РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

при секретарі Петровій С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендного підприємства «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської», в якому ставить питання про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини виплати заробітної плати згідно індексу росту цін на споживчі товари, середнього заробітку за час затримки розрахунку, та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 10.03.1992 року по 21.07.2014 року перебував в трудових правовідносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Позивач був звільнений із займаної посади 21.07.2014 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію у відповідності до ст.38 КЗпП України.

Розрахунок належних до виплати сум з позивачем у день звільнення відповідачем проведено не було до моменту звернення до суду. Позивач вважає, що відповідач повинен компенсувати втрату частину грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. Внаслідок порушення законних прав позивача, визначених законодавством, було спричинено моральної шкоди, яку він оцінює у 3000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, суд приходить до наступного висновку.

Щодо вимог позивача по стягненню заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом достовірно встановлено, що з 10.03.1992 року по 21.07.2014 року ОСОБА_1 перебував в трудових правовідносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці АТ- ІІ №0696151 (а.с. 8-11).

Позивач був звільнений із займаної посади 21.07.2014 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію у відповідності до ст.38 КЗпП України. В останній день роботи, 21.07.2014 року, відповідачем не був проведений повний розрахунок по всім належним позивачу до виплати сумам в порядку та строки, передбачені ст. 116 КЗпП України (а.с. 11).

У відповідності до довідки №97 від 25.06.2015 року, заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_1 складає 10860,47 грн. (а.с. 24).

У відповідності до п.32 Постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 (із подальшими змінами та доповненнями).

Так, згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно до довідки №98 від 25.06.2015 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 199,86 грн. (а.с. 23).

Отже, вираховуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, судом взятий період з 21.07.2014 року по 10.09.2015 року включно, який становить 288 робочих днів при пятиденному робочому тижні (2014 рік липень 9 днів, серпень - 20 днів, вересень 22 дні, жовтень 23, листопад 20, грудень 23; 2015 рік січень 20, лютий 20, березень 21, квітень 21, травень 18, червень 20, липень 23, серпень 20, вересень - 8), а отже середній заробіток складає 57559,68 грн. з розрахунку 199,86 грн. (середньоденний заробіток) помножити на 288 робочих днів дорівнює 57559,68 грн.

Отже на користь ОСОБА_1 слід стягнути 10860,47 грн. заборгованості по заробітній платі та 57559,68 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо вимог позивача, повязаних із компенсацією втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 115 КЗпП і ст. 24 Закону про оплату праці роботодавець зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати найманим працівникам регулярно в робочі дні у строки, установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Якщо виплата зарплати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив норми чинного законодавства, прострочивши виплату ОСОБА_1 заробітної плати більше ніж на рік, внаслідок чого виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 10860,47 грн.

Індексація здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У відповідності з положеннями ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

У відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III, у ст.2 зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.

Згідно з п.4,5 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 р. № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Якщо індекс споживчих цін наростаючим підсумком не перевищує 100 %, компенсація не нараховується.

Так індекс споживчих цін за період з липня 2014 по вересень 2015 року складає: липень 2014 року (100,4/100)=1,004, серпень 2014 року (100,8/100)=1,008, вересень 2014 року (102,90/100)=1,029, жовтень 2014 року (102,4/100)=1,024, листопад 2014 року (101,9/100)=1,019, грудень 2014 року (103,0/100)=1,030, січень 2015 року (103,1/100)=1,031, лютий 2015 року (105,3/100)=1,053, березень 2015 року (110,8/100)=1,108, квітень 2015 року (114,0/100)=1,140, травень 2015 року (102,2/100)=1,022, червень 2015 року (100,4/100)=1,004. Індекс споживчих цін за липень 2015 року (99,0), серпень 2015 року (99,2), для розрахунку не береться, оскільки не перевищує 100%.

Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу визначається шляхом множення місячних індексів за період з липня 2014 року по червень 2015 року включно:

1,004х1,008х1,029х1,024х1.019х1,030х1,031х1,053х1,108х1,140х1,022х1,004=1,5749In.

Далі судом застосовується розрахунок:

ЗПчист х (Іn х 100 - 100) : 100,

де ЗПчист. - сума заробітної плати після вирахування з неї всіх обовязкових утримань, не виплачена у строк не з вини працівника,

In індекс інфляції.

Тобто порядок розрахунку компенсації заробітної плати повинен виглядати наступним чином: 10860,47х(1,5749х100-100)/100=6243,68 грн.

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню сума компенсації за затримку виплати заробітної плати в сумі 6243,68 грн.

Крім того, суд у частині заявлених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частиною 1 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплатою йому належних грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що діями відповідача, які полягали у незаконному непроведенні розрахунків, позивачу було завдано моральної шкоди. Разом з тим, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є завищеною. З урахуванням ступеня порушення звичних життєвих зв'язків, керуючись принципом розумності та справедливості, розмір моральної шкоди варто зменшити до 500 грн.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендного підприємства «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки ціна позову становить 74663,83 грн. (10860,47+57559,68+6243,68), то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 746,64 грн.

Крім того, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, а саме позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати, становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Орендного підприємства «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі в розмірі 10860 (десять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 47 коп., компенсацію втрати частини виплати заробітної плати у розмірі 6243 (шість тисяч двісті сорок три) грн. 68 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 57559 (пятдесят сім тисяч пятсот пятдесят девять) грн. 68 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 (пятсот) грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» в дохід держави судовий збір щодо вимог майнового характеру у розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн. 64 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» в дохід держави судовий збір за позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, за письмовою заявою, що подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: