Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1336/15-ц
У Х В А Л А

18.05.2015 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Левко Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого ним 05.05.2015 року до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, поданого ним 05.05.2015 року до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву мотивує тим, що у Виноградівському районному суді знаходиться на розгляді цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, укладеного 17.08.2013 року між ним та ОСОБА_2

Йому стало відомо, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок в с.Ботар, вул.Головна, 142 Виноградівського району Закарпатської області та транспортний засіб ОСОБА_3

З метою уникнення можливого відчуження майна відповідачем, що може привести до ускладнення чи унеможливлення обєктивного вирішення спору та зробити неможливим виконання рішення суду, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно та кошти ОСОБА_2.

Розглянувши доводи заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що є законні підстави задоволення заяви з наступних міркувань.

У відповідності до ч.1 ст.151, п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2015 року провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відкрито.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує майновий спір, що виникає із зобовязання за договором позики, укладеного на строк до 18.01.2014 року. Позивач стверджує, що відповідач не реагує на звернення із вимогою повернення боргу та відмовляється повернути борг, тому позивач звернувся до суду за захистом права.

Отже, суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивачем обґрунтована, оскільки повідомлені позивачем обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення може бути утрудненим або неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тому, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На забезпечення позову, поданого 05.05.2015 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВО № виданий 12.02.1996 року, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копія ухвали надсилається заявнику та особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_4