02.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/5715/15-ц
Справа № 6/205/167/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання Ленінського ВДВС ДМУЮ про примусове проникнення до житла боржника.

У своєму поданні заявник посилається на те, що в провадженні Ленінського ВДВС ДМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в загальному розмірі 29 010,50 грн.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що в ході примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в загальному розмірі 29 010,50 грн., на все майно ОСОБА_1 накладено арешт, постановою ВДВС №42945835 від 22.05.2014 року звернуто стягнення на пенсію боржниці у розмірі 13 133,67 грн., здійснено запити до УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська про здійснені відрахування та виплати відносно ОСОБА_1, до Державтоінспекції ГУ МВС України в Дніпропетровській області, до ДПС України.

Так, відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано права власності на будь-яке нерухоме майно (з.а.с.13).

Крім того, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України, від 12.05.2014 року ОСОБА_1 зареєстрованою не значиться (з.а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як вбачається зі змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно

боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Пунктом 15 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про належність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на праві власності чи на праві користування, також відсутні відомості щодо зареєстрованого місця її проживання.

Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що заявником не надано суду достовірних доказів з приводу того, що ним було вжито всіх можливих заходів, визначених статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання рішення суду, а також доказів, які свідчили б про неможливість виконання рішення суду не інакше як шляхом примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника. Не надано доказів у підтвердження того, що за вказаною адресою боржниця не проживає, неодноразове надсилання їй викликів за відмовою адресою її проживання.

За таких підстав, суд вважає, що подання про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла божника порушить гарантовані Конституцією України права щодо недоторканості житла власників квартири, оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ВДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржено апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.С. Шавула