Провадження № 2/643/986/15
04.09.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (далі - Квартира), та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.
В обґрунтування позову зазначили, що позивач ОСОБА_1 є основним наймачем Квартири. На даний час Квартирі зареєстровані та проживають позивачі. Крім того, в Квартирі зареєстрований, але ніколи не проживав відповідач, який є сином позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Остання в Квартирі також ніколи не проживала. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано. Відповідач ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 за іншою адресою. Наявність реєстрації відповідача за адресою Квартири призводить до того, що позивачі вимушені сплачувати комунальні послуги в тому числі за відповідача.
В судовому засіданні позивачі, кожний окремо, позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. Зазначили, що не перешкоджали проживанню відповідача в Квартирі.
В подальшому надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
В судовому засіданні представник позивача Козар І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.
Представник третьої особи - Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 та є сусідом позивачів. Зазначив, що періодично буває в гостях в Квартирі у позивачів, в середньому один раз на тиждень, при цьому відповідач в Квартирі не проживає. Так, відповідача ОСОБА_8 він останнього разу бачив в Квартирі дуже давно, коли той ще був дитиною, приблизно 10 років тому. Йому невідомо, щоб позивачі перешкоджали відповідачу проживати в Квартирі.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в період з травня 2014 року по січень 2015 року він знімав кімнату в Квартирі та щоденно з`являвся в Квартирі. В Квартирі проживають позивачі, відповідача він в Квартирі ніколи не бачив. Зі слів ОСОБА_3 йому відомо, що відповідач є сином останнього від першого шлюбу. Де проживає відповідач, йому не відомо. Йому також не відомо, щоб позивачі перешкоджали відповідачу в проживанні в Квартирі.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що є рідною сестрою позивача ОСОБА_2 та щотижня буває в гостях у позивачів в Квартирі. Відповідач не проживає в Квартирі приблизно з 2000-ого року. Їй невідомо, щоб позивачі перешкоджали відповідачу у проживанні в Квартирі.
Оскільки позивачі не заперечували проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно довідки № 1141 від 29.07.2014 року, виданої дільницею № 36 КП «Жилкомсервіс», Квартира не приватизована та в ній зареєстровано 5 осіб, а саме: основний квартиронаймач ОСОБА_1 - з 22.12.1970 року, його дружина ОСОБА_2 - з 22.12.1970 року, син ОСОБА_3 - з 30.05.1990 року, онука ОСОБА_11 - з 02.02.1995 року, онук ОСОБА_5 - з 30.04.1996 року.
Факт реєстрації відповідача за адресою Квартири підтверджується також даними адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Х/о.
Згідно листа Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 22/12-504-Мп/99-15 від 18.03.2015 року, ОСОБА_5 в установах Державної пенітенціарної служби України в Харківської області не утримувався та не утримується на даний час.
З листа Харківського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України № 441/ю від 13.07.2015 року вбачається, що відповідач перебуває на обліку призовників Московському РВК м. Харкова з 18.01.2013 року, мав відстрочку від призову на строкову військову службу до 28.06.2014 року, в військовий комісаріат не з`являється.
Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 4508 від 09.07.2015 року, ОСОБА_5 , 1996 року народження, у складі Збройних Сил України за період з 01.01.2010 року по сьогоднішній день не перебував.
Відповідно до листа Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України № 16/4-3803 від 29.07.2015 року, станом на 29.07.2015 року за оперативно-довідковим обліком ДІАЗ, відповідач до кримінальної відповідальності не притягується та засудженим не значиться.
Згідно ст. 163 ЖК Української РСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
С досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не проживає в Квартирі понад строк, на який згідно чинного законодавства України за ним може бути збережене житлове приміщення.
Судом не встановлено наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право користування Квартирою.
Згідно ст. 7 Закону України № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що пред`явлення вимоги про зняття відповідача з реєстрації місця проживання одночасно з вимогою про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням, є належним способом захисту прав позивачів, в зв`язку з чим вважає за можливе також задовольнити позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання за адресою Квартири.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , та зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги позивачем та письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем.
Суддя Крівцов Д.А.