У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2014 року, рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок суми заборгованості,

встановила:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року , заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2014 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» проводити розрахунки та зарахування по кредиту, внесені після рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 7 квітня 2010 року в гривнях; зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» зробити перерозподіл грошових коштів, внесених на оплату кредиту по договору кредиту після ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 7 квітня 2010 року по диференційному виду платежу, змінивши черговість зарахування тіла кредиту та нарахованих відсотків на фактичну заборгованість по тілу кредиту, в цих позовних вимогах відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2014 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 526, 599, частини другої статті 625 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін за кредитним договором, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Питання щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості у валюті, визначеної судовим рішенням, визначення суми залишку заборгованості по виплаті боргу за судовим рішенням вирішуються в межах виконавчого провадження, тому вимоги про зобов'язання провести певним чином перерахунок боргу не підлягають задоволенню.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 7 листопада 2012 року суд касаційної інстанції виходив із того, що відсутність реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту;

- від 16 квітня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що наявність судового рішення про стягнення боргу та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобов'язання й відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок суми заборгованості за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2014 року, рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін