УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, у якому зазначив, що на виконанні у Орджонікідзевсьому ВДВС ЗМУ перебуває виконавчий лист № 335/3322/14-ц від 11.07.2014 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів на загальну суму 28 306,85 гривень. Від сплати грошових коштів боржник ухиляється, місце його проживання і роботи не відомі. Останнє відоме місце проживання боржника АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою боржник не проживає, місце його проживання не відоме, що перешкоджає виконанню рішення суду.

Державний виконавець до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 197 УПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Судом встановлено, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 335/3322/14-ц від 11.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 15 300 гривень основної заборгованості, 11 263,25 гривень відсотків за користування коштами, 1 500 гривень витрат на правову допомогу та 243,60 гривень витрат на сплату судового збору, а всього на загальну суму 28 306,85 гривень.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 24.10.2014 року було відкрито виконавче провадження № 45150703 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за вказаною у виконавчому листі адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з наданих суду матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем було направлено вимогу про зобовязання боржника ОСОБА_2 зявитися до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ, однак відомостей про її отримання боржником суду не надано.

Крім того, відповідно до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, з матеріалів доданих до подання не можливо встановити, яким чином боржника ОСОБА_2 було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, оскільки вони не містять таких даних. Також не надано доказів про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Державним виконавцем не надано суду відомостей про встановлення наявності або відсутності у боржника грошових коштів та права власності на будь-яке рухоме або нерухоме майно, на які можна було б звернути стягнення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Суду було надано акти державного виконавця від 30.10.2014 року та 07.09.2015 року, у яких зазначено, що під час виходу державного виконавця за місцем реєстрації боржника двері квартири ніхто не відчинив, отже місце знаходження боржника не встановлено. Однак, дані акти складені з порушенням, враховуючи, що під час їх складання державним виконавцем не було залучено понятих, які б могли посвідчити викладені у них обставини. Також державним виконавцем не було вжито заходи щодо встановлення обставин, за яких на час його виходу за адресою місця реєстрації боржника, останній не відчинив двері, та причини його відсутності за даною адресою на цей час.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Матеріали справи не містять даних про вжиття державним виконавцем заходів, зокрема щодо встановлення фактичного місця перебування боржника, місця його роботи, відсутності його за місцем реєстрації протягом тривалого часу, а також доказів про неможливість встановлення місця знаходження боржника або майна, яке йому належить. Державним виконавцем не було перевірено, чи з поважних підстав боржник відсутній за вказаною у виконавчому листі адресою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим, тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 375 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.В. Калюжна