату повернення вкладу - 14.10.2014 року.

Як вказано в позовній заяві, протягом жовтня-листопада 2014 року позивач звертався до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» з вимогами про повернення вкладу в сумі 130 000 гривень. Проте, після спливу терміну повернення коштів позивач не мав можливості отримати свої кошти повністю, а лише після неодноразових звернень до Національного банку України, ГУ УМВС України у Чернівецькій області, Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області, суду з вимогами повернення коштів банком була розблокована платіжна картка позивача, на яку було нараховано вказаний депозит, що дало йому можливість зняти частину коштів. Вказує на те, що така поведінка відповідача змусила його розраховуватись у безготівковій формі за товари, роботи, послуги, які йому на даний момент не потрібні. На момент подачі позову до суду ОСОБА_1 зняв у безготівковій формі з загальної суми 130 000 грн. 123 174 грн. та борг банку перед ним становить 6 825 грн.

На основі викладеного, позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстр. номер облік. картки пл. подат. за даними ДР ФОПП НОМЕР_1) основний борг у сумі 6 825 грн. та 10 250 грн. грн.. моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначив, що всі відсотки від відповідача ним отримані. Стосовно частини основного боргу в сумі 6825 грн., про що він просив у позові, то на даний час сума боргу перерахована у безготівковій формі по його згоді. А тому позов в цій частині він не підтримує. Разом з тим, підтримує позов в частині стягнення моральної шкоди та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року позивач уклав з відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №45-в-16/518 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний». Відповідно до умов цього договору ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» прийняв у позивача грошові кошти в сумі 130 000 гривень, строком на 12 місяців і п'ять днів з відсотковою ставкою 22,5 відсотків річних, про що свідчить квитанція (а.с.15).

Пункт 2 договору передбачає дату повернення вкладу - 14.10.2014 року.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Крім того, згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порядок повернення позивачеві відповідачем вкладу визначений пунктом 3.1.4 укладеного між сторонами договору, відповідно до якого відповідач зобов'язаний повернути вклад у дату повернення, зазначену у п. 2 Договору (14 жовтня 2014 року), шляхом перерахування на власний поточний (з використанням платіжної картки) рахунок Вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви Вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції Банку та/або виписки з депозитного рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим позивачем відповідач шляхом безготівкового перерахування коштів з депозитного рахунку позивача 13.10.2014 року розмістив його вклад - кошти в сумі 130 000 грн. - на картковому рахунку позивача, що підтверджується Випискою по рахунку приватного клієнта № /0122 (а.с.36).

Зарахування коштів відбулось на картковий рахунок позивача, відкритий на підставі Договору № 45-в-20-135 від 09.10.2013 року між сторонами (а.с.27), посилання позивача в позовній заяві про те, що він не здійснював усвідомлених дій, не виказував власної волі при оформленні договору карткового рахунку є безпідставними, оскільки вказаний договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами, а факт наявності у позивача пластикової картки ним не оспорюється.

Суд приходить до висновку, що такий перерахунок депозитних коштів на вказаний картковий рахунок був правомірним і відповідав умовам укладеного між сторонами договору, кошти були виплачені відповідачем позивачеві в межах строку, передбаченого умовами договору, в повному обсязі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1060 ЦК України, оскільки, відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

Той факт, що позивачу в повному об'ємі перерахована сума боргу, а також те, що він надав свою згоду на перерахунок коштів в безготівковій формі, підтвердив в судовому засіданні сам позивач.

Як вбачається з Виписки по рахунку приватного клієнта № /0122 (а.с.36) позивачем за період з 14.10.2014 року по 22.12.2014 року було знято готівкових коштів на суму 130 163,26 грн., що свідчить про повне виконання умов договору банківського вкладу відповідачем. Зазначене в судовому засіданні підтвердив сам позивач, надавши копії банківських квитанцій про отримання коштів за період з 14.12.2014 по 22.12.2014 року.

За таких обставин, доводи позовної заяви щодо порушення відповідачем умов договору та неповернення депозитного вкладу, не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 6825 грн. слід відмовити. Крім цього позивач підписавши договір на відповідних умовах, погодився на повернення депозитного вкладу саме у такий спосіб - шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок. Більше того сам позивач в судовому засідані не підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідача 6825 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то вони, на думку суду, також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» зобов'язань за договорами банківського вкладу та рахунку, суд виходить з того, що правовідносини сторін за цими договорами є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Положення договорів банківського вкладу та карткового рахунку не передбачають відповідальність у вигляді стягнення моральної шкоди, а зазначена вимога не кореспондує положенням ст. 23 ЦК України.

Судом не встановлено підстав вважати оспорювані позивачем дії відповідача такими, що обмежує його права як споживача відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що умовами укладеного позивачем договору з ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива», порушуються його права як споживача, ці умови є несправедливими, містять істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача тощо, тому визначені ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» підстави для відповідальності ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» за порушення законодавства про захист прав споживачів - відсутні.

Таким чином, у стягненні з відповідача моральної шкоди в сумі 10 250 грн. - слід відмовити.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Так як основна вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, задоволена відповідачем до відкриття провадження у справі, то судовий збір у розмірі 243,60 грн. у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з позивача.

На підставі вищенаведеного та керуючись вимогами ст.ст. 23, 526, 611, 630, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Фінансова ініціатива» про поновлення в правах споживача банківської послуги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двохсот сорока трьох) гривень 60 (шістдесяти копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: