Справа № 727/4798/15-ц
Провадження № 2/727/1510/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_3, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання майнового права на обєкт інвестування, зобовязання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання майнового права на обєкт інвестування, зобовязання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди.

Позивач посилалася на те, що 19.11.2012 р., між ОСОБА_5 та ТОВ «Гіпербуд» укладено попередній договір № 1-37, відповідно до якого Сторона-2 (Забудовник) зобовязується організувати спорудження та забезпечення введення в експлуатацію обєкту будівництва, здійснити закріплення за Стороною-1 (Інвестором) обєкту інвестування, а також передати Стороні-1 обєкт інвестування, а Сторона-1, в свою чергу, зобовязується здійснити відповідне фінансування обєкту інвестування на умовах, в порядку та строки, що передбачено Договором.

Відповідно до п.3.1. договору, запланованим терміном введення обєкту будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2012 року.

Згідно п.4.2.1. вартість квадратного метра становить 9 840.00 гривень, що еквівалентно 1 230 доларів США. Ціна договору на момент укладання складала 362 112 гривень 00 копійок., що згідно курсу обміну валют, встановленого комерційними банками України на день підписання договору, становило 45 264,00 дол. США.

Відповідно до графіку встановленого п.4.5.2., інвестором 19 листопада 2012 року, було внесено кошти в повному обсязі.

22.08.2013 р. між ТОВ «Гіпербуд», з однієї сторони, інвестором ОСОБА_5 з другої сторони та ОСОБА_3 з третьої сторони укладено договір про заміну сторін в попередньому договорі №1-37 від 19.11.2012 р. відповідно до якого, Сторона 2 відступила Стороні-3 усі права та обовязки за попереднім Договором № 1-37 від 19.11.2012 р.

Відповідно до п.2.1. Договору про зміну сторін грошові кошти що внесенні Стороною-2 за попереднім Договором вважаються сплаченими Стороною-3 (ОСОБА_3) в рахунок виконання зобовязань за Договором.

Даний договір є невідємною частиною попереднього Договору № 1-37 від 19.11.2012 р.

Відповідно до п. 5.1 попереднього договору після належного і реального виконання Стороною-1 договору Сторона-2 передає йому обєкт інвестування упродовж 3 (трьох) місяців, що слідуватимуть за днем оформлення акту державної приймальної комісії про введення в експлуатацію обєкту.

Керуючись п. 6.1.1. Сторона-1 має право вимагати належного виконання Стороною-2 зобовязань згідно Договору, на підставі п.6.1.2. Сторона-1, має право на закріплення за собою обєкту інвестування за умови своєчасної оплати на підставі договору, коштів у сумі не меншій, ніж передбачено п.4.5.1 договору.

Кошти були сплачено повністю і повному обсязі, відповідно до п.6.1.3 Сторона-1 має право вимагати від Сторони-2 передачі обєкту інвестування після здійснення остаточних розрахунків, підтвердженням проведення розрахунків в повному обсязі є відсутність претензій Сторони-2 до Сторони-1, а також квитанції про сплату коштів.

Відповідно до п.6.4.1 Сторона-2 зобовязана забезпечити спорудження обєкту будівництва та введення його в експлуатацію відповідно до проектно-кошторисної документації в строк до 30 червня 2012 року.

Позивач повністю виконав умови договору, вніс грошові кошти за обєкт інвестування нежитлове приміщення № 37 поверх 1, загальною площею 36,8 квадратних метрів по Проспекту Незалежності, 131 м. Чернівці, у повному обсязі, а тому до нього повинні перейти майнові права на обєкт інвестування: приміщення № 37, загальною площею 36,8 кв. м. по Проспекту Незалежності 131, м. Чернівці.

Відповідно до методичних рекомендацій щодо державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва від 11.12.2012 р. протокол №3 - обєктом незавершеного будівництва є обєкт з особливим правовим статусом, оскільки має ряд ознак, за якими він відрізняється від обєктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці. Законом України «Про іпотеку» визначено, що обєктом незавершеного будівництва є обєкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесено витрати на його спорудження та не прийнято в експлуатацію відповідно до законодавства. Аналогічні за своїм змістом визначення містяться у Національному стандарті №2 «Оцінка нерухомого майна», та наказі Фонду держмайна «Про затвердження Класифікатора державного майна», відповідно до яких обєктами незавершеного будівництва є, зокрема будівлі, споруди, які фактично не експлуатуються внаслідок, того, що перебувають у недобудованому стані, включаючи законсервовані обєкти.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 р. за №703, державна реєстрація прав на обєкт незавершеного будівництва, проводиться у порядку встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно, право власності на яке заявлено вперше.

Положеннями ст. 876 ЦК України передбачено, що власником обєкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч.1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлено/створена/ особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання обовязку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобовязання.

Пунктами 6.4.1. та 6.4.6 попереднього договору передбачено зобовязання відповідача збудувати та передати у власність інвестору обєкт інвестування, останній на час розгляду справи не переданий у власність позивача.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися обєктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України.

Майнові права будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

У Постанові Верховного Суду України № 6-168цс12 від 30 січня 2013 року майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За таких обставин, підлягає захисту порушене право ОСОБА_3 як інвестора, шляхом визнання майнового прав на обєкт інвестування та задоволення вимоги до ТОВ «Гіпербуд» виконати інвестиційний договір в натурі та передати у власність нежитлове приміщення.

Крім цього, станом 04 вересня 2015 року будівельні роботи не проводяться, будівництво споруди є незавершеним, її не введено в експлуатацію у встановлені договором строки, ступінь готовності обєкту складає 90%, що призводить до збитків позивача.

Виходячи з розділу 8 договору, в випадку не виконання сторонами своїх зобовязань, сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків.

Відповідно до п. 8.5 договору Сторона-2 окрім сплати штрафу та пені, повинна компенсувати збитки постраждалій стороні.

У силу вимог ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Виходячи з того, що період в який повинно було здійснено будівництво, має тривалий характер, а саме 651 днів, позивачем понесені збитки від втрати користування приміщення, що позбавляє її можливості використовувати його у господарській діяльності і отримувати прибуток.

Так, між ОСОБА_3 та ТОВ «СТАС БУД» 1 січня 2014 року укладено Договір оренди нежитлового приміщення, згідно умов якого, а саме 3.1. ОСОБА_3 мала б отримувати орендну плату за користування своїм приміщення у розмірі 250 доларів США щомісяця.

Тобто, за відсутності порушення ТОВ «Гіпербуд» прав ОСОБА_3 як інвестора та власника нежитлового приміщення за період з 01 січня 2014 року по серпень 2015 року 20 місяців вона недотримала доходу в сумі 5 000 доларів США.

Станом на 04 вересня 2015 року офіційний курс гривні до долара США згідно даних НБУ становить 22 грн. 01 коп., за таких обставин сума упущеної вигоди становить 5 000 доларів США * 22.01=110 050 грн.

Як вбачається з листа ТОВ «СТАС БУД» від 21 серпня 2015 року, орендар відмовився від договору оренди приміщення у звязку із неможливістю його отримання для використання в оренду.

Просила ухвалити рішення, яким: 1. Визнати за громадянкою ОСОБА_3, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, картка обліку платників податків НОМЕР_1 майнові права на обєкт інвестування нежитлове приміщення №,37 поверх 1, загальною площею 36,8 квадратних метрів, по проспекту Незалежності 131 м. Чернівці; 2. Зобовязати ТОВ «Гіпербуд» виконати в натурі договір №1-37 від 19 листопада 2012 року та передати у власність нежитлове приміщення №, 37 поверх 1, загальною площею 36,8 квадратних метрів, по проспекту Незалежності 131 м. Чернівці; 3. Стягнути з ТОВ «Гіпербуд», 29000, вул. Пилипчука буд.6 офіс 414. м. Хмельницький, на користь ОСОБА_3, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, картка обліку платників податків 110 050 (сто десять тисяч пятдесят) гривень 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю і посилаючись на письмові заперечення, просила відмовити в задоволенні позову з наступних підстав:

-щодо вимоги про визнання за позивачем майнових прав, то порядок прийняття в експлуатацію завершених будівництвом обєктів визначено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі по тексту - Порядок). Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката (п. 3 Порядку). Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата видачі сертифіката (п. 11 Порядку).

Тобто, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів полягає у підтвердженні уповноваженими органами (комісіями) готовності новоствореного обєкта до експлуатації відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

По цей час торговий центр (перша черга будівництва) в експлуатацію не прийнятий; сертифікат не видано. Тобто, мова йде про новостворене нерухоме майно, право власності на яке виникає з моменту завершення будівництва. Аналогічна позиція і судової практики (Верховного суду України): постанова у справі № 6-159цс 15 від 27.05.2015р.

Аналіз положень ст. 331 ЦК України системному звязку з нормами ст.ст. 177-179, 182 ЦК, частини 3 ст. 3 Закону «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як обєкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

До прийняття обєкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає (постанова ВСУ від 19.09.2011 р. по справі № 3-82гс11).

Визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК або іншими нормативними актами не передбачено (постанова ВСУ від 19.09.2011 р.).

-щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Гіпербуд» на користь позивача упущеної вигоди в розмірі 110 050,00 грн., то у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених приміщень.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі використання спірних приміщень із 01 січня 2014 року по серпень 2015 року 20 місяців, з розрахунку 250 $ доларів США в місяць.

Позивач посилається на Договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2014 року, укладений з ТОВ «Стас Буд». Проте, відповідно до даних із ОСОБА_6 державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Стас Буд» (ідентифікаційний номер юридичної особи 39410495), зареєстровано лише 25.09.2014 р. Тобто, на момент підписання договору, наданого на підтвердження упущеної вигоди, ТОВ «Стас Буд» не існувало взагалі.

Згідно абзацу 1 договору оренди, його підписує від імені нібито існуючого на той момент ТОВ «Стас Буд», директор ОСОБА_7. Проте, згідно ОСОБА_6 державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_7, є керівником та отримав право підпису договорів після створення 25.09.2014 р. ТОВ «Стас Буд», лише із 13.02.2015 р.

Тобто, на момент підпису договору, 01.01.2014 р., такої юридичної особи, як ТОВ «Стас Буд», взагалі не існувало.

-щодо вимоги зобовязати виконати договір в натурі, відповідно до постанови Вищого господарського суду у справі № 6/286 від 19.02.2009 р., зі змісту ст. 16 ЦК України, Кодекс не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як примушення до виконання зобовязання, яке неможливо виконати в натурі.

По суті, предмет позову у вигляді зобовязання виконати зобовязання за договором, яке і так має виконуватись в силу договору, що не є припиненим, носить декларативний характер. Укладені договори, на які посилається позивач, є чинними і ТОВ «Гіпербуд» не оспорюються.

Крім того, незавершений будівництвом торговий центр, в якому знаходиться нежитлове приміщення №37, незаконно самовільно захоплено ОК ЖБК «Проспект», що підтверджується повідомленням голови ОК ЖБК «Проспект» ОСОБА_3 від 13.05.2015 р. По факту самовільного захоплення порушено кримінальне провадження.

Відповідно до рішення господарського суду Чернівецької області від 27.07.15 р. по справі № 926/849/15, обслуговуючий кооператив «ЖБК Проспект» зобов'язано усунути перешкоди у виконанні ТОВ «Гіпербуд» своїх функцій замовника будівництва, шляхом звільнення самовільно зайнятого приміщення торгівельного центру.

Тобто, зі сторони ТОВ «Гіпербуд» відсутні умисні дії на невиконання умов договорів.

На думку представника відповідача, обраний позивачем спосіб захисту цивільного права не передбачений законом (а.с. 140).

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 міської ради, в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи в його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення, з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що п. 12 Рішення ОСОБА_4 міської ради № 457 від 29.03.2012 р., ТОВ «Гіпербуд» (ідент.код 37825109, юридична адреса: м. Хмельницький, вул. Свободи, 14), надано земельну ділянку за адресою проспект Незалежності, 131, площею 1,3000 га в оренду на 10 (десять) років для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими тргово-офісними приміщеннями (а.с. 78-82).

04.05.2012 р. між ОСОБА_4 міською радою та ТОВ «Гіпербуд» на підставі п. 12 рішення ОСОБА_4 міської ради № 457 від 29.03.2012 р., укладено Договір оренди землі № 7800 від 04.05.2012 р., згідно якого ОСОБА_4 міська рада (Орендодавець) надала ТОВ «Гіпербуд» (Орендар) в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, що знаходиться у м. Чернівцях на проспекті Незалежності, 131. Договір укладено на 10 років і діє по 04.05.2022 р. включно (а.с. 83-86).

19.11.2012 р., між ОСОБА_5 та ТОВ «Гіпербуд» укладено Попередній договір № 1-37, відповідно до п.2.1. якого Сторона-2 (Забудовник) зобовязалася організувати спорудження та забезпечення введення в експлуатацію обєкту будівництва, здійснити закріплення за Стороною-1 (Інвестором) обєкту інвестування, а також передати Стороні-1 обєкт інвестування, а Сторона-1, в свою чергу, зобовязалася здійснити відповідне фінансування обєкту інвестування на умовах, в порядку та строки, що передбачено Договором (а.с. 121-124).

Згідно п.3.1. Договору, запланованим терміном введення обєкту будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2012 року.

Відповідно до графіку встановленого п. 4.5.2., інвестором 19.11.2012 р., внесено кошти в повному обсязі.

22.08.2013 р., між ТОВ «Гіпербуд», з однієї сторони, інвестором ОСОБА_5 з другої сторони та ОСОБА_3 з третьої сторони, укладено Договір про заміну сторін в попередньому договорі № 1-37 від 19.11.2012 р., згідно якого Сторона2 відступила Стороні-3, усі права та обовязки за попереднім Договором №1-37 від 19.11.2012 р. (а.с. 125).

Відповідно до п. 2.1. Договору про зміну сторін, грошові кошти що внесенні Стороною-2 за попереднім Договором вважаються сплаченими Стороною-3 в рахунок виконання зобовязань за Договором.

29.08.2012 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області ТОВ «Гіперуд» надано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЧВ9 від 29.08.2012 р., а саме на будівництво будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру), за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 131 (а.с. 93).

25.07.2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області складено Акт перевірки дотримання ТОВ «Гіпербуд» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого будівля торгового центру не експлуатується, порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів у правил посадовою особо Інспекції не виявлено (а.с. 94-96).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.07.2015 р., частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Гіпербуд» до обслуговуючого кооперативу «ЖБК Проспект» та охоронної фірми «Тигр» і зобовязано ОК «ЖБК Проспект» усунути перешкоди у виконанні ТОВ «Гіпербуд» своїх функцій замовника будівництва, шляхом звільнення самовільно зайнятого приміщення торгівельного центру, у решті позовних вимог відмовлено (а.с. 100-106).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, «1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. …

3. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Наведеними судовими рішеннями встановлено, що ТОВ «Гіпербуд» є законним користувачем земельної ділянки, яка надана для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, що знаходиться у м. Чернівцях на проспекті Незалежності, 131.

Голова правління ОК «ЖБК Проспект» звернувся до ТОВ «Гіпербуд» з повідомленням від 13.05.2015 р., де зазначив, що з 16.05.2015 р. члени ОК «ЖБК Проспект», які являються повноправними власниками торговельних приміщень в торговому центрі по проспекту Незалежності, 131 у м. Чернівці, розпочинають свою діяльність з утримання та обслуговування торгового комплексу.

У листі позивача від 04.06.2015 р. вказано про захоплення 16.05.2015 р. членами ОК «ЖБК Проспект» разом із залученими кооперативом працівниками приватного охоронного підприємства «Тигр» було проведено самовільне захоплення обєкту незавершеного будівництва торгівельного центру, що знаходиться по Проспекту Незалежності, 131 у м. Чернівці, замовником і балансоутримувачем якого є ТОВ «Гіпербуд». Оскільки ТОВ «Гіпербуд» та ОК «ЖБК Проспект» немає і ніколи не було жодних договірних чи інших правовідносин, вищевказаний обєкт захоплений та утримується ОК «ЖБК Проспект» без жодних правових підстав. …

У матеріалах справи відсутні докази у підтвердження права власності ОК «ЖБК Проспект» на торгівельні приміщення в торговому центрі по проспекту Незалежності, 131 у м. Чернівці. …

Як встановлено судом, позивач не завершив будівництво торгівельного центру, обєкт в експлуатацію не прийнятий, отже він є власником матеріалів, обладнання тощо, що використанні в процесі будівництва торгового центру.

Проте, права позивача на користування та розпорядження своїм майном порушуються діями відповідача 1, який з 16.05.2015 р. розпочав свою діяльність з утримання та обслуговування торгового центру. …

Натомість внаслідок незаконного самовільного зайняття відповідачем 1 приміщення торгівельного центру, стало неможливим для позивача продовження будівництва обєкта, а тому вірним способом захисту є негаторний позов, для задоволення якого достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні позивачем своїх правомочностей. При цьому, дії відповідача вважаються неправомірними доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки. … (а.с. 102-104).

В судовому засіданні представник позивача також підтвердив, що головою (директором) ОК «ЖБК Проспект» є позивач ОСОБА_3, тому в силу ст. 61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до п.п. 1, 3, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 р., цей Порядок визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката. Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата видачі сертифіката.

Станом на час розгляду спору судом торговий центр (перша черга будівництва) в експлуатацію не прийнятий; сертифікат не видано.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, «2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації».

Тобто, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Отже, новостворене нерухоме майно, не прийняте в експлуатацію, не є обєктом цивільно-правових відносин. Право власності на таке майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно Правових позицій Верховного суду України по справі № 6-159цс15 від 27.05.2015 р. «Визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено».

У відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, «1. Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

2. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом».

Судом також встановлено, що майнові права позивача на обєкт інвестування, визначені Договором від 22.08.2013 р. про заміну сторін в попередньому договорі № 1-37 від 19.11.2012 р. та самим попереднім Договором №1-37 від 19.11.2012 р., не оспорюються відповідачем, зазначені договори є чинними.

У відповідності до ст. 15 ЦК України, «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства».

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що у позивача не виникло право на захист в даних правовідносинах, оскільки майнові права на обєкт інвестування не порушені, а визнання права власності на такий обєкт, не прийнятий в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що «1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є: … 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)».

Оскільки цивільні права позивача не були порушені, вимога про відшкодування упущеної вигоди також є необгрунтованою.

Суд вважає встановлені обставини справи доведеними належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 59 ЦПК України, «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування».

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях».

На думку суду, позивач не представив належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення його прав, охоронюваних законом.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних та письмових поясненнях сторін, всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову ОСОБА_3, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання майнового права на обєкт інвестування, зобовязання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди, відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 22, 331 ЦК України, п.п. 1, 3, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 р., Правовими позиціями Верховного суду України по справі № 6-159цс15 від 27.05.2015 р., ст.ст. 10, 58-61, 88, 212, 213, 215, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 міська рада, про визнання майнового права на обєкт інвестування, зобовязання вчинити дії та стягнення упущеної вигоди, відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ : С.О. Волошин