Справа № 466/7749/12 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/3461/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі: Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи: Брюховицька селищна рада, садівничо-городнє товариство громадян «Сонячна Поляна» про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на землю, зобов'язання до дій та позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, треті особи: Брюховицька селищна рада, садівничо-городнє товариство громадян «Сонячна Поляна» про визнання недійсним державних актів на землю, проекту землеустрою, зобов'язання до дій, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, надання дозволу на розроблення технічного завдання -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні зазначених позовів, якими просили:

- ОСОБА_5 - скасувати рішення Брюховицької селищної ради №63 від 31.03.2011 року «Про затвердження зміни площі земельної ділянки при зміні конфігурації громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в смт. Брюховичі», визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0613 га., виданий ОСОБА_4., ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 14.11.2011 року (кадастровий номер ділянки НОМЕР_1), що оформлений на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.2000 року та рішення Брюховицької селищної ради №63 від 31.0.2011 року; зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_5 шляхом демонтажу металевих стовпців, металевої брами (огорожі) вздовж ділянки ОСОБА_5 та відновити заїзд до ділянки загального користування в садівничо-городньому товаристві громадян «Сонячна поляна»;

- ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 - визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га, серії НОМЕР_2 від 26.01.2006 року, кадастровий номер НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_5; рішення 13 сесії 6 скликання Брюховицької селищної ради № 198 від 05.04.2012 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 площею 0,0139 га ; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,139 га, серії НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_5; зобов'язати ОСОБА_5 привести технічну документацію на належну їй земельну ділянку площею 0,581 га., розташовану на території садівничо-городнього товариства громадян «Сонячна поляна», у відповідність до меж і положення, в яких вона перебувала у власності спадкодавця ОСОБА_9 та згідно визначеного рішенням 13 сесії 6 скликання Брюховицької селищної ради № 198 від 05.04.2012 положення на землях селищної ради; зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 площею 0,0613 га шляхом демонтажу бетонованої яму для сміття і відходів, ліквідувати могильник для тварин, зрізати належні відповідачці дерева належній їм земельній ділянці; зобов'язати відповідача не чинити перешкод при встановленні огорожі земельної ділянки площею 0,0613 га.; надати дозвіл позивачам на розроблення технічного завдання на виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею до 0,006 га, яка незаконно була вилучена у 2005 -2006 роках.

Рішення оскаржили ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Кожен із апелянтів просить скасувати рішення в частині відмови у їх позові і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог. Посилаються на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи і його висновки не відповідають дійсним обставинам. Суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників апелянта ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підтримання скарги ОСОБА_5, ОСОБА_4 на підтримання скарги ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційних скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для їх задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що сторони є власниками земельних ділянок у садівничо-городньому товаристві громадян «Сонячна Поляна» в селищі Брюховичі Львівської області, зокрема: ОСОБА_5 - площею 0,0581 га в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_9 (котра набула її в порядку приватизації 13.02.1997 року), про що свідчить державний акт серії НОМЕР_2 від 21.01.2006 року (а.с. 14, 17, 18 т. 1); ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 - площею 0,0613 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 (котра набула її в порядку приватизації 17.07.1997 року), про що свідчить державний акт серії НОМЕР_6 від 14.11.2011 року (а.с. 15, 118, 174 т.1).

Як убачається із рішення 5 сесії 6 скликання Брюховицької селищної ради №63 від 31.03.2011 року, у зв'язку із переоформленням права власності громадян ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину селищна рада затвердила зміни площі земельної ділянки (при зміні її конфігурації) у розмірі 0,0613 га (а.с.113 т.1).

Відмовляючи в задоволенні позовів суд першої інстанції вірно встановив, що сторони не довели порушення своїх прав, цей висновок відповідає матеріалам справи і ґрунтується на нормах матеріального права.

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_5 посилається на те, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_6 відбулась з двох підстав: одержання у спадщину і за рішенням селищної ради №63 від 31.03.2011 року, що недопустимо за законом. При цьому відбулась зміна площі і конфігурація земельної ділянки ОСОБА_6, а частина їх ділянки наклалася на її земельну ділянку.

Однак, доводи апелянта суперечать матеріалам справи.

Як зазначалося вище, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.06.2000 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є спадкоємцями майна ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках. Спадковим майном є земельна ділянка площею 0,0671 га, що розташована в садівничо-городньому товаристві громадян «Сонячна Поляна», яка належала померлій ОСОБА_10 на підставі державного акту серії НОМЕР_7 (а.с. 118 т. 1).

Отже, право власності на земельну ділянку відповідачів ОСОБА_6 ґрунтується на даному свідоцтві, яке видано на підставі ст. 529 ЦК України (1963 року) та відповідає приписам ч. 2 ст. 6 ЗК України (19990 року), які були чинними на момент відкриття спадщини.

Із матеріалів справи також випливає, що з моменту успадкування земельної ділянки відповідачі ОСОБА_6 фактично використовували її за призначенням, не оформивши юридично відповідних прав у порядку, який був передбачений у цей період. Заява про оформлення таких прав була подана ними лише 03.02.2011 року (а.с.114 т.1).

За змістом п. б ч. 2 ст. 126 ЗК України та ст. 125 цього ж Кодексу (чинних на момент подання ОСОБА_7 згаданої вище заяви), право власності на земельну ділянку посвідчується свідоцтвом про право на спадщину, яке виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, станом на 03.02.2011 року право власності на земельну ділянку площею 0,0671 га. ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 посвідчувалося свідоцтвом про право на спадщину і вони мали зареєструвати це право у встановленому порядку. Натомість, відповідачі оформили право власності на цю ж земельну ділянку шляхом надання у власність органом місцевого самоврядування.

У даному конкретному випадку право власності на землю набуто не в належному порядку.

Разом із цим слід зазначити, що підстав для визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради №63 від 31.032011 року за позовом ОСОБА_5 не має, так як вона не є правомочним суб'єктом на оскарження такого рішення: ОСОБА_5 не є стороною правовідносин і даним рішенням не порушуються її права.

Так, відповідно до державних актів на землю правопопередників сторін: ОСОБА_9 і ОСОБА_10, земельні ділянки межували між собою. При виготовленні технічної документації для оформлення права власності межа цими суміжними землекористувачами була погоджена, була погоджена також межа і при переоформленні права власності позивачем ОСОБА_5 в 2006 році.

Як убачається із цих державних актів, ні ОСОБА_9, ні ОСОБА_5 не межували із землями загального користування (дорогою), яка закінчувалася на межі земельної ділянки ОСОБА_7

Отже, підстав вважати, що відповідачі ОСОБА_7 (ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6) захопили частину землі загального користування і позбавили позивача доступу до дороги, не має.

Цей висновок відповідає також висновкам судів адміністративної юрисдикції, ухваленими за результатами розгляду позову ОСОБА_5 до Брюховицької селищної ради (а.с. 5 т. 3).

Не доведено жодним належним доказом вимога апелянта ОСОБА_5 про накладення частини земельної ділянки відповідачів на її земельну ділянку.

Як зазначалося вище, під час приватизації земельних ділянок правопопередниками сторін (ОСОБА_9 і ОСОБА_10), як і під час переоформлення ОСОБА_5 права власності на своє ім'я у 2006 році, їх земельні ділянки були суміжними, межі виносилися в натуру, погоджувалися землекористувачами. Земельні ділянки тривалий час використовувалися за призначенням і жодних спорів не виникало. Дослідження схем розташування земельних ділянок (як сторін, так і інших суміжних землекористувачів) дає підстави для висновку, що межові знаки не переносилися, узгоджуються між собою. Проекція меж земельних ділянок по прямій: ОСОБА_5 і вздовж вул. Трояндової є незмінною, а відтак земельна ділянка ОСОБА_4 не може накладатися на земельну ділянку позивачки.

Колегія суддів не може вважати висновок ПП «Кайлас-К» допустимим доказом, так як він не відповідає технічній документації із землеустрою при переоформленні права власності на землю ОСОБА_4, технічній документації ТзОВ «Землевпорядний центр «Наділ», низці схем розміщення земельних ділянок. До того ж, такий висновок проводився на замовлення ОСОБА_5 і з огляду на викладене вище, вважатися об'єктивним не може.

Для усунення розбіжностей у доказах, які є суперечливими, судом першої інстанції і колегією суддів під час апеляційного провадження сторонам роз'яснювалося право клопотати про призначення відповідної судової експертизи.

Сторони відмовилися від реалізації такого права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що сторони не довели наявність порушеного права і тому підстав для задоволення їх позовів не було.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують правильність його висновків, то рішення слід залишити без змін. А апеляційні скарги відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: