Справа №581/872/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1609/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, третя особа: Липоводолинська районна рада Сумської області,

про стягнення упущеної вигоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 липня 2015 року в задоволенні позову представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позову.

При цьому зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, який апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, пояснення вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиенню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження його звернення до Липоводолинського районного центру зайнятості з заявою про постановку його на облік та наданні статусу безробітного, про розгляд його заяви та прийняття рішення про відмову у постановленні ОСОБА_3 на облік та наданні статусу безробітного саме через відсутність довідки про його невіднесення до члена ОСГ, яку на неодноразові прохання та звернення позивача не видав сільський голова, не надав доказів на підтвердження розміру упущеної вигоди, не довів суду наявності реальної можливості отримання ОСОБА_3 доходів від постановлення на облік в якості безробітнього в Липоводолинському районному центрі зайнятості,

Колегія суддів вважає висновок суду законним та обґрунтованим.

Звертаючись до суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 мотивував позовні вимоги тим, що вперше наприкінці 2010 року й протягом 2010-2014 року він та ОСОБА_3 - син, інтереси якого він представляє, неодноразово зверталися із заявами до голови Синівської сільської ради із заявами про отримання довідки про те, що ОСОБА_3М не має статусу члена особистого селянського господарства його бабусі ОСОБА_5 Ця довідка була необхідна для предявлення до Липоводолинського районного центру зайнятості населення для постановлення на облік в якості особи, яка шукає підходящу роботу і надання статусу безробітного. Однак, сільська рада в особі її голови відмовила у видачі вказаної довідки, позбавивши його сина можливості здобути спеціальність та працевлаштуватися в його молодому віці. Зазначав, що упущена вигода полягає у неможливості отриманням сином статус безробітного і працевлаштуватися. Просив суд поновити йому загальний строк позовної давності для захисту порушеного цивільного прав, стягнути з відповідача 60 000 гривень упущеної вигоди, з яких 5610 грн. - не отримана допомога по безробіттю з період з жовтня 2011 р. по червень 2011 року, 54390 грн. витрати, повязані з листуванням, придбанням канцтоварів, вартість переїзду із с. Синівки до смт.Липова Долина,моральні приниження, які завдані діями сільського голови.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 04 листопада 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 неодноразово зверталися до відповідача із заявами видати довідку про те, що ОСОБА_3 не приймає участі у особистому селянському господарстві (далі-ОСГ) через відсутність у нього відповідної земельної ділянки. Синівська сільська рада відмовила у видачі такої довідки вперше з посиланням на те, що ОСОБА_3 перебуває у родинних відносинах зі своєю бабусею ОСОБА_5, яка має статус голови особистого селянського господарства за даними по господарського обліку, та відповідно через це має статус його члена, що з питань членства в ОСГ сільрада звернулася до вищестоящих установ.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_3 звертався до Липоводолинського Центру зайнятості із заявою про постановку його на облік та надання йому статусу безробітного, про розгляд його заяви та прийняття рішення про відмову у постановленні ОСОБА_3 на облік та наданні статусу безробітного саме через відсутність довідки про його невіднесення до члена ОСГ, яку на неодноразові прохання та звернення позивача не видав сільський голова. У суді апеляційної інстанції на пропозицію суду надати такі документи представник позивача ОСОБА_4 надав заяву та відповідь з Центру зайнятості, копії яких маються в матеріалах справи, на аркушах 129,130,140 т.1. З цих документів, зокрема, вбачається, що 16, 22 грудня 2010 року складалися заяви ОСОБА_3 на імя начальника Липоводолинського Центру зайнятості, у яких йшлося про прийняття його на облік в Центр зайнятості як шукаючого роботу, але не розуміло, яким чином і чи потрапляли ці заяви до адресата взагалі, оскільки відсутні поштові квитанції про відправлення, заяви не містить реєстрації вхідної кореспонденції за умови особистої їх подачі позивачем. Інший документ, на який посилається представник позивача у судовому засіданні, як на офіційну відмову Центру зайнятості у задоволенні заяви ОСОБА_3 про прийняття його на облік та надання статусу безробітного, є відповідь Липоводолинського районного центру зайнятості, адресована представнику позивача-Підлісному М.А., за підписом директора ОСОБА_6, у якому йдеться про те, що «при вирішенні питання постановки Вашого сина ОСОБА_3 на облік у районний центр зайнятості вимоги п. 4 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою КМУ від 14 лютого 2007 року №219, не допущено жодного порушення з боку працівників районного центру зайнятості». Цю відповідь безпідставно вважати рішенням Центру зайнятості про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про постановку його на облік. Тим більше, у відповіді не йде мова про те, що відсутність довідки стала підставою для відмови у задоволенні заяви позивача.

Крім того, заявляючи вимогу про стягнення упущеної вигоди, позивачем не надано будь-якого доказу, в тому числі судового рішення, які б свідчили про визнання в установленому законом порядку неправомірними дій сільського голови щодо відмови у видачі довідки ОСОБА_3

Не можливо погодитись з поясненнями представник позивача про те, що наявність судового рішення у справі за його особистим позовом, яким задоволені його позовні вимоги, зобовязано голову Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_7 видати ОСОБА_4 довідку про те, що він не є членом особистого селянського господарства, є достатнім доказом неправомірної відмови сільського голови у видачі довідки його синові - позивачеві у справі, оскільки ОСОБА_3 не був стороною у справі, яка розглянута судом за позовом ОСОБА_4, це рішення не стосується його прав і обовязків.

У судовому засіданні представник позивача також пояснив, що у провадженні Липоводолинського районного суду ( суддя Бутенко Д.В.) знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до сільської ради про оскарження дій голови Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області з приводу не видачі позивачеві довідки про те, що він не є членом особистого селянського господарства, у звязку з чим у справі була оголошена перерва для зясування даного питання. З інформації, наданої Липоводолинським судом, доданої до матеріалів справи, вбачається, що у провадженні суду не перебувають справи цивільного чи адміністративного судочинства за позовами ОСОБА_8 до Синівської сільської ради з приводу визнання протиправної бездіяльності відповідача по невидачі довідки про віднесення чи не віднесення ОСОБА_3 в якості члена особистого сільськогосподарського господарства ОСОБА_5

Крім того, позивачем не доведений розмір суми упущеної вимоги, заявленої до стягнення. Матеріали справи не містять з цього приводу ні доказів, ні розрахунків.

Всі вищезазначені факти та обставини вірно встановлені судом першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції на прохання представника позивача - ОСОБА_4 був відкладений розгляд справи, з наданням можливості скористатися послугами вторинної правової допомоги. На запит Апеляційного суду Сумської області Конотопський місцевий центр з надання вторинної правової повідомив, що ОСОБА_4 дійсно звернувся до Конотопського МЦ за допомогою та надав всі необхідні підтверджуючі документи, що дають можливість віднести його до субєктів надання такої допомоги. Проте, допомога надається виключно особі, права якої порушено або оскаржується. При цьому належність до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених ст. 14 цього Закону у представника позивача не є підставою для надання йому вторинної правової допомоги у даній справі. ОСОБА_3 до Конотопського МЦ не звертався. Письмового звернення ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до Конотопського МЦ не надходило.

Крім того, під час слухання справи в апеляційному суді, на стадії дебатів ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням надати йому час для підготовки, у звязку з чим о 10 год. 15 хв. була оголошена перерва у справі на одну годину, ОСОБА_4 наданий час для підготовки до виступу у судових дебатах. Але в подальшому ОСОБА_4 у судове засіданні не зявився і колегія суддів прийняла рішення про закінчення розгляду справи без його участі.

16 вересня 2015 року в 13 год. 12 хв. до Апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_4, у якій він зазначає про поважні причини не прийняття участі у судових дебатах з посиланням на довідку т.в.о. начальнка відділу СУ УМВС України в Сумській області, у якій йдеться про те, що 16.09.2015 року ОСОБА_4 з10 год. 41 хв. до 12 год. перебував в адміністративній будівлі У МВС України в Сумській області за адресою Г.Кондратьєва,23, у звязку з розясненням йому питань, повязаних з його скаргами. Заява та довідка долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має прав на їх відшкодування.

Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин , якби її право не було порушено ( упущена вигода).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем та його представником не доведена належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд першої інстанції при розгляді справи належним чином перевірив та дав оцінку обставинам справи, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог по суті спору.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 липня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -