Справа № 638/142/15-ц
Провадження № 2/638/2246/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.09.15 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді Омельченко К.О.
При секретарі: Помазан М.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково. Надав пояснення відповідно до викладених у позові, а також пояснив, що після подання до суду вищевказаної позовної заяви, відповідачко. Йому було добровільно відшкодовано 300 грн., понесених за встановлення теплового лічильника, які вона повинна була сплатити, та які позивач сплатив свого часу за неї. Інші кошти до цього часу не відшкодовані. У звязку з наведеним, просить позовні вимоги задовольнити за виключенням стягнення з відповідачки 300 грн.
Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про день та час судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістила. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює по справі заочне рішення.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житловим кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири, член житлового кооперативу стає її власником.
Відповідно до ст..360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, обовязкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Правило цієї статті ЦК України є загальним.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачка повинна була нести витрати разом із іншими членами ЖБК на встановлення теплового лічильника. Але враховуючи те, що під час розгляду справи судом нею було відшкодовано позивачу добровільно понесених ним витрат в сумі 300 грн., суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення зазначеної суми.
Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.
За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки грошових коштів, що становлять індекс інфляції, а також 3% річних.
Позовні вимоги щодо стягнення частки коштів від ефективності лічильника тепла задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Стаття 1212 ЦК України дає визначення поняття безпідставного набуття, збереження майна (безпідставного збагачення) і встановлює умови його виникнення. Зобовязання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна. Мається на увазі збільшення вартості власного майна набувача, приєднання до нього нових цінностей, або збереження того майна, яке за всіма законними підставами неминуче повинно було вийти зі складу його майна; по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи. (як правило, це означає, що майно потерпілого зменшується внаслідок вибуття з його складу деякої частини або неотримання доходів, на які ця особа правомірно могла розраховувати); по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна (що сталося внаслідок дій, вчинених необґрунтовано).
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення заподіяної моральної шкоди в сумі 4000 грн., оскільки ці вимоги, в даному випадку, не передбачені чинним законодавством, а будь-якої домовленості між сторонами щодо санкцій, прямо не передбачених чинним законодавством, за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, не укладалося, в тому числі, і у письмовій формі.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в сумі 68 грн. 90 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості в сумі 36 грн. 60 коп., витрати на поштові повідомлення відповідача в сумі 3 грн. 65 коп., а всього 409 (чотириста девять) грн. 15 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 111 грн. 08 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: