Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Гусинський М.О. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№243/5286/14
07 квітня 2015 року Справа № 22ц/778/2239/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвокат -

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Відділ органу опіки та піклування Слов"янськой міської Ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та за зустрічними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ органу опіки та піклування Слов"янськой міської Ради Донецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зупинення виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини, зміну способу участі у вихованні дитини та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування Слов"янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, але від здійснення батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення, фізичного, духовного та морального розвитку доньки ухиляється.

Відповідач заявив зустрічні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зупинення виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини, зміну способу участі у вихованні дитини та відшкодування моральної шкоди й твердив на тому, що 28 жовтня 2011 року рішенням Комісії з питань захисту дітей Слов"янської міської ради йому визначено порядок його спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3, а саме - за попередньою домовленістю з відповідачем, можливість спілкування 1-ї та 3-ї суботи кожного місяця з 10-00 години до 16-00 годи в присутності матері дитини. Втім, відповідач не допускає його до спілкування з донькою та чинить перешкоди у її вихованні. Тому прохав встановити періодичні побачення з дитиною в першу та третю суботу кожного місяця з 10-00 години до 17-00 години й, окрім того, мати такі побачення в день його народження з тривалістю таких зустрічей не більше 5-ти годин без присутності матері дитини. У зв'язку з чим, покликав зупинити дію згаданого Рішення комісії та водночас присудити моральні компенсації у розмірі 60 000 грн..

Рішенням Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2015 року всі заявлені вимоги у справі відхилені.

У скарзі відповідач просив скасувати зазначене рішення в частині відмови у задоволені зустрічних вимог і ухвалити нове про задоволення позову, оскільки на його думку суд неправильно з'ясував обставини справи і неправильно застосував норми матеріального права.

Сторони до судового засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи видно, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з матір'ю - позивачем у справі.

Відповідно до ст.141 СК України, ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За нормами ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

У ч.1 ст.159 СК України йдеться, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Судом з'ясовано, що 28 жовтня 2011 року рішенням Комісії з питань захисту дітей Слов"янської міської ради позивачу визначено порядок його спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3, а саме - за попередньою домовленістю з відповідачем, можливість спілкування 1-ї та 3-ї суботи кожного місяця з 10-00 години до 16-00 годи в присутності матері дитини (а.с.9).

Про те, що відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування й чим унеможливлює зустрічі та спілкування з донькою, відповідач, опирався лише власні пояснення.

В матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні доказі, які б з достовірністю підтверджували, що мати дитини перешкоджає батьку спілкуватися з донькою.

Поруч з тим, у матеріалах справи містяться 15 письмових свідчень (актів) про те, що у визначені часи рішенням комісії батько дитини на побачення з донькою не прибув (а.с.12-24-а)

Отже заявлені в зустрічному позові обставини справи не знайшли свого підкріплення.

Ці обставини судом справедливо прийняті до уваги при вирішенні цього спору. Дійсність фактів встановлених судом не підлягає сумніву. При цьому суд правильно з'ясував обставини справи, провірив докази, які надані в підтвердження позову, правильно застосував норму матеріального права і ухвалив законне рішення.

Беручи до уваги наведене, колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2015 у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: