У х в а л а

ІМенем УКраїни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2012 року встановлено, що заборгованість публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») перед ним за договорами вкладу становить 698 500 доларів США, а його заборгованість перед ПАТ «Імексбанк» за кредитним договором від 30 травня 2007 року - 131 604 долари США; після проведення зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість ПАТ «Імексбанк» перед позивачем складає 566 895,58 доларів США. Вказану заборгованість рішенням суду не було стягнуто, оскільки він не звертався до ПАТ «Імексбанк» із заявою про повернення вкладу. 9 серпня 2013 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення йому вкладів. ПАТ «Імексбанк» не надав відповіді на його заяву та не перерахував спірну заборгованість на рахунок, зазначений ним у заяві. Враховуючи викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 566 895,58 доларів США, що еквівалентно 6 680 583 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «ІмексБанк» на користь ОСОБА_3, зменшено її до 14 395,58 доларів США, що еквівалентно 170 443 грн 67 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 566895,58 доларів США за договорами на відкриття строкових банківських вкладів фізичної особи в іноземній валюті, які йому не повернуті.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що позивачем за договорами банківського вкладу вносились кошти, частина яких була ним знята, що підтверджується належним чином оформленими банківськими документами: квитанціями та заявами про видачу готівки, розмір коштів, який знаходиться на рахунках складає 146000 доларів США, а з врахуванням його заборгованості перед банком в сумі 131604,42 долари США, поверненню підлягає 14395,58 доларів США. Роблячи висновок щодо належності документів на підтвердження внесення позивачем коштів на рахунки за укладеними між сторонами договорами банківського вкладу та зняття з цих рахунків, апеляційний суд перевіряв їх на відповідність Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженій постановою правління НБУ від 1 червня 2011 року № 174.

Між тим, посилаючись на цю Інструкцію апеляційний суд не звернув уваги на те, що зазначені документи складені до набрання нею чинності, в період, коли діяла Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджена постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, не перевірив відповідність даних документів положенням останньої, не з'ясував чи були у відповідача затверджені локальні нормативні акти, щодо порядку прийняття і видачі готівки та чи були встановлені ними вимоги до документів, які підтверджують проведення таких операцій.

Крім того, вважаючи, що позивачем за договором від 22 червня 2006 року № 447-06/1 внесено 208 000 доларів США, а після зняття з рахунку 24 вересня 2007 року 52000 доларів США залишок на рахунку складає 146000 доларів США, апеляційний суд допустив арифметичну помилку, оскільки за наведених ним обставин залишок коштів мав становити 156000 0).

Неправильне застосування норм матеріального права і зазначені порушення норм процесуального права (ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що розмір заборгованості ПАТ «Імексбанк» перед ОСОБА_3 у розмірі 566895 доларів 58 центів США встановлено рішенням суду у іншій справі у спорі між тими ж сторонами, а тому ця обставина не підлягала доведенню при вирішенні справи, яка була предметом розгляду, то вони підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Між тим, зазначаючи про звільнення від доказування існування зазначених обставин, цивільне процесуальне законодавство не містить норм, які б забороняли подання особами доказів на їх спростування, прийняття таких доказів та дослідження судом у іншій справі.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук