Ухвала

іменем україни

3 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 8 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2015 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 липня 2013 року о 22 год. по

АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_4 відбулась сварка та бійка. В ході бійки ОСОБА_4 заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді численних забоїв. Зазначав, що на лікування отриманих травм ним було витрачено 839,28 грн. Крім того, йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив у 3 000 грн.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від

8 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 839,28 грн та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем доведено факт спричинення йому тілесних ушкоджень відповідачем під час бійки, яка мала місце 13 липня 2013 року, та понесення позивачем витрат на їх лікування.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 13 липня 2013 року о 22 год. по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті взаємних неприязних відносин відбулась сварка та бійка.

Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт (а. с. 7-10).

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2014 року з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 стягнуто 999,96 грн у рахунок матеріальної шкоди та

2 000 грн моральної шкоди (а. с. 52-53).

Даними судовими рішеннями встановлено безпосередній причинний зв'язок та вину ОСОБА_3 у навмисному заподіянні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень під час бійки та сварки між ними, яка мала місце

13 липня 2013 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, суд вважав доведеним заподіяння

останньою шкоди ОСОБА_3 під час бійки 13 липня 2013 року.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 6 від

27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснив, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог щодо відшкодування спричиненої шкоди, суд на вказане уваги не звернув та в порушення вимог ст. ст. 212, 213 ЦК України не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи вироку про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності та судовому рішенню про відшкодування з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.

Залишив поза увагою, що обставини справи були встановлені вироком суду, який набрав законної сили, про завдання шкоди здоров'ю потерпілій ОСОБА_4 навмисними діями ОСОБА_3

Обґрунтовуючи рішення лише показами свідків та довідками про перебування ОСОБА_3 на амбулаторному лікуванні та про придбання останнім ліків, суд не врахував, що згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів про понесені ОСОБА_3 витрати на придбання ліків у розумінні ст. 64 ЦПК України, а наявна копія довідки від 28 квітня 2014 року про придбання ОСОБА_3 лікарських засобів, видана Богданівським аптечним пунктом Ульяновського району Кіровоградської області (а.с. 13) не завірена судом.

Викладене свідчить, що при вирішені спору судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонам доказами, відповідно до них не визначено правовідносини, що виникли між сторонами, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від

8 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

Т.О. Писана

О.В. Умнова