Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/2007/14-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 27 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Талько О.Б.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Кредитна спілка "Всеукраїнське народне кредитне товариство" про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 21.11.2008 року між первісним кредитором - Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит в сумі 15600 грн., а з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені договори поруки.

Згідно договорів про відступлення права вимоги № 0412-86-08-Ц, № 0412-86-08-П-Ц та № 0412-86-08-П/1-Ц від 13 листопада 2014 року Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» змінила кредитора у зобов'язанні та передала позивачу, як новому кредитору право вимагати належного виконання повністю всіх зобов'язань за вказаними договорами споживчого кредиту та поруки.

Посилаючись на те, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, позивач в уточнюючій заяві просив стягнути з них в солідарному порядку заборгованість в розмірі 91397 грн.90 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність судового рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постановлене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 15600 грн. до 21.11.2011 року зі сплатою згідно графіку щомісячно 942 грн.78 коп.

Цього ж дня між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останні поручилась перед спілкою за виконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором.

Відповідно до договорів від №0412-86-08-Ц, №0412-86-08-П-Ц та №0412-86-08-П/1-Ц від 13 листопада 2014 року Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» відступило ОСОБА_2 право вимоги до кредитних договорів, укладених між спілкою та фізичними особами.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1). Така ж вимога закріплена і в п.2.2 Договору № 0412-86-08-Ц від 13 листопада 2014 року про відступлення права вимоги.

За загальним правилом, установленим ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивача покладено обов'язок доведення обставин, щодо наявності заборгованості за кредитом перед первісним кредитором, оскільки відповідачі позовні вимоги не визнавали.

При розгляді справи суд першої інстанції виходив з тих доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір та встановивши, що ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості за кредитом перед первісним кредитором, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення боргу з відповідачів, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, навівши відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність судового рішення не впливають. При розгляді даної справи порушень судом норм матеріального і процесуального права не встановлено. Висновки суду відповідають обставинам справи.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді