АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4963/15 Головуючий 1 інст. - Тарасенко Л.М.
Справа № 2033/6998/2012-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське регіональне управління» акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, законним представником якого є ОСОБА_1, третя особа - Служба у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації про позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення з квартири,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське регіональне управління» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 червня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором № М-3/029-08-МФ-02 від 28.03.2008 року у розмірі 608511,25 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначив, що банк надіслав відповідачам вимоги щодо добровільного виселення, які були ними проігноровані.

Вказав, що після укладення договору іпотеки без згоди іпотекодержателя були зареєстровані: ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_5

Просив позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 права користування квартирою АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1; стягнути судовий збір з відповідачів.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року та додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське регіональне управління» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задоволено, позбавлено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 права користування квартирою АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та додаткового рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним та додатковим рішеннями суду ОСОБА_1, через свого представника, подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне та додаткове рішення суду - скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідачі належним чином не були повідомлені про розгляд справи; що виселення із спірної квартири малолітньої дитини має місце лише за наявністю висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради про відмову або надання дозволу на примусове виселення з квартири малолітньої дитини без надання іншого житла; що на момент укладення договору іпотеки її сину було приблизно один рік; що місце проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необхідно відхилити, заочне та додаткове рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та доповненнями звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та доповненнями.

Так, за змістом ч. ч. 1,2 статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року із змінами та доповненнями передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

За змістом частини третьої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком випадків, зазначених у відповідному житловому законодавстві.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № М-3/029-08-МФ-02 від 28 березня 2008 року у розмірі 608511, 25 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки. Рішення є чинним. На час укладання іпотечного договору в іпотечній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Із довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області вбачається, що в порушення пункту 8.1.4 іпотечного договору № М-3/029/1-08-3-02, яким передбачено, що іпотекодавець зобов'язується без письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати дій, пов'язаних із зміною прав власності на предмет обтяження його будь - якими зобов'язаннями, в тому числі: передача в оренду, лізинг, спільну діяльність, заставу (наступну іпотеку) тощо, 07 лютого 2012 року в спірну квартиру зареєстровано ОСОБА_1, згоди на реєстрацію якої банк не надавав.

Доказів того, що на момент укладання іпотечного договору в спірній квартирі проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_5 матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Ухвалюючи рішення (заочне та додаткове), суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку стосовно того, що підстав для відмови в задоволенні позову банку немає, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців.

Відповідно до пп.1, 3, ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, яка діє від свого імені та імені свого сина ОСОБА_5 про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать її заяви від 03.09.2015 року та 09.09.2015 року, тому її неявка до суду апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2013 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії