Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/1268/15-ц головуючий у 1-й інстанції Мінасов В.В.
провадження № 22-ц/778/4227/15 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухарь С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 року по справі за позовомПублічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПАТ "Перший Український міжнародний банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування позову зазначивши, що 23.04.2008 р. між ЗАТ «Банк «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено договір № 6359634, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 21 000 доларів США зі сплатою 14,49 % річних в строк до 23.04.2023 року. В якості забезпечення кредитного договору відповідачами в іпотеку передано належне їм майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 08.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 32 937,53 доларів США, з яких: сума заборгованості по кредиту 21 610,55 доларів США; сума заборгованості по відсоткам 12 326,98 доларів США.

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 32 937,53 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів з цієї квартири та стягнути з них судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 травня 2015 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на користь ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на предмет іпотеки за договором іпотеки № 6359646 від 23.04.2008 - квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для задоволення вимог за Кредитним договором № 6359634 від 23.04.2008 у сумі 32 937,53 дол. США, у тому числі: 20 610,55 дол. США - заборгованість за сумою кредиту; 12 326,98 дол. США - заборгованість за процентами.

Встановлено спосіб реалізації квартири АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Встановлено початкову ціну реалізації квартири АДРЕСА_2 згідно з експертною оцінкою суб'єкта оціночної діяльності, залученого органом державної виконавчої служби у ході виконавчого провадження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн..

На вказане рішення суду ПАТ "Перший Український міжнародний банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову про стягнення суми та виселення скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задволенню з наступних підсатв

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається із матерів справи, що 23.04.2008 р. між ЗАТ «Банк «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено договір № 6359634, відповідно до умов якого ( п.1.1, 1.3, 3.2.1), банк надав позичальнику кредит у сумі 21000 доларів США зі сплатою процентної ставки 14,49 % річних в строк до 23.04.2023 року.

23.04.2008 р. між ЗАТ «Банк «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, посвідченим ОСОБА_5, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, за реєстровим № 1726, за яким відповідачами в іпотеку передано належне їм майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3. П.1.3 договору визначена ціна предмета іпотеки на день укладення договору 310635 грн. Сторонами при цьому визнано, що при зверненні стягнення та реалізації предмета іпотеки іпотекодержатель не буде звязаний або будь яким чином обмежений зазначеною оціночною вартість предмета іпотеки.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 08.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 32 937,53 доларів США, з яких: сума заборгованості по кредиту 21 610,55 доларів США; сума заборгованості по відсоткам 12 326,98 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги частково в частині звернення стягнення на майно, та відмовляючи в задоволені позову про стягнення боргу суд першої інстанції послався на розяснення п.42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

За розясненнями п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця.

В апеляційній скарзі позивач вважає, що суд безпідставно відмовив у вимогах про стягнення боргу та виселенні, оскільки мав виселити відповідачів в житловий будинок 19 по вул. Червоній в смт. Балабине Запорізького району.

В частині, яка апелянтом не оскаржена, рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "Перший Український міжнародний банк" проте, що боржник ОСОБА_2 є одночасно боржником і іпотекодавцем, а тому суд мав і стягнути суму з неї і звернути стягнення на належну їй частку, суперечать розясненням п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та аналізу судової практики Верховного суду за якими, одночасне стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним.

Щодо доводів апелянта про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 у Запорізькому районі, де ОСОБА_2 має свою власність, то такі вимоги не можуть задовлені колегією судів виходячи із наступного.

Відповідно до свідоцтва № 116 від 28.12.2006 року квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

За відомостями АДС ДМС України в Запорізькій області від 25.02.2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 1995 року зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 зареєстрованим по Запорізькій області не значиться.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_2 перебуває житловий будинок 19 по вул. Червоній в смт. Балабине Запорізького району. ОСОБА_3, ОСОБА_4 іншого нерухомого майна у власності не мають.

Між тим за правилами ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом статей 11,27,31, 130 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Уточнення позовних вимог допускається лише до початку розгляду судом справи по суті позивач шляхом подання письмової.

Позивачем ПАТ "Перший Український міжнародний банк" заявлені вимоги у суді першої інстанції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із квартири АДРЕСА_4.

Оскільки у суді першої інстанції позовних вимог про виселення відповідачів в житловий будинок 19 по вул. Червоній в смт. Балабине Запорізького району ПАТ "Перший Український міжнародний банк" не заявлялося (а.с. 3), тому виходячи і вимог ст. 11, 131, 31, 303 ЦПК України, колегія судів не може задовольнити вимоги викладені в апеляційній скарзі про виселення відповідачів в житловий будинок 19 по вул. Червоній в смт. Балабине Запорізького району.

Оскільки доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права не знайшли свого підтвердження , рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" в частині, яка оскаржується позивачем підлягає відхиленню .

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2015 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді