Справа № 761/1591/15-ц
Провадження №2/761/2814/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

07 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Еллада плюс», третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Еллада плюс» та ТОВ «Страхове товариства «Домінанта», за участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2014 року об 17:00 год ОСОБА_2, керуючи автомобілем МАЗ д/н НОМЕР_4 з бортовим причепом МАЗ д/н НОМЕР_2 при виконанні розвороту з крайнього правого ряду не пропустив автомобіль «Хонда» д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, що рухався в крайньому лівому ряду в попутному напрямку, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження, а автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 30.07.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту оцінки транспортного засобу № 298 від 07.08.2014 року, вартість автомобіля позивача, визнаного фізично знищеним, склала 227528,64 грн. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТОВ «СТ «Домінанта», яке виплатило позивачу 50000,00 грн. страхового відшкодування. В звязку із недостатністю страхової суди для відшкодування спричиненої шкоди та тим, що підчас ДТП ОСОБА_2 виконував свої трудові обовязки, ПП «Еллада-плюс» зобовязано відшкодувати позивачу 177528,64 грн. Окрім того, позивач вважав, що йому також заподіяно моральну шкоду неправомірними діями ТОВ «СТ «Домінанта» на суму 2500,00 грн. та ПП «Еллада плюс» у сумі 22500,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути на його користь з ТОВ «СТ «Домінанта» 2500,00 грн. моральної шкоди та з ПП «Еллада плюс» 177528,64 грн. матеріальних збитків, 22500,00 грн. моральної шкоди, 850,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 5000,00 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

В процесі розгляду справи, позивач надав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд, у звязку із проведенням оцінки транспортного засобу № 298 від 07.04.2015 року, стягнути з ПП «Еллада плюс» 234306,98 грн. матеріальних збитків, 22500,00 грн. моральної шкоди, 850,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 5000,00 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

У зв'язку із перебуванням судді Фролової І.В. на лікарняному, 30.06.2015 року згідно із протоколом автоматичного розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Рибаку М.А.

Ухвалою суду від 07.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «СТ «Домінанта» було залишено без розгляду за клопотанням позивача.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В раніше поданих запереченнях на позовну заяву позов визнав частково на суму 122806,79 грн., в задоволенні решти позовних вимог просив суд відмовити у звязку із необгрунтованістю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2014 року близько 17 год 00 хв на 108 + 680 м автодороги Київ - Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів МАЗ д/н НОМЕР_4 з причіпом бортовим МАЗ д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та «Хонда», д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 30.07.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адмінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 37).

Відповідно до звіту № 298 від 07.08.2014 року, складеного СПД ФОП ОСОБА_3, відновлювальний ремонт автомобіля є недоцільним з екномічної точки зору, а вартість матеріального збитку складає 227528,64 грн. (а.с. 6-27).

Згідно із звітом № 298-зал. від 07.08.2014 року, складеного СПД ФОП ОСОБА_3, утилізаційна вартість автомобіля складає 54721,85 грн. (а.с. 28-32).

Відповідно звіту № 298 з оцінки транспортного засобу від 07.04.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда», д/н НОМЕР_3 станом на 07.04.2015 року складає 334306,98 грн., в тому числі ринкова вартість транспортного засобу також складає 334306,98 грн. (а.с. 74-83).

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Із матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ТОВ «СТ «Домінанта» сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 30.07.2014 року підтверджується і не заперечується відповідачем, що ОСОБА_2 під час скоєння адмінстративного правопорушення, перебував у трудових відносинах із ПП «Еллада плюс».

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний станом на час прийняття рішення у справі, відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в сумі 229585,13 грн. (334306,98 грн. матеріальної шкоди - 54721,85 грн. утилізаційної вартості автомобіля - 50000,00 грн. сплаченого страхового відшкодування = 229585,13 грн.).

Разом і з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що ним було продано залишки авто ОСОБА_4 за 50000,00 грн., оскільки належні докази, що підтверджують вказаний факт відсутні, в тому числі і надана позивачем розписка не може слугувати доказом дійсного продажу залишків, оскільки не містить підтвердження фактичної передачі залишків та отримання за них грошових коштів.

А тому суд, з врахуванням позицій сторін щодо залишків знищеного авто, при розрахунку матеріальної шкоди, приймає до уваги звіт № 298-зал. від 07.08.2014 року, складений СПД ФОП ОСОБА_3, згідно із яким утилізаційна вартість автомобіля складає 54721,85 грн.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 22500,00 грн. слід зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

За таких обставин, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 спричинені душевні страждання позивачу у зв'язку із заподіянням шкоди здоров'ю, порушенні нормальних життєвих звязків, а тому з урахуванням суті позовних вимог, глибини душевних страждань позивача, обставин при яких була заподіяна шкода, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги в сумі 5000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем відповідна заява суду не надавалась, в зв'язку із чим ухвала суду про допуск особи, яка має право на надання правової допомоги, не виносилась, а також матеріали справи не містять даних про участь адвоката Рохманова В.І. у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Окрім того, позивачем не додано доказів в якомі розмірі дійсно було оплачено послуги адвоката та чи оплачувались такі послуги взагалі.

В частині стягнення з відповідача 850,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, то суд вважає вимоги в цій частині обгрунтованими, оскільки вони підтверджені копією квитанції від 07.08.2014 року № 298 (а.с. 27).

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ПП «Еллада плюс» на користь ОСОБА_1 229585,13 грн. матеріальних збитків, 5000,00 грн. моральної шкоди та 850,00 грн. вартості автотоварознавчого дослідження.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 22, 23, 988, 1172, 1166, 1187 1194, ЦК України та ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Еллада плюс», третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Еллада плюс» (10029, м. Житомир, вул. Ватутіна, 55-Б) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 229585,13 (двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн. 13 коп.) грн., 850,00 (вісімсот п'ятдесят грн.) грн.. вартості автотоварознавчого дослідження та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного підприємства «Еллада плюс» (10029, м. Житомир, вул. Ватутіна, 55-Б) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2354,35 (дві тисячі триста п'ятдесят чотири грн. 35 коп.) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК