АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- КрижанівськоїГ.В.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору.

У мотивування вимог посилався на те, що 20 серпня 2008 року з Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та ним укладений кредитний договір №0435/08/01CLNv.

Згідно умов договору банк відкрив йому відновлювальну феритну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 9 950 000 доларів США на строк до 20 серпня 2015 року під 13,5 % річних.

Додатком №1 від 20 серпня 2008 року до Кредитного договору встановлено ліміти кредитування.

Додатковим договором від 28 грудня 2009 року до Кредитного договору змінено умови Кредитного договору, зокрема, встановлено, що банк відкриває невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом в розмірі 2 843 614,60 доларів США.

Додатком №1 від 20 листопада 2010 року до Кредитного договору було змінено ліміти кредитування.

Пунктом 7.3 Кредитного договору передбачено,що Кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Даний Кредитний договір є таким, що суперечить вимогам законодавства, оскільки:

- не було надано попередньої інформації про умови кредитування;

- не зазначено у Кредитному договорі детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань, як споживача;

- відсутній графік погашення кредиту, сплати процентів, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань;

- відсутні умови про порядок зміни і припинення дії Кредитного договору.

Окрім того, ненадання банком необхідної інформації про кредитні умови кваліфікується як нечесна підприємницька практика, яка згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється, тому правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Також, у Кредитному договорі фактично передбачена відповідальність у розмірі 73% річних, що не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості.

Оскільки Кредитний договір не відповідає вимогам цивільного законодавства, просив суд визнати його недійсним.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким визнати недійсним кредитний договір.

Зазначає, що ПАТ «Банк Форум» перед укладенням Кредитного договору не було надано попередньої інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки в пункті 7.7 Кредитного договору зазначено, що позивач отримав умови кредитування до укладення Кредитного договору, то це є підтвердженням поінформованості позивача про конкретні умови кредитування., так як доказів, які б підтверджували надання ПАТ «Банк Форум» йому таких умов, матеріали справи не містять.

Вказує, що в Кредитному договорі не зазначений детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань, як споживача; відсутній графік погашення кредиту, сплати процентів, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань; відсутні умови про порядок зміни і припинення дії Кредитного договору, тому не погоджується з твердженням суду, що Кредитний договір містить усі необхідні умови та такі умови відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Окрім того, у Кредитному договорі передбачена відповідальність у розмірі 73% річних, що не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилається, що ненадання банком необхідної інформації про кредитні умови кваліфікується як нечесна підприємницька практика, яка згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється, тому правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений 7.09.2015 року.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений 4 вересня 2015 року. Про причини своєї нявки в судове засідання суд не повідомив. Направив в суд заяву з проханням відкласти розгляд справи, оскільки ОСОБА_3 перебуває з 9 вересня 2015 року за межами України і повідомив його про намір приймати участь в судовому засіданні.

Колегія суддів за наявних обставин не вбачає поважності причин неявки в судове засідання позивача та його представника з урахуванням того, що сам ОСОБА_2 не порушував перед судом питання про відкладення розгляду справи. При цьому колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_2 є апелянтом, йому відомо було про надходження справи до Апеляційного суду міста Києва і в силу ч.3 ст.27 ЦПК України крім прав, він має також виконувати свої процесуальні обов'язки., в тому числі щодо повідомлення суд про неможливість явки в судове засідання та відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, згідно частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0435/08/01-CLNv (а.с. 8-11).

Згідно п. 1 Договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 9950000,00 доларів США. Кредитні кошти надаються строком по «20» серпня 2015 р. За користування НОМЕР_1 коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 процентів річних.

У п. 2.3 Договору зазначено, що ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (Додаток 1 до Договору), який є невід'ємною частиною цього Договору. Повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок НОМЕР_1 в ПКФ АКБ «Форум», МФО 300948.

Проценти за користування НОМЕР_1 коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок №5715 в ПКФ АКБ «Форум», МФО 300948, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування НОМЕР_1 коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Проценти за останній місяць користування НОМЕР_1 коштами сплачуються в день повернення кредиту (п. 2.6 Договору).

Додатковим договором від 28 грудня 2009 року до Кредитного договору №0435/08/01-CLNv від 20.08.2008 р. внесено зміни до п. 1.1 Кредитного договору, а саме зазначено, що банк відкриває невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом в розмірі 2 843 614,60 доларів США (а.с.14).

Додатковою угодою №3 від 10.11.2010 року до Кредитного договору №0435/08/01-CLNv від 20.08.2008 р. змінено редакцію п. 2.1 та п. 2.3 даного кредитного договору (а.с. 17).

Звертаючись в суд з даним позовом ОСОБА_2, як на підставу для визнання кредитного договору недійсним посилався на те, що йому не була надана уся необхідна інформація щодо кредиту, сукупної вартості кредиту, всіх умов кредитування та іншої інформації, як це передбачено Законом України «Про захист прав споживачів», що в свою чергу свідчить про нечесну підприємницьку практику.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий ; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повергнення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування.

Згідно вимог ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» оспорюваний кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів.

Таким чином суд дійшов вірного висновку про те, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки за кредитним договором, а також порядку сплати кредиту, доказів того, що умови кредитного договору є несправедливими для позивача надано не було, оскільки при підписанні даного договору ОСОБА_2 ознайомився та погодився з його умовами.

Крім того, посилання позивача на його непоінформованість з умовами кредитування, спростовується особистим підписом на кожній сторінці кредитного договору, відсутністю застережень та зауважень, що свідчить про його згоду зі всіма його умовами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, посилання представника позивача на те, що дії банку свідчать про нечесну підприємницьку практику, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, згідно ч. 1, 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

З ст. ст. 10, 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження здійснення банком нечесної підприємницької практики, суд обґрунтованого дійшов висновку про безпідставність таких посилань.

Окрім того, в разі незгоди з умовами кредитного договору позивач міг скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Аналогічні вимоги зазначені й у п. 3.4.2 Кредитного договору.

Однак, позивач не скористався своїм правом на відкликання згоди на укладення договору.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції і не знайшли свого підтвердження, в тому числі щодо відповідальність у розмірі 73% річних.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази. Разом з тим колегія суддів не наділена повноваження переоцінювати докази.

Крім того, доводи позивача щодо непоінформованості , як споживача, при укладені кредиту, спростовуються і тим, що позивач укладав додаткові угоди в 2008,2009,20010 роках, в тому числі щодо зменшення розмірів ліміту кредитування, отже мав повну інформацію про кредитування.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді