У х в а л а

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Романюка Я.М.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на частку у спадщині,

в с т а н о в и л а:

5 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2014 року постановлено: встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 7 травня 2014 року рішення районного суду скасовано, постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 червня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 червня 2014 року, а справу передати на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 1268 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 11 лютого 2015 року, 18 лютого 2015 року, 8 квітня 2015 року та 22 квітня 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив із того, що позивач не довела факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року, 18 лютого 2015 року, 8 квітня 2015 року та 22 квітня 2015 року, суд касаційної інстанції, передаючи справи на новий розгляд до судів попередніх інстанції, виходив із того, що судами не було встановлено коло осіб, які проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини;

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на частку в спадщині за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
В.М. Сімоненко