Справа №235/4677/15-ц
Провадження № 2-о/235/136/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю : секретаря Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту, зацікавлена особа виконком Тертишницької сільської ради , -

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності заповіту, зацікавлена особа виконком Тертишницької сільської ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 10 лютого 2005 року її батько ОСОБА_2, склав заповіт, який посвідчений Виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на ім'я ОСОБА_1. 02 серпня 2006 року ОСОБА_2 помер. На підставі ч.З ст.1268 Цивільного кодексу України, вона ОСОБА_1, прийняла спадщину.

На даний час має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, відповідно до заповіту. Але в державній нотаріальній конторі їй було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена помилка і акцентована увага на тому, що існує розбіжність дати та місця народження батька ОСОБА_2, а саме: в копії його паспорта вказано, що батько народився 15 серпня 1929 року в с.Червоні Партизани Носівського району, а в заповіті: 15 серпня 1928 року в с.Тертишники Носівського району.

У звязку з такими обставинами нотаріус запропонувала заявниці звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені ОСОБА_2, посвідченого Виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на ім'я ОСОБА_1. Заявниця просить суд встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_2, посвідченого виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на імя ОСОБА_1, належить ОСОБА_1.

Заявниця до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на вимогах заяви наполягає.

Представник зацікавленої особи виконкому Тертишницької сільської ради до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 народився 15 серпня 1929 року у селі Червоні Партизи Носівського району Чернігівської області (а.с.7).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення датою народження ОСОБА_2 є 15 серпня 1929 року (а.с.9).

ОСОБА_2 помер 02.08.2006 року, свідоцтво про смерть видане 2.08.2006 року, актовий запис 689 (а.с.13).

ОСОБА_3 народилась 22.01.1961 року, у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_4 (а.с.12).

10 лютого 2005 року ОСОБА_2, склав заповіт, який посвідчений Виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на ім'я ОСОБА_1. У заповіті зазначено, що ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_1, народився у с. Тертишники Носівського району Чернігівської області (а.с.11).

ОСОБА_2 заповідав ОСОБА_1 свій земельний пай (а.с.11).

Земельний пай належав ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, переданої на підставі розпорядження № 357 Носівської районної державної адміністрації, площею 3,91 гектарів (а.с.10).

ОСОБА_3 зареєструвала шлюб 20.01.1979 року, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.14).

ОСОБА_5 зареєструвала шлюб 04.06.1983 року, прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.15).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_2, посвідченого виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на імя ОСОБА_1, належить ОСОБА_1. Встановлення вказаного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на спадщину.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 256, ст.ст. 257, 259, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності заповіту, зацікавлена особа виконком Тертишницької сільської ради , задовольнити.

Встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_2, посвідченого виконкомом Тертишницької сільської ради за реєстром № 6 на імя ОСОБА_1, належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили пісдя закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хмельова С.М.