№ 336/3292/15-ц
пр. № 2/336/1898/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що 04.12.2009 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-07505-041209, за яким позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку та відкрив кредитну лінію з лімітом у 5177,51 гривень, а відповідач у свою чергу зобовязалась щомісяця частинами погашати заборгованість, сплачувати відсотки, тощо. Станом на 31.03.2015 року відповідач має заборгованість за літом кредиту в сумі 4977,51 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовим збором.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві заявлено про слухання справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засіданні не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи без її участі. По суті заявлених вимог заперечує, вказуючи, що 08.04.2008 року між сторонами був укладений договір та видана кредитна картка, яка дійсна до березня 2010 року. 04.12.2009 року на ту саму картку було укладено новий договір. Посилаючись, що останній платіж нею був здійснений 01.03.2012 року, а строк дії картки сплив у березні 2010 року, тож позивачем пропущений строк позовної давності у зв'язку з чим у позові просить відмовити

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

04.12.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, оформлено та видано кредитну картку.

Як вказує п. 3.6 кредитного договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу.

Відповідачем до заяви прикладено копію картки, виданої ПАТ «Дельта Банк» № 1045397, строком дії до березня 2010 року. Суд позбавлений можливості встановити та перевірити те, чи дійсно за договором від 04.12.2009 року ОСОБА_1 видана саме ця картка. Натомість, позивачем також не зазначено яка саме, коли та під яким номером видана картка за умовами договору від 04.12.2009 року. Посилання відповідача на те, що саме ця картка є предметом договору від 04.12.2009 року не спростована доказами у справі. При цьому суд допускає, що дійсно такі обставини можуть відповідати дійсності, зважаючи, що на тіло кредиту позивачем не нараховувалась ані проценти, ані пеня.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, тож при вирішенні справи суд не вважає встановленими обставини, які зазначила відповідач, та не приймає до уваги їх при вирішенні спору.

Щодо застосування строку позовної давності суд виходить з наступного.

Пунктом 5.2 кредитного договору визначено, що договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами зобовязань за договором.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, єдине погашення заборгованості за договором відбулось 01.03.2012 року в сумі 200 гривень.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ч. 1, 5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вказує ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до статті 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що останнє та єдине погашення заборгованості за кредитним договором відбулось 01.03.2012 року, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем, а з позовом про стягнення відсотків ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду у травні 2015 року, тож суд вважає, що позивачем без поважних причини пропущено строк позовної давності, про його поновлення не заявлено, що є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк