Справа № 761/8522/15-ц
Провадження №2/761/4482/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

12 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Асановій Л.С. Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 Київської міської ради, треті особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер її батько ОСОБА_3 за яким відкрилась спадщина. За життя батько зробив розпорядження щодо та все майно заповідав позивачу. На момент смерті батько був власником 3/10 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. ОСОБА_3 було виділено приміщення будинку: житлову кімнату 3-3 площею 11,2 кв. м., житлову кімнату 3-4 площею 6,8 кв. м. , господарські будівлі: гараж літ. «3», погріб літ. «3», оглядову яму тв. вбиральню «К», що разом складає 28/100 частин домоволодіння в цілому. Спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем, тобто позивач є особою, яка прийняла спадщину. - 3/10 частини жилого будинку у АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_1 звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Розглянувши подані позивачем документи нотаріус повідомив про неможливість видати свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки після поділу в натурі житлового будинку змінилися розмірі часток співвласників, а нові правовстановлюючи документи на померлого не виготовлялись та державна реєстрація не проводилась. Набуття права власності на виділене судом в натурі нерухоме майно після його державної реєстрації, однак за життя спадкодавець не встиг цього зробити. Така ж ситуація склалась і з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, порядок користування якою визначено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. За таких обставин позивач просить суд: визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що складається з прав та обов'язків, які виникли у ОСОБА_3 та належали йому на момент смерті за рішенням апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. у справі № 22-ц/2690/523/2012 (залишеному без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2012 р., справа № 6-15681св12) про виділ частки в натурі, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., всі права та обов'язки, які виникли у ОСОБА_3 і належали йому на момент смерті за рішенням апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. у справі № 22-ц/2690/523/2012 (залишеному без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2012 р., справа № 6-15681св12) про виділ частки в натурі, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 а саме: поділити в натурі 6/10 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 ум. Києві, що належать на праві спільної часткової власності, по 3/10 частки кожному, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, що складається з двох квартир № 2 та № 3, також господарських будівель, між співвласниками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 згідно з варіантом № 4 поділу будинковолодіння, визначеним у Висновку № 9449/9450/9451 судової будівельно-технічної експертизи, який складений 07 грудня 2007 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Санжаревським В. Г., а саме: - виділити в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приміщення в житловому будинку: житлову кімнату 3-3, площею 11,2 кв.м, житлову кімнату 3-4, площею 6,8 кв.м, господарські будівлі та споруди: гараж літ. «З», погріб під «З», оглядову яму та вбиральню літ. «К», що разом складає 47/100 спірної частини будинковолодіння або 28/100 будинковолодіння в цілому; визначити між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 4 користування земельною ділянкою, визначеним у Висновку № 9449/9450/9451 судової будівельно-технічної експертизи, який складений 07 грудня 2007 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Санжаревським В. Г., а саме:- лінії поділу проходять:з точки «А», яка знаходиться на межі ділянки по АДРЕСА_1 на відстані 1,20 м від існуючого паркану третього власника - по лівій стіні гаража В в точку Б (ріг приміщення 2-2), далі - по лівій стіні приміщень 2-2 і 2-3, вздовж яких знаходиться ділянка спільного користування шириною 1,0 м; далі - по лінії поділу будинку в точку Г на тильній стіні будинку (кут між приміщеннями 3-4 і 1-1);з точки Д, яка знаходиться на межі ділянки по АДРЕСА_1 на відстані 5,50 м від правої бічної межі ділянки, паралельно лівій стороні гаража З на відстані 1,0 м від неї 9,00 м в точку Е + 3,60 м паралельно правій бічні межі в точку І +4,00 м в точку Ж, розташовану на відстані 1,0 м тильної стіни сараю Є;далі по лівій стороні існуючої вимощеної доріжки, обмеженої стійками з металевих труб - в точку И (перетин з перпендикуляром довжиною 3,30 м, проведеним з точки, яка знаходиться на правій межі ділянки на відстані 2,60 м від стіни сараю Є);з точки И в точку К (перетин з перпендикуляром довжиною 3,50 м, проведеним з точки, яка знаходиться на правій межі ділянки на відстані 6,80 м від найближчої до точки К стіни сараю П);з точки К в точку Л, яка знаходиться на продовженні стіни сараю П на відстані 5,00 м від правої бічної межі, далі - 2,80 м перпендикулярно відрізку 5,00 м в точку Ц +16,50 м паралельно існуючому паркану третього власника в точку Т.;виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ділянку спільного користування № 5 площею 13,8 кв.м, розташовану у вигляді смуги шириною 1,0 м та довжиною 13,8 м від межі по АДРЕСА_1 вздовж лівої стіни гаража В і приміщень 2-2 і 2-3; виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ділянку спільного користування № 6 площею 74,0 кв.м, розташовану на ділянці гаража З, сараїв Ж, Є та колодязя, обмежену лінією поділу ДЕІЖУ та існуючими межами.

Позивач просила розглянути справу за її відсутність та задовольнити позов, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення, про що свідчить подана заява.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду н надходило.

П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора також не направила свого представника в судове засідання та не повідомляла про поважність причин його неявки, про день та час розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

За свого життя ОСОБА_3 зробив розпорядження на випадок своєї смерті та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом він матиме право і що йому буде належати на момент смерті заповідав ОСОБА_1..

