Справа 303/4084/15-ц
У Х В А Л А

22 вересня 2015 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши заяву ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_1 Фтоми Петровича, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 47841,49 доларів США, що еквівалентно 1057083,75 грн.

Одночасно із поданням позовної заяви до суду позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також просить обмежити право виїзду ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Вказує на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

21.09.2015 року ухвалою суду відкрито провадження в справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із видів забезпечення позову, який позивач просить застосувати, встановити обмежити право виїзду ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

В той же час в п. 7 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Таким чином, не підлягає до задоволення заява про забезпечення позову в частині встановлення обмеження у праві виїзду ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 слід зазначити наступне. Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Поряд з тим, як встановлено судом, виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено іпотекою, а саме нерухомим майном, земельною ділянкою, яка розташована в с. Ключарки на вул. Садова, 1, нежилим приміщенням, яке розташоване в с. Ключарки на вул. Садова, 1, договірна вартість яких визначалася у 506198,34 грн., що на час оцінки становило 100237,30 доларів США, будинком, який розташований в м. Мукачево на вул. Потушняка, 5, договірна вартість якого визначалася у 414812,00 грн., що на час оцінки становило 82140,99 доларів США. Таким чином сукупна вартість майна переданого в іпотеку банку для забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору перевищує розмір наявної заборгованості відповідно до заявлених позовних вимог. До того ж на таке майно накладено заборону в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на відчуження. Зазначене свідчить, що жодної загрози утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог немає.

За таких обставин, а також враховуючи те, що сам факт ухилення відповідача від виконання договірних зобовязань, чим обґрунтовується заява про забезпечення позову, не може слугувати обґрунтованим припущенням того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у звязку з цим в задоволення заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.М.Заболотний