Ухвала

іменем україни

01 вересня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України Гончар В.П., перевіривши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до умов договору від 06 квітня 2006 року № DNH4KS12030378 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 12 524 грн зі сплатою 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення - 07 квітня 2008 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 20 жовтня 2010 року укладено договір поруки № 167 із публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк».

Зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконано, тому враховуючи викладене позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 06 квітня 2006 року № 12030378 у розмірі 169 310 грн 18 коп., із публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - 10 000 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», обґрунтовуючи вимоги тим, що згоди на укладання кредитного договору він не надавав, договір не підписував, товарів, визначених в кредитному договорі він не отримував. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив визнати недійсними кредитний договір від 06 квітня 2006 року та договір поруки від 20 жовтня 2010 року № 167.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року в позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та в зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Визнано недійсним кредитний договір від 06 квітня 2006 року № 12030378, укладений між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2

Визнано недійсним договір поруки від 20 жовтня 2010 року № 167, укладений між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та публічним акціонерним товариством «Акцент Банк».

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір поруки зачіпає права та інтереси ОСОБА_2, який не підписував кредитний договір від 06 квітня 2006 року № 12030378, та докази про отримання ним кредиту від банку відсутні.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними та не спростовують висновки судів.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору поруки, за касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.П. Гончар