Справа № 645/5602/15-ц
Провадження № 2/645/1858/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 вересня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О.В.,
при секретарі судового засідання Петленко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом:
Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
про стягнення заборгованості, -
Представник позивача до судового засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься заява представника позивача Шахової О.І., яка діє на підставі довіреності, про розгляд справи без участі її участі, в якій вона підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток на адресу вказану в позовній заяві та адресу місця реєстрації відповідача, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 ч. 1 вказаного Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні.
Згідно з п. 2.3 Договору Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 9994,00 грн.
Згідно п. 1 ч. 3 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору.
Згідно з п. 2.1 ч. 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладання Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та Правилах, ввижатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою.
Відповідно до п. 2.4 ч. 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.
У відповідності до п. 2.5 ч. 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупність вартості кредиту, відповідно до законодавства України
З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання виконав. Доказів не відкриття рахунку та не перерахування коштів на платіжну картку відповідач не надав
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Судовим розглядом встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем на погашена. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав.
За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3394,00 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 6600,00 грн, законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.
Крім того, позивачем наданий обґрунтований розрахунок заборгованості за відсотками, таким чином суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі 5250,00 грн. законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.
Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції Закону яка діяла на час надходження позовної заяви), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 243,60 грн. на користь державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя Федорова О.В.