Справа № 628/2577/15-ц
Провадження № 2/628/1032/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 р. Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

У складі: головуючого - судді Коваленко О.А.

при секретарі Горбашовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, про визнання права особистої приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, -

ВСТАНОВИВ :

28 липня 2015 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, яка до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 02 грудня 2003 року секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області за реєстровим № 1057. Заповіт не змінювався та не відмінявся.

За умовами заповіту ОСОБА_2 заповідала все своє майно позивачці та ОСОБА_3. Позивачка прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. ОСОБА_3 від спадщини відмовився на користь позивачки, подавши до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, яке складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 14 лютого 1992 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області на підставі рішення вказаного виконавчого комітету № 13 від 11 лютого 1992 року.

Свідоцтво було зареєстроване в Куп'янському БТІ 14 лютого 1992 року та записано в реєстрову книгу № 27 під реєстровим № 3844. Тип двору був колгоспний , ОСОБА_2 була головою колгоспного двору, крім неї в свідоцтві про право власності ніхто не вказаний.

Постановою від 26 лютого 2015 року приватний нотаріус Куп'янського районного нотаріального округу Харківської області відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю в діючому законодавстві норм, що регулюють право власності на майно, яке належало колгоспному двору.

В судовому засідання позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши надані доказі і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 її матір'ю зазначена - ОСОБА_2 (а.с. 11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, видане ІНФОРМАЦІЯ_1. На день відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1.

На випадок смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 02 грудня 2003 року, посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківського області за реєстровим № 1057, відповідно до якого вона заповіла все своє майно позивачці та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с. 13).

Позивачка спадщину прийняла, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь позивачки.

Спадкоємців за законом в порядку ст. 1241 ЦК України у померлої немає.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: ? частка житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1

Вказаний вище житловий будинок належав колгоспному двору на підставі свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок, виданого 14 лютого 1992 року виконкомом Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області на підставі рішення вказаного виконавчого комітету № 13 від 11 лютого 1992 року, головою якого була ОСОБА_2 (а.с. 6).

Свідоцтво було зареєстроване в Куп'янському БТІ 14 лютого 1992 року та записано в реєстрову книгу № 27 під реєстровим № 3844. Тип двору був колгоспний , ОСОБА_2 була головою колгоспного двору, крім неї в свідоцтві про право власності ніхто не вказаний.

Згідно до технічного паспорту на житловий будинок, виданого 21 лютого 1992 р., ОСОБА_2 значиться власником ? частки вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.7-10).

Згідно архівного витягу від 29 січня 2013 року рішенням виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради № 64 від 22 грудня 2005 року з причини перейменування АДРЕСА_1 визначені наступні адреси жителів: ОСОБА_2 - АДРЕСА_1

Із довідки № 1578 від 11 серпня 2015 року, виданої Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області вбачається, що згідно погосподарської книги при виконкомі Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області за ОСОБА_2, 1927 р.н., значиться земельна ділянка площею 0,35 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в комунальній власності Петропавлівської сільської ради (а.с. 26).

Постановою від 26 лютого 2015 року приватний нотаріус Куп'янського районного нотаріального округу Харківської області відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю в діючому законодавстві норм, що регулюють право власності на майно, яке належало колгоспному двору (а.с. 5).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та у зв»язку з прийняттям Закону України «Про власність» були виключені з Цивільного кодексу України (1963 року) в главі ІІ «Спільна власність» статті 120-127, що стосувалися правового положення членів колгоспного двору. А в розділі VІІ «Спадкове право» зазначеного кодексу України 1963 року була виключена стаття 563, що стосувалася отримання спадщини в колгоспному дворі.

Зазначений Закон України набрав чинності з моменту його публікації (Відомості Верховної Ради України № 3 1994 року). Таке поняття як «колгоспний двір» втратило своє значення на момент набрання чинності вказаним законом та внесенням відповідних змін.

Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Законом України «Про власність» (вступив у дію 15.04.1991 р.) скасовано інститут колгоспного двору, але не скасовано правового статусу членів колишнього колгоспного двору, щодо майна колгоспного двору , яке належало його членам на праві сумісної власності. Тому , всі члени колишнього колгоспного двору після 15.04 .1991 р. були і є власниками майна.

В судовому засіданні з'ясовано, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно до 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, бо мати позивачки була головою колгоспного двору.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 належала ? частка домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке було власністю колишнього колгоспного двору, яка не втратила право власності на нього після припинення його існування. Домоволодіння існує до теперішнього часу. Після смерті ОСОБА_2на нього відкрилася спадщина. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка була надана у приватну власність для обслуговування житлового будинку.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, на ? частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, після смерті її матері - ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 392, 1223, 1233 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 02 грудня 2003 р. секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Куп»янського району Харківської області за реєстровим № 1057, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований в АДРЕСА_1 та складається з одного житлового будинку, позначеного літ. «А», загальною площею 99,4 кв. метрів, житловою площею 67,7 кв. метрів, при якому є надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», літня кухня літ. «Д», веранда літ. «д», погріб літ. «Е», огорожа літ. № 1, калитка літ. № 2, ворота № 3, колодязь № 4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп»янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий Коваленко О.А.

Повний текст рішення складений 25 вересня 2015 року.