Справа № 686/8698/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.09.2015 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою, процентів річних за користування позикою посилаючись на те, що передав у позику грошові кошти, від повернення яких відповідач відмовляється. Тому вимушений звернутися до суду про стягнення боргу.

Позивач у судове засідання не зявився проте, направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами 07 жовтня 2014 року укладено договір позики з зазначенням строку їх повернення до 22 жовтня 2014 року. Відповідачем того ж дня отримано у позику 24650 грн., станом на 05 травня 2015 року її не повернуто. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується власноруч написаною розпискою.

Відповідач у визначений строк зобовязання за договором позики, не виконав.

Відповідно до п.6.4 зазначеного вище договору за порушення строків повернення позики позичальник сплачує штраф у розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується укладеним договором позики та власноруч написаною розпискою.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором позики та розпискою.

Суд вважає, що позивач має право на повернення основного боргу у розмірі 24650 грн., штрафу у розмірі 24033,75 грн., інфляційні нарахування 6470,63 грн., 3% річних 395,08 грн., згідно розрахунку наведеного у позовних вимогах та перевіреного судом тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума заборгованості підлягає до стягнення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) користь ОСОБА_1 борг у розмірі 55549,46 грн., з яких 24650 грн. сума основного боргу, штраф у розмірі 24033,75 грн., інфляційні нарахування 6470,63 грн., 3% річних 395,08 грн. та судовий збір у розмірі 555,50 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Стефанишин