АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/5187/15 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, що знаходяться на депозитному рахунку і відсотків по ним, -

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 06.08.2012 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір №SAMDN9675 на оформлення вкладів «Стандарт», 12 місяців, з автоматичною пролонгацією. Сума вкладу становила 12000 дол. США, з відсотковою ставкою 10 відсотків річних.

10.08.2012 року між позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір №SAMDN8885, сума вкладу становила 370 євро з відсотковою ставкою 8 відсотків річних.

Згідно до умов вкладів позивачка отримала картки відповідача з рахунками зарахування відсотків, з можливістю зняття відсотків щомісячно.

До спливу строку дії договорів, а саме 08 липня 2014 року позивачка звернулась до відповідача з заявами про дострокове розірвання зазначених договорів та повернення коштів з відсотками згідно умов договорів. Але відповідач грошові кошти за вказаними договорами не повернув.

Просила стягнути з відповідача суму внеску за договором № AMDN9675 від 06.08.2012 року у розмірі 12 000 дол. США (еквівалент гривні до долару США згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 долар США - 22,276 грн.) становить 267 312 грн.), а також 10 процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 1 100 дол. США (еквівалент гривні до долару США згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 долар США - 22,276 грн.)- 24 503, 60 грн.); суму внеску за договором №SAMDN8885 від 10.08.2012 року у розмірі 370 євро (еквівалент гривні до євро згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 євро - 23,835 грн.) 8818, 95 грн.), а також процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 63,5 євро (еквівалент гривні до євро згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 Євро - 23,835 грн. )- 1513, 23 грн.), а всього 302 148,07 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором №SAMDN9675 від 06 серпня 2012 року у розмірі 267 312 грн.,що є еквівалентом 12 000 дол. США (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 долар CША - 22,276 грн.), а також 10 процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 24503, 60 грн., що є еквівалентом 1 100 дол. США ( згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 долар США - 22,276 грн.).

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму внеску за договором №SAMDN8885 від 10 серпня 2012 року у розмірі 8818, 95 грн., що є еквівалентом 370 євро ( згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 євро - 23,835 грн.), а також процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 1513, 23 грн., що є еквівалентом 63,5 євро (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22.04.2015 року (1 євро- 23,835 грн.).

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушенням судом норм матеріального права та процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції необґрунтовано були прийняті заяви на оформлення вкладів № SAMDN9675 від 06.08.2012 року та № SAMDN8885 від 10.08.2012 року у якості доказів існування договірних правовідносин. Дані заяви не є договорами, а лише документами з побажанням здійснити банківські вклади, що передують договорам. Такі заяви не містять обов'язкових реквізитів договору банківського вкладу, як це передбачено чинним законодавством. В свою чергу, саме договорів позивач не надала суду, а отже не довела факт укладення таких з банком. Щодо квитанцій, які позивач надала суду, то вони також не відповідають положенням законодавства немає усіх необхідних реквізитів, а саме печатки (штампу) банку, підпису клієнта та співробітника банку. Тому вони незаконно прийняті судом як доказ по справі. Позивач також не надала жодного доказу наявності грошових коштів на рахунках на момент розгляду справи судом. Вважає, що відповідач не повинен повертати депозит, так як кошти вносились у відділенні банку на території Автономної Республіки Крим, яка на даний період часу окупована.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За умовами укладеного між сторонами договору у вкладника та у банку є право достроково розірвати даний договір, повідомивши про це один одного за два банківські дні до дати розірвання договору. Банком не виконано зобов'язань за договором банківського вкладу щодо повернення суми вкладу і процентів.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що 06.08.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір №SAMDN9675 на оформлення вкладів «Стандарт», 12 місяців, з автоматичною пролонгацією.

Сума вкладу становила 12000 дол. США, з відсотковою ставкою 10 відсотків річних.

10.08.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено депозитний договір №SAMDN8885, сума вкладу становила 370 євро з відсотковою ставкою 8 відсотків річних.

Згідно до умов вкладів позивачка отримала картки відповідача з рахунками зарахування відсотків, з можливістю зняття відсотків щомісячно.

Уклавши зазначені договори та передбачивши у договорах їх строковість, виплату відсотків сторони вільно висловили своє волевиявлення та взяли на себе певні зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази про укладення між сторонами банківського вкладу, не заслуговують на увагу, оскільки позивач надала докази внесення коштів за договором. Які відповідач не спростував.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не повинен повертати депозит, так як кошти вносились у відділенні банку на території Автономної Республіки Крим, яка на даний період часу окупована є безпідставними, оскільки договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську.

Висновки рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді