Справа № 219/3609/15-ц
Провадження № 2/219/1814/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої-судді Чопик О.П.,
при секретарі Матченову А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй та третім особам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 в якій зареєстрований відповідач. Зазначає, що відповідач з липня 2000 року за місцем реєстрації не проживає. У зв'язку з цим просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач у судовому засіданні 19 травня 2015 року надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання 5 червня 2015 року не з'явилась, подавши заяву про подальший розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог (а.с.36).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Треті особи у судовому засіданні 19 травня 2015 року позов підтримали, надавши пояснення про те, що є власниками спірної квартири, у якій зареєстрований і відповідач. З часу розірвання шлюбу, укладеного між відповідачем та третьою особою ОСОБА_4, місце перебування та проживання його не відоме. Ствердили, що відповідач жодних коштів на утримання квартири не сплачує. У судове засідання 5 червня 2015 року треті особи не з'явились, подавши заяви про подальший розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позову (а.с.34-35).
На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7-8, 27). У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.9-10, 13-14, 15-16, 17)
Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
17 липня 2000 року шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розірвано, про що Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис №358 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 (а.с.12).
Згідно з актом, складеним комісією у складі працівників Соледарського комунального виробничого ремонтно-житлового підприємства «Ремонтник», від 12 травня 2015 року (а.с.18), ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації з 1990 року.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні 19 травня 2015 року надали показання про те, що вони є сусідами позивача та третіх осіб. Зазначають, що протягом п'ятнадцяти років відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не відвідує колишню дружину та дітей. За весь цей час відповідача вони не бачили.
Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідків, які повідомили про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.156 Житлового кодексу Української РСР, ст.405 Цивільного кодексу України, суд
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик