Справа № 489/4175/15-ц
Номер провадження 2/489/2045/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1(далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Мають двох неповнолітніх дітей.

Просить позов задовольнити, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем та стягнути з нього на користь відповідача аліменти у мінімальному розмірі на утримання дітей щомісячно.

Позивач подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності визнала позов.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем та стягнення з нього аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114, 184, 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до Свідоцтва про одруження НОМЕР_1, 24 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що зроблено запис за № 237.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має.

Позивач просить суд стягнути з нього аліменти на користь відповідача у мінімальному розмірі щомісячно.

Суд роз'яснює, що відповідно до цивільно-процесуального законодавства, позивач не може пред'явити позовні вимоги до самого себе, адже цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Матеріально-правова вимога позивача має бути звернена до відповідача, що власне і становить предмет позову.

Сімейне законодавство передбачає можливість добровільної сплати позивачем аліментів у визначеному ним розмірі, шляхом написання заяви про відрахування аліментів у бухгалтерії підприємства за місцем його роботи. Якщо ж відповідач не погодиться з розміром аліментів, вона зможе звернутись до суду для вирішення спору про стягнення аліментів в іншому розмірі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 24 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис в книзі № 237.

В позовних вимог про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв