АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріАбдуллаєвій Е.Б.

за участю: позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про захист прав споживачів та стягнення суми вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2015 року позов задоволено. /а.с. 25-27/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» Волощук І.Г. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, з 24.09.2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, рішенням фонду гарантування вкладів від 26.01.2015 р. розпочато процедуру ліквідації, у зв'язку з чим виплата вкладів відбувається відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з визначенням відповідної черговості та затвердженням реєстру акцептованих вимог кредиторів, у зв'язку з чим задоволення вимог окремих кредиторів Банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається, а будь-які вимоги, що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію, вважаються погашеними. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

№ справи 761/1587/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12103/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка з'явилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 26 серпня 2014 року між ОСОБА_5 та АТ «КБ «Експобанк» укладено договір банківського вкладу «Щедре літо» №9047/13194/2014. За умовами цього договору строком на три місяці позивачка внесла 175 000,00 грн. з подальшою його автоматичною пролонгацією та процентною ставкою 21 % річних. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу №9047/13194/2014 «Щедре літо» банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок № НОМЕР_1, дата вимоги вкладником вкладу - 26.11.2014 року.

Також було укладено ще один договір банківського вкладу «Щедре літо» №9051/13194/2014. За умовами цього договору строком на три місяці позивачка внесла 15 000,00 грн. з подальшою його автоматичною пролонгацією та процентною ставкою 20 % річних, відповідно до п.1.8. договору банківського вкладу №9051/13194/2014 дата вимоги вкладником вкладу - 26.11.2014 року.

ОСОБА_5 протягом строку дії договорів, було внесено на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 175 000 грн. 00 коп. та 15 000 грн. 00 коп., які їй не повернуті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 1060 ЦК України про те, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Під час розгляду справи, доказів, які б свідчили про виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед ОСОБА_5 за договорами щодо повернення грошових коштів отримано не було. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, а відповідно до ст. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зважаючи на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за укладеними з позивачем договорами, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з АТ «КБ «Експобанк» на користь ОСОБА_5 суми вкладів в загальному розмірі 190 000 грн. 00 коп.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та постановляючи заочне рішення у справі, після чого, відмовляючи у його перегляді, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на момент розгляду справи у ПАТ КБ «Експобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 25.09.2014 р., / а.с. 38/, а з 26.01.2015 р. прийнято рішення про ліквідацію / а.с.39/.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст. 2 цього закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків та зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Зважаючи, що строк договорів банківського вкладу, укладених з позивачем, закінчився 26.11.2014 р. після запровадження 25.09.2014 р. тимчасової адміністрації, суд першої інстанції не врахував, що стягнення з банку грошових коштів за вказаними договорами поза межами ліквідаційної процедури порушить порядок задоволення вимог кредиторів, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення спору.

Висновок суду першої інстанції щодо звернення ОСОБА_5 з вимогою про повернення сум вкладів, до моменту початку процедури ліквідації банку, не ґрунтується на вимогах перелічених вище норм, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2015 року - задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2015 року - скасувати, постановивши нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: