№ 2/679/54/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про залишення даного позову без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_3 щодо задоволення заяви про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 не заперечив. Просить стягнути з неї на його користь судові витрати в сумі 1860,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо залишення позову без розгляду не заперечила, надала суду заяву про стягнення судових витрат з позивачки, які відповідач поніс під час розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивачки та заяви представника відповідача, з наступних підстав.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

В даному випадку має місце письмова заява позивачки про залишення без розгляду позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсності договорів позики.

З викладеного вбачається, що наявні всі правові підстави для залишення позову без розгляду.

Суд розяснює позивачу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 38 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17.10.2014 року №10 однак відповідно до абзацу звернуто увагу судів на те, що в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК України). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Згідно умов договорів за час роботи відповідачі оплачують адвокатам 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи, що повністю відповідає вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

До суду надаються квитанції про оплату відповідачами адвокатських послуг, квитанція до прибуткового касового ордеру та акт виконаних робіт в яких міститься обґрунтований розрахунок витрат на оплату правової допомоги, проведеного згідно журналів судових засідань та процесуальних документів, що містяться в матеріалах справи, отже сума витрат на оплату правової допомоги не є завищеною а відповідає матеріалам справи вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Згідно із статтею 1 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Представництво прав та інтересів особи адвокатом, в тому числі в суді, відповідно до статті 1 зазначеного Закону здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське обєднання) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Тому, за загальним правилом, після розгляду справи судом, сторона, на користь якої ухвалено судове рішення і яка понесла у звязку з судовим розглядом відповідні витрати (в тому числі і на правову допомогу), суд зобовязує іншу сторону їх відшкодувати.

Положеннями статей 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191 передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З викладеного вбачається, що в разі залишення позову без розгляду, розмір судових витрат має бути стягнуто з позивачки на користь відповідачів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідача ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 1822,68 гривень, які документально підтвердженні.

Всього адвокат брала участь у судових засіданням 1 год. 29 хв., з яких 15.04.2015 року 13 хв., 29.04.2015 року 17 хв., 20.05.2015 року 37 хв., 03.06.2015 року 16 хв., 17.06.2015 року 1 хв., 22.06.2015 року 5 хв., що в загальному становить 89 хв.

Таким чином за участь адвоката в судових засіданнях ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 просили стягнути 760,00 грн., а слід стягнути 722,68 грн. Решта наданих адвокатом послуг не оспорюється і їх вартість розрахована згідно норм вищевказаного закону і складає 1100,00 грн. Тому, всього стягненню підлягає 1822,68 грн. (1100+722,68 грн.)=1822,68 грн.

Креючись ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», п. 35, 38 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати», ст. 59 Конституції України, ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст.12, 31, 40, 44, 88, 89, 207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсності договорів позики, залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1822,68 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Хмельницької області, через Нетішинський міський суд, протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя Гаврищук Л.П.