Провадження №2/193/477/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 вересня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовну заяву ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що в 1961 році по вул. Вербова в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області збудовано житловий будинок загальною площею 83,4 м. кВ. з надвірними господарчими будівлями та спорудами, а саме літньої кухні площею 15,44 м. кВ., сараю загальною площею 14, 7 м. кВ. , сараю площею 6,5 м. кВ., сараю площею 10,7 м. кВ. , гаража загальною площею 27,8 м. кВ. , також було встановлено басейн та огорожу.

З 22 грудня 1961 року позивач зареєстрований та постійно проживає в побудованому будинку № 54 по вул. Вербова в смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, але документ який підтверджує право власності на зазначене домоволодіння у позивача відсутнє.

Рішенням № 30 від 31 травня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» Софіївської селищної ради позивачу було передано безкоштовно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових будинків площею 0,50 га., але правовстановлюючі документи позивачем своєчасно не було виготовлено.

19 серпня 2015 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області для проведення реєстрації права власності на житловий будинок № 54 по вул. Вербовій, в смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок, але листом від 19 серпня 2015 року державного реєстратора, позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності у звязку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, державну реєстрацію права на житловий будинок з видачею свідоцтва на новозбудований обєкт нерухомого майна провести неможливо.

Для виготовлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться побудований будинок з надвірними спорудами необхідне надати документ, який підтверджується його право власності на житловий будинок.

У звязку з цим позивач позбавлений можливості виготовити та отримати документ про право власності на нерухоме майно житловий будинок, тим самим позбавляє права розпоряджатися своїм майном. А тому, просить суд визнати за ним право на новостворене нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.

Відповідач Софіївська селищна рада проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву.

Третя особа Реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

За матеріалами справи встановлено, що рішенням № 30 від 31 травня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» Софіївської селищної ради, позивачу було передано безкоштовно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлових будинків площею 0,50 га. (а.с.6). В 1961 році по вул. Вербова в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області збудовано житловий будинок загальною площею 83,4 м. кВ., з надвірними господарчими будівлями та спорудами, а саме літньої кухні площею 15,44 м. кВ., сараю загальною площею 14, 7 м. кВ. , сараю площею 6,5 м. кВ., сараю площею 10,7 м. кВ. , гаража загальною площею 27,8 м. кВ. , також було встановлено басейн та огорожу.

Технічний паспорт був виготовлений ОКП «Софіївське БТІ» від 17 серпня 2015 року. В ньому 1961 рік визначений , як рік побудови будинку (а. с. 12-14). 19 серпня 2015 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області для проведення реєстрації права власності на житловий будинок № 54 по вул. Вербовій, в смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок, але листом від 19 серпня 2015 року держаного реєстратора, позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності у звязку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, державну реєстрацію права на житловий будинок з видачею свідоцтва на новозбудований обєкт нерухомого майна провести неможливо (а.с. 17).

З 22 грудня 1961 року позивач зареєстрований та постійно проживає в побудованому будинку № 54 по вул. Вербова в смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті серії АЕ 897920 від 14 січня 1998 року виданого Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.9), та довідкою від 02 липня 2015 року видана Софіївською селищною радою (а.с. 10).

Згідно звіту про оцінку майна нормативна грошова оцінку житлового будинку та господарських споруд становить 31000,00 грн. (а.с. 16).

У відповідності до ст. 376 ч. 5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно зі ст. 331 ЦК України, ст. 376 Цивільного кодексу України суд має право визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 331 Цивільного Кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до пп. 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013 р документам, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України - обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на таке майно, тобто право власності на вперше створене нерухоме майно може виникнути тільки з моменту державної реєстрації або за рішенням суду.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації. Оформлення права власності на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевими органами самоврядування. З метою визнати право власності на новостворене нерухоме майно, отримати необхідну документацію, яка б підтверджувала право власності на об'єкт нерухомого майна, позивач звернувся до відповідача, однак до теперішнього часу це питання вирішено не було. Отже, у позивача є підстави вважати, що відповідач не визнає його право власності на нерухоме майно, що є предметом даного позиву.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.16, 182, 317, 319, 392, 331, 376 ЦК України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, третя особа: Реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою вул. Вербова, будинок 54, смт Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, а саме: А житловий будинок загальною площею 83,4 м. кв., житлової площею -42, 4 м. кВ., Б- літня кухня площею 15,44 м. кВ., В-сарай площею 14,7 м. кВ., Г-сарай площею 6,5 м. кВ., Д сарай площею 10,7 м. кВ., Е гараж площею 27,8 м. кВ., З вхід у погріб, Л-вхід в погріб, басейн та огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Шумська