УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Києво-Святошинського району Київської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури, за касаційною скаргою прокуратури Києво-Святошинського району Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що у 2011 році органами прокуратури відносно нього незаконно була порушена кримінальна справа, проводилося досудове слідство, він знаходився в статусі обвинуваченого та підсудного.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2013 року його визнано невинним і виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Зазначав, що в період із 26 вересня 2011 року по 4 березня 2014 року (29 місяців і 9 днів) він перебував під слідством і судом по обвинуваченню у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п'яти років.

Враховуючи те, що незаконними рішеннями та діями держава в особі органу досудового слідства та державного обвинувачення - прокуратури Києво-Святошинського району Київської області йому завдано моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності та застосування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, просив стягнути із Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 500 тис. грн шляхом списання коштів ДКС України з Єдиного казначейського рахунку в установленому законом порядку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ДКС України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 71 212 грн 40 коп.

У касаційній скарзі прокуратура Київської області просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст.ст. 3, 16, 1176 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України», врахувавши роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на підставі наявних у справі доказів, які оцінені згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України, здійснивши розрахунок немайнової шкоди, відповідно до засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано виходив із того, що незаконними діями органів слідства та прокуратури позивачу завдано моральної шкоди, яка повинна бути стягнута на його користь.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що ними при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Києво-Святошинського району Київської області відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик