Справа № 442/5412/15-ц
Провадження № 4-с/442/46/2015
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді: Коваля Р.Г.

з участю секретаря: Михавко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник уточнивши вимоги скарги просить суд визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо видачі розрахунку заборгованості по аліментах з 30.07.2013 року по 30.06.2015 року неправомірними та скасувати його.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 46983352, у якому розглянуто заяву стягувача ОСОБА_3 про примусове виконання виконавчого листа № 438/975/13-ц, що виданий 02.03.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з нього в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2013 року і до досягнення сином повноліття. На підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 31.03.2015 року про передачу виконавчого провадження № 46983352 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, його було передано для виконання у відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. При проведенні виконавчих дій, державний виконавець здійснив неправильний розрахунок заборгованості по аліментах, оскільки для обрахунку суми аліментів брав за основу його валовий річний дохід. З даним розрахунком погодитись не може, вважає його неправильним, оскільки із заборгованої суми здійснив ряд відрахувань, які значно знижують його реальний прибуток порівняно із нарахованою сумою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 повністю підтримали вимоги скарги просили суд її задоволити з підстав, які викладені у скарзі та поданій в уточненій скарзі. Відзначили, що скаржник сплачує аліменти на утримання сина, аліментні зобовязання виконуються належним чином.

Представник відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, старший державний виконавець Литвиненко Н.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вважає її не обгрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення даної скарги, вважає, що вона подана з корисливих мотивів скаржника, а тому просила суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника, його представника, представника відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, зацікавлену особу, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги скарги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених в Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Матеріалами справи встановлено, і особами, які беруть участь у справі не заперечено того факту, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження № ЄДРВП 46983352, щодо примусового виконання виконавчого листа № 438/975/13-ц, що виданий 02.03.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2013 року і до досягнення сином повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, на рахунок скаржника поступали кошти: з 15.07.2013 по 31.12.2013 року 14270,00 грн., з 01.01.2014 по 31.12.2014 року 149814,87 грн., з 01.01.2015 по 30.06.2015 року 2760,00 грн., та держаний виконавець провівши розрахунок вирахувала, що заборгованість по аліментах за період 15.07.2013 по 01.08.2015 року становить 41711,22 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 за період з 15.07.2013 по 01.08.2015 року, який затверджений начальником відділу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції 07.08.2015року вбачається, що за вказаний вище період заборгованість по аліментах становить 00,00 грн.

Відповідно до п. п. 1.16 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об'єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства.

Згідно з п. 13 зазначеної постанови утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Судом встановлено, що державний виконавець, проводячи розрахунки заборгованості по аліментам безпідставно ототожнив значення доходу та обсягу виручки отриманих боржником від підприємницької діяльності. Доходи отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім`ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Суб`єкт малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів і витрат і касову книгу. Матеріали виконавчого провадження не містять законних посилань на той факт, з яких підстав державний виконавець ототожнив значення доходу та обсягу виручки від реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд повинен встановити про наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають завчання для вирішення справи. Одночасно ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які посилався скаржник ОСОБА_1 та його представник, як на підставу вимог скарги, оцінивши наявні у справі докази на день розгляду справи які подані особами, які беруть участь у справі, за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що скаргу слід задоволити частково, а саме слід скасувати розрахунок заборгованості по аліментах з 30.07.2013 року по 30.06.2015 року як це зазначено в скарзі, оскільки посилання скаржника, які ним викладені у поданій скарзі та з посиланням на докази, які ним представлені суду підтверджують її підставність.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними, оскільки проведений розрахунок заборгованості по аліментах він оцінював за своїм переконанням, оскаржуваний розрахунок оцінений судом і скасований, не має самостійного правового значення, не породжує у скаржника жодних обов'язків, а отже й дії державного виконавця не порушують прав та інтересів скаржника.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 15, 57-60, 208, 209, 384 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 за період з 30.07.2013 року по 30.06.2015 року виданого державним виконавцем відділу ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2

В решті задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом п'яти днів з дня отримання її копії. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Г.Коваль