Як свідчить копія свідоцтва про народження, померлий був батьком позивача.

Спадкуванням згідно до ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В свою чергу положеннями ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Як свідчать матеріали справи на момент смерті ОСОБА_3 належало на праві власності 3/10 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.09.2001 р.. що його видано Третьою Київською державною нотаріальною конторою.

Як свідчать матеріали справи в судовому порядку розглядався спір між померлим та іншими співвласниками будинку АДРЕСА_1 в м. Києві та визначався порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 р. та ухвалено нове яким позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ частки в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_8 про виділ частки в натурі, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

ОСОБА_3 виділено в натурі приміщення в житловому будинку: житлову кімнату 3-3, площею 11,2 кв.м, житлову кімнату 3-4, площею, 6,8 кв.м, господарські будівлі: гараж літ. «З», погріб під «З», оглядову яму та вбиральню «К», що разом складає 47/100 спірної частини будинковолодіння або 28/100 будинковолодіння в цілому.

Визначено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порядок користування земельної ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 4 користування земельною ділянкою , визначеним у Висновку № 9449/9450/9451 судової будівельно-технічної експертизи, який складений 07 грудня 2007 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Санжаревським В.Г., а саме:

- лінії поділу проходять:

з точки «А», яка знаходиться на межі ділянки по АДРЕСА_1 на відстані 1,20 м від існуючого паркану третього власника - по лівій стіні гаража В в точку Б (ріг приміщення 2-2), далі - по лівій стіні приміщень 2-2 і 2-3, вздовж яких знаходиться ділянка спільного користування шириною 1,0 м; далі - по лінії поділу будинку в точку Г на тильній стіні будинку (кут між приміщеннями 3-4 і 1-1);

з точки Д, яка знаходиться на межі ділянки по АДРЕСА_1 на відстані 5,50 м від правої бічної межі ділянки, паралельно лівій стороні гаража З на відстані 1,0 м від неї 9,00 м в точку Е + 3,60 м паралельно правій бічні межі в точку І +4,00 м в точку Ж, розташовану на відстані 1,0 м тильної стіни сараю Є;

далі по лівій стороні існуючої вимощеної доріжки, обмеженої стійками з металевих труб - в точку И (перетин з перпендикуляром довжиною 3,30 м, проведеним з точки, яка знаходиться на правій межі ділянки на відстані 2,60 м від стіни сараю Є);

з точки И в точку К (перетин з перпендикуляром довжиною 3,50 м, проведеним з точки, яка знаходиться на правій межі ділянки на відстані 6,80 м від найближчої до точки К стіни сараю П);

з точки К в точку Л, яка знаходиться на продовженні стіни сараю П на відстані 5,00 м від правої бічної межі, далі - 2,80 м перпендикулярно відрізку 5,00 м в точку Ц +16,50 м паралельно існуючому паркану третього власника в точку Т.

Виділено в натурі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ділянку спільного користування № 5 площею 13,8 кв. м., розташовану у вигляді смуги шириною 1,0 м та довжиною 13,8 м від межі по АДРЕСА_1 вздовж лівої стіни гаража В і приміщень 2-2 і 2-3.

Виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ділянку спільного користування № 6 площею 74,0 кв.м, розташовану на ділянці гаража З, сараїв Ж, Є та колодязя, обмежену лінією поділу ДЕІЖУ та існуючими межами.

За приписами ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Розглянувши подані позивачем документи, П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що після поділу в натурі частини житлового будинку змінилися розміри часток співвласників, і нових правовстановлюючих документів на померлого не виготовлялось та державна реєстрація не проводилась, що підтверджується листом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 09.10.2014 р. № 3906/02-14.

За приписами ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В свою чергу за положеннями п. 7 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

З іншого боку ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

23 лютого 2015 року Щербенко О. В., державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори була прийнята постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Зважаючи на встановлені обставини, набуття права власності ОСОБА_3 на виділене судом в натурі нерухоме майно могло відбутися лише після державної реєстрації такого нерухомого майна.

Проте, як зазначила ОСОБА_1 в позові спадкодавець не встиг цього зробити.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До спадкоємців житлового будинку, інших споруд та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, згідно до положень ст. 1225 ЦК України .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як це встановлено ст. 1269 ЦК України.

Крім того, за положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

ОСОБА_3 за життя був користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_1 на умовах визначених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. та відповідно до вимог чинного законодавства до позивача переходять права які належали спадкодавцю.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка прийняла спадщину за заповітом за померлим ОСОБА_3, а саме усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті - нерухоме майно, право користування земельною ділянкою.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 в частині визнання останньої особою, яка прийняла спадщину.

Щодо вимоги позивача конкретизувати права, які перейшли до неї, фактично змінивши при цьому резулятивну частину рішення, ухваленого Апеляційним судом м. Києва, то вона задоволенню не підлягає оскільки внесення таких змін не передбачено чинним законодавством України.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,30,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 15,331, 1217,1218,1220,1261,1267, 1268,1297, 1296 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 особою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що складається з прав та обов'язків, які виникли у ОСОБА_3 та належали йому на момент смерті за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2012 р. у справі № 22-ц/2690/523/2012 про виділ в натурі, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя