Справа № 642/4030/15ц
Провадження № 4с/642/152/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі секретаря Радько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Державний виконавець Дзержинського відділу Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, вказуючи, що виконавчий документ про примусове стягнення з ОСОБА_2 та солідарних боржників на підставі п.2 ч.1 ст.47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу, а виконавче провадження закінчено, підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України відсутні.

Представник Дзержинського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду заяви повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши заяву, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 р. у справі 642/4030/15-ц зобовязано Дзержинський ВДВС ХМУЮ вчинити дії відповідно до діючого законодавства щодо скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду за кордон і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених и на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

В провадженні Дзержинського ВДВС ХМУЮ знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1581/10 від 02.11.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з іншими боржниками на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість у розмірі 129 800,95грн.

10.10.2011 державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову у ВП №23234934 про повернення виконавчого документу стягувачу, а виконавче провадження закінчено.

13.02.2012 державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31064785 по вищезазначеній справі.

19.11.2012 державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову у ВП № 31064785 про повернення виконавчого документу стягувачу, а виконавче провадження закінчено 19.11.2013.

У відповідності з ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» - державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України.

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав,

передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно

пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків,

встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Зважаючи на те, що виконавче провадження закінчено 19.11.2013р., а постанова про повернення виконавчого документу у встановленому законом порядку не оскаржена, строки повторного предявлення виконавчого документа до виконання минули, суд вважає, що підстави для продовження такого виключного заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за територіальний кордон України відсутні, а тому він підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 210, 293-294, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 6, 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ухвалив:

Заяву Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, паспорт серія МК № 716259, виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 02.02.1998 році, у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань за виконавчим листом №2-1581/10 від 02.11.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова, без вилучення паспортного документа, встановлене ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.11.2012 у справі № 2-12849/2012 (провадження №22ц/2090/7850/2012).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: