Справа № 521/9086/15-ц
Провадження № 2/521/4143/15
У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні позову.
08 травня 2015 року місто Одеса
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши позовну заяву Комунального Підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Комунальне Підприємство «Міжнародний аеропорт Одеса» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з позовом позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про таке.
Згідно до ст. ст. 151,153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Проте, заявником не виконано вимоги ч.2 ст. 151 ЦПК України та в заяві про забезпечення позову не зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; відсутнє належне обґрунтування його необхідності та не додано до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги щодо забезпечення позову.
Так, заявником у заяві вказано: «здійснити запит щодо виявлення грошових коштів в установах банку та рухомого і нерухомого майна…».
Статтею 152 УПК України встановлено види забезпечення позову.
Відповідно до вказаної статті, позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Виходячи з норм зазначеної статті, законодавцем не передбачено такого виду забезпечення позову, як того вимагає позивач, а саме: здійснити запит щодо виявлення грошових коштів в установах банку та рухомого і нерухомого майна.
Отже зазначена вимога не відноситься до вимог про забезпечення позову, а тому, не може бути судом задоволена.
Крім того, позивач просить про «накладення арешту на майно ( нерухомість, автомобілі)» відповідача.
Проте, зазначені позивачем у заяві вищевказані загальні фрази, не можуть бути судом задоволені, оскільки відсутня конкретика вимог заявника.
Отже, за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява сторони та обґрунтована доказами.
Оскільки, в заяві про забезпечення позову не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешти та не вказано кому те майно належить, не зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; відсутнє належне обґрунтування його необхідності та не додано до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги щодо забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання, слід відмовити.
Керуючись ст. 151, п. 1 ч.1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суд,-
В задоволенні клопотання Комунального Підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса», про забезпечення позову, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Н.В. Мирончук