АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4327/15 Головуючий 1 інст. - Караченцев І.В.
Справа № 635/6668/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 28 березня 2014 року о 19:30 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» під її керуванням.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2014 року винним в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3, який керував автомобіль НОМЕР_1.

Зазначила, що страховий поліс на вказаний автомобіль не було оформлено.

Відповідно до реєстраційних документів останній автомобіль належить на праві власності ОСОБА_1 Зазначила, що при зіткненні її автомобіль отримав значні технічні ушкодження.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 5875 від 18 червня 2014 року майнова шкода становила 46187,80 грн.; вартість проведення експертизи - 885,60 грн.; витрати на правову допомогу - 1500,00 грн.; моральну шкоду оцінює в розмірі 2500,00 грн.

Просила стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь 46187,80 грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку; 2500,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; 1500,00 грн. витрат на правову допомогу; 885,60 грн. вартості проведеного автотоварознавчого дослідження; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь 510,73 грн. судового збору.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2014 року залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у сумі 46187,80 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 2500,00 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у сумі 885,60 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 510,73 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2015 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду - змінити, в задоволенні позовних вимог до нього відмовити повністю. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що тільки ОСОБА_3 повинен відшкодовувати шкоду; що судові витрати стягнуто не пропорційно та солідарно, що є порушенням норм закону.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, заочне рішення суду - змінити. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Стягуючи солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 майнову та моральну шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що одночасно як на володільця, так і на власника джерела підвищеної небезпеки покладається обов'язок в солідарному порядку відшкодовувати завдану шкоду.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 березня 2014 року о 19:30 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який належить на праві власності ОСОБА_1 та автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» під керуванням ОСОБА_2

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2014 року винним в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 5875 від 18 червня 2014 року встановлено, що вартість майнової шкоди склала 46187,80 грн.

Частиною 1 статі 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із роз'яснень, які містяться в пункті 6 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року вбачається, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху України передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів справи винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3

Матеріали справи та матеріали адміністративної справи № 641/4167/2014-п свідчать про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, тому цивільно-правову відповідальність повинен нести тільки ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що ще 02 жовтня 2010 року ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом ОСОБА_3 на підставі довіреності, строк дії якої закінчився 02 жовтня 2013 року. Разом з довіреністю передано реєстраційне посвідчення на транспортний засіб.

Таким чином висновок суду щодо солідарного стягнення спричиненої шкоди та судових витрат з ОСОБА_1 є хибним.

У зв'язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у сумі 46187,80 грн., моральну шкоду у сумі 2500,00 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у сумі 885,60 грн., судові витрати у сумі 510,73 грн. та в задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії