Справа № 505/2561/15-ц
Провадження № 2/505/1155/2015
23.07.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
повна назва суду
в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б.,
та адвоката (ів) представника громадськості
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1
Про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача звернувся до Котовського міськрайнного суду Одеської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості.
В судовому засіданні представник позивача був відсутній, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином ( згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. На підставі цього, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надійшли. Суд постановляє рішення на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи.
Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків:
По справі встановлено, що 13.10.2012 р. ОСОБА_2 подав до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ.
Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. При укладенні даного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.1.1.2.7 Умов).
Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з позивачем, внаслідок чого, у нього, станом на 28.02.2015 року, перед кредитором виникла: заборгованість по кредиту в сумі 4802,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5379,34 грн.
Доказів погашення існуючої за вищевказаним кредитним договором заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками, наданими позивачем, на час розгляду справи судом відповідач не надав, не встановлено таких і в судовому засіданні.
Разом з тим вимоги банку про стягнення з боржника окрім вказаних штрафу (процентної складової), як це передбачено умовами та правилами позивача надання банківських послуг та споживчого кредиту, не ґрунтуються на законі.
Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача фіксованого штрафу та штрафу, нарахованого у відсотку від суми заборгованості свідчать про безпідставне застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника.
Що стосується стягнення заборгованості з пені та комісії за користування кредитом в сумі 1450,00 грн., суд виходить з наступного: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом , однак доданий розрахунок цієї суми є загальним для комісії та пені (суми комісії та пені в розрахунку зазначені в загальній колонці). Разом з цим, комісія та пеня є різними поняттями, рівно як й підстави для їх обрахування. Зазначене свідчить про те, що заявлені банком вимоги в цій частині є неконкретними, під час розгляду справи позивачем не уточнені, окремі розрахунки заборгованості за комісіями та за пенею відсутні, тому в цій частині вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом задоволенню не підлягають.
Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 610, 612 ч.1, 2, 623 ч.1, 1054 ч.1, 1055 ч.1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 30, 60, 81 ч.1, 212-215, 224-228, 292, 294 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.
Суддя К.П. Драгомерецька