Справа № 367/1733/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.

при секретарі Данюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним розпорядження про передачу квартири у приватну власність, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що вона звернулася до Архівного відділу виконкому Ірпінської міської ради Київської області щодо встановлення статусу спірної квартири АДРЕСА_1, і 22.12.2014 року отримала архівний витяг з якого їй стало відомо, що 13.12.2001 року за №12 Коцюбинська селищна рада Київської області винесла розпорядження про передачу у власність даної квартири мешканцям квартири - ОСОБА_2, ОСОБА_3, їй, її неповнолітньому ( на той час ) сину ОСОБА_4 та покійному ОСОБА_5 у спільну сумісну власність. Також Коцюбинська селищна рада видала свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 13.12.2001 року на вказаних 5 осіб.

Крім того, вона ознайомилася із копією заяви Додатку № 7 від мешканців квартири щодо передачі спірної квартири у приватну власність. Вказана заява підписана 5 особами, серед яких вона не побачила свого підпису за себе та свого неповнолітнього сина.

Як виявилося у даному випадку, її мати - відповідачка ОСОБА_2, в 2001 році займалася одноособово приватизацією житла, і поставила підписи за всіх членів сім'ї. Як вона пояснила їй, переживала, що закінчиться строк безоплатної приватизації державного житла. В подальшому вона 1/5 частину житла переоформила на себе, як спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

Вона рахує, що при приватизації житла, були порушені її права, як члена сім'ї наймача житла. Вона не бажала приватизовувати дану квартиру і ніколи б не висловила своєї згоди на цю дію так як переживала за цілісність даної квартири. Вона не поставила свого підпису на заяві про передачу у власність квартири, також, вона як законний представник неповнолітнього сина, повинна була поставити підпис за свого сина, що також не робила. При таких обставинах приватизація квартири АДРЕСА_1 не може бути визнана законною.

Так як вона була повідомлена про порушення своїх прав лише у грудні 2014 року, то рахує, що строк позовної давності вона не пропустила.

Вважає, що оспорюване розпорядження селищної ради та свідоцтво про право власності на житло слід визнати недійсними у зв'язку із порушенням порядку приватизації житла, встановленого діючим законодавством.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати розпорядження № 12 п. 1-10 від 13 грудня 2001 року про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1, недійсним. Визнати свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 13.12.2001 року видане на АДРЕСА_1, недійсним.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити.

Представник Коцюбинської селищної ради Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились подали до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі. Позов підтримують в повному обсязі та просять задоволити.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов підлягаючим до задоволення по слідуючих підставах:

Судом встановлено, що позивачка звернулася до Архівного відділу виконкому Ірпінської міської ради Київської області щодо встановлення статусу спірної квартири АДРЕСА_1, і 22.12.2014 року отримала архівний витяг з якого їй стало відомо, що 13.12.2001 року за №12 Коцюбинська селищна рада Київської області винесла розпорядження про передачу у власність даної квартири мешканцям квартири - ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивачці - ОСОБА_1, її сину ОСОБА_4 та покійному ОСОБА_5 у спільну сумісну власність. Також Коцюбинська селищна рада видала свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 13.12.2001 року на вказаних 5 осіб.

Крім того, позивачка ознайомилася із копією заяви Додатку № 7 від мешканців квартири щодо передачі спірної квартири у приватну власність. Вказана заява підписана 5 особами, серед яких вона не побачила свого підпису за себе та свого неповнолітнього сина.

Як виявилося у даному випадку, мати позивачки - відповідачка ОСОБА_2, в 2001 році займалася одноособово приватизацією житла, і поставила підписи за всіх членів сім'ї. Як ОСОБА_2 пояснила позивачці, переживала, що закінчиться строк безоплатної приватизації державного житла. В подальшому вона 1/5 частину житла переоформила на себе, як спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5

Ст. 65 -1 ЖК України закріплює право на придбання громадянами жилих приміщень, які вони займають, у приватну власність. З положень цієї статті безперечно випливає, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду без обмежень можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати приміщення, які вони займають, у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

На підставі ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, громадяни України мають право приватизувати квартири державного житлового фонду, тобто отримати їх у власність. Передача квартир у власність оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 6, 15, 79, 118-121, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати розпорядження № 12 п. 1-10 від 13 грудня 2001 року про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1, недійсним.

Визнати свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 13.12.2001 року видане на АДРЕСА_1, недійсним.

Повний текст рішення буде виготовлено 11.04.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повторного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк