Номер провадження: 22-ц/785/2118/15
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Артеменка І.А,Сватаненка В.І.,

З участю секретаря - Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Місто Банк», Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, Одеської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство юстиції», приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни про захист права власності, визнання недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса, визнання недійсними результатів прилюдних торгів та скасування постанов та актів державного виконавця за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2014р.,-

в с т а н о в и л а :

25.06.2014р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом і після уточнення позовних вимог просила визнати недійним та скасувати виконавчий напис , вчинений 13.07.2009 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., про звернення стягнення заборгованості у безспірному порядку, визнати недійсними результати прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - садового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки, площею 0,060 га під АДРЕСА_3, загальною площею 352,2 кв.м, які проведені 28.04.2011 р. та 30.05.2011 р. Одеською філією ПП «Спеціалізоване підприємство юстиції», скасувати постанову державного виконавця ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області про передачу непроданого предмету іпотеки (земельної ділянки) , акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (земельної ділянки), постанову державного виконавця про передачу непроданого предмету іпотеки (садового будинку) та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (садового будинку) від 29.08.2011 р. , стягнути судові витрати.

Представник ПАТ «Місто Банк» та представник ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області позов не визнали.

Представник відповідача Одеської філії ПП «Спеціалізованого підприємства юстиції» в судові засідання не з*явився.

Приватний нотаріус Філімонова Г.В. в судове засідання не з`явилася, просила слухати справу в її відсутність,з позовом не погодилась.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2014р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права,неповно дослідив обставини справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 01.02.2008 р. між КБ ТОВ «Місто Банк», назву якого було змінено на ПАТ «Місто Банк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 007-Сп/2-23/840 .

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника 03.02.2008 р. між банком та ОСОБА_3 був укладений нотаріально-посвідчений іпотечний договір , за умовами якого, позивачка передала в іпотеку належне їй на праві власності майно: садовий будинок з господарчими будівлями і спорудами загальною площею 352,2 кв.м та земельну ділянку АДРЕСА_3.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за його користування банк звернувся до приватного нотаріуса Філімонової Г.В.,яка 13.07.2009р. вчинила виконавчий напис,звернувши стягнення на предмет іпотеки- садовий будинок та земельну ділянку.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5,яка була чинна на час виникших правовідносин, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

За п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування виконавчого напису від 13.07.2009р.,суд зазначив в рішенні про те,що банком нотаріусу були подані всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості,що підтверджується матеріалами виконавчого провадження,які знаходиться на матеріалах справи в т.1,а.с.52-172.

Це ствердження суду є помилковим,оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження того,які матеріали передавались банком приватному нотаріусу Філімоновій Г.В. для вчинення виконавчого напису.

В зв*язку з цим,перевіряючи довод ОСОБА_3 про безпідставність відмови в задоволенні її позову в цій частині,судовою колегією були витребувані у приватного нотаріуса Філімонової Г.В. матеріали виконавчого напису.

В листі від 21.05.2015р. приватний нотаріус Філімонова Г.В. повідомила про те,що копія виконавчого напису за реєстровим номером № 1775 та документи,на підставі яких вчинений виконавчий напис,на підставі акту №3 від 15.05.2014р.,схваленого Експертно-перевірною комісією Державного архіву Одеської області 26.06.2014р.,протокол №8,були вилучені для знищення та знищені (т.2,а.с.167).

Надані банком в засіданні судової колегії ксерокопії заяви про вчинення виконавчого напису із доданими документами не є належними доказами безспірної заборгованості,оскільки вони не є копіями,засвідченими належним чином, не підтверджують,що саме ці додатки були надані нотаріусу,та суду першої інстанції не надавались для дослідження ( т.2,а.с.187-198).

При таких обставинах судова колегія вважає,що в задоволенні вимог про визнання недійсним та скасування виконавчого напису від 13.07.2009р. повинно бути відмовлено не з підстав доведеності безспірності заборгованості,а з підстав недоведеності позовних вимог в зв*язку із відсутністю документів,які можуть підтвердити або спростувати факт безспірності заборгованості за кредитним договором.

23.07.2009 р. державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1775 від 13.07.2009 р.

09.08.2010 р. державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ за заявою представника банку була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 37 п. 10 Закону України «Про виконавче провадження» (за місцем знаходження майна боржника).

10.09.2010 р. державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1775 від 13.07.2009 р.,

Даних про отримання ОСОБА_3 вказаних постанов державного виконавця матеріали справи не містять.

22.10.2010р. державним виконавцем був складений акт опису та арешту майна без участі ОСОБА_3 та її підпису в акті,04.04.2011р. відділом ДВС був укладений договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна з ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція»,16.11.2010р. державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта - суб*єкта оціночної діяльності,а 03.02.2011р. директором ТОВ «Росла» був затверджений звіт незалежної оцінки ринкової вартості садового будинку та земельної ділянки (т.1, а.с.68).

Поведені ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» торги не відбулися 30.05.2011р. та 28.07.2011р. в зв*язку із відсутністю покупців.

29.08.2011р. державним виконавцем був складений акт про реалізацію предмета іпотеки ( садового будинку),який не було реалізовано та постанова про передачу непроданого предмету іпотеки ( садового будинку) банку в зв*язку з тим,що прилюдні торги не відбулися.

29.08.2011р. державним виконавцем був складений акт про реалізацію предмета іпотеки ( земельної ділянки),який не було реалізовано та постанова про передачу непроданого предмету іпотеки ( земельної ділянки) банку в зв*язку з тим,що торги не відбулися. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними торгів,суд виходив з того,що державним виконавцем та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» дотримані всі вимоги Закону «Про іпотеку», Тимчасового положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна».

З таким висновком погодитись неможна ,виходячи з наступного. Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5.

У вказаному Тимчасовому положенні зазначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, в результаті чого забезпечується перехід права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом з тим , оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Відповідно до 4.15 Тимчасового положення (в редакції чинній на момент проведення прилюдних торгів) керівник спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги, зазначає в протоколі відповідні суми та номери рахунків, на які переможцю потрібно внести кошти за придбане майно, та затверджує протокол у день проведення прилюдних торгів. Копії затвердженого протоколу видаються переможцю прилюдних торгів.

Згідно п. 4.16 Тимчасового положення переможець прилюдних торгів, який відмовився від підписання протоколу, позбавляється права на подальшу участь у прилюдних торгах. За умови достатньої кількості покупців за даним лотом торги відновлюються.

Таким чином, з аналізу вказаних норм права випливає, що визнавати недійсними можна торги, які відбулися, і якщо встановлено порушення порядку їх проведення. Недійсними можуть бути визнані саме торги, на яких проведено відчуження майна, тобто укладається договір купівлі-продажу, а не ті, які не відбулися, а отже будь-який правочин на них за цих обставин не міг бути укладений.

Таким чином,в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними торгів повинно бути відмовлено не в зв*язку з встановленням додержання всієї процедури їх проведення,а в зв*язку з тим,що неможна визнавати недійсними торги,які не відбулися.

Не ґрунтується на доказах,наданих сторонами,висновок суду про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_3 про скасування актів та постанов державного виконавця від 29.08.2011р. про реалізацію непроданих предметів іпотеки та передачу предметів іпотеки банку.

Вказані акти та постанови ґрунтуються на факті того,що іпотечне майно не реалізовано на торгах і банк виявив бажання його придбати.

Разом з тим,при проведенні процедури прилюдних торгів були порушені права ОСОБА_3

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів здійснюється згідно з вимогами статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", статей 41-49 Закону України "Про іпотеку" та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", та з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

Так,відповідно до частини 3 статті 58 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку (акт про визначення вартості) майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання або дня його складанням державним виконавцем. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до п. 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій від 15.12.1999р.,яка діяла на час оцінки майна, державний виконавець протягом трьох робочих днів з моменту отримання звіту про оцінку майна доводить її до відома сторін виконавчого провадження. Боржник вважається таким, що ознайомлений з результатами проведеної оцінки арештованого майна, якщо йому надіслано повідомлення про таку оцінку рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або іншим фактичним місцем проживання чи перебування боржника, встановленим державним виконавцем, або письмовою заявою сторін виконавчого провадження, або шляхом надання йому копії звіту про оцінку майна під розпис. У разі відмови боржника від прийняття копії звіту про оцінку майна державний виконавець складає про це акт у присутності понятих, після чого боржник вважається таким, що ознайомлений з оцінкою майна.

З матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_3 не направлялось повідомлення про результаті оцінки майна рекомендованим листом за адресою,зазначеною в виконавчому документі,або за місцем проживання,достовірно встановленим державним виконавцем,оскільки місцем реєстрації ОСОБА_3 в виконавчому написі вказана адреса: АДРЕСА_1,місце постійного перебування ОСОБА_3 встановлено державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_3, про що зазначено в заяві «МістоБанк» до Другого Суворовського відділу ДВС про направлення виконавчого напису до Овідіопольського ВДВС. ( т.1.а.с.57),в той час як ОСОБА_3 на час оцінки майна не була зареєстрована і не проживала по вищевказаній адресі по АДРЕСА_1 та не проживала по АДРЕСА_3 (т.2.а.с.185.1 а.с.127).Як стверджувала ОСОБА_3 в засіданні судової колегії,вона на той час проживала по вул.Науковій.

Довод представника банку про те,що представник ОСОБА_3 був ознайомлений із звітом про оцінку майна не заслуговує на увагу,оскільки вказаний звіт був складений 14.06.2009р. в іншому виконавчому провадженні Суворовського відділу ДВС, втратив чинність,оскільки був дійсний 6 місяців,і за цією оцінкою не проводились прилюдні торги ( т.2,а.с.12).

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового положення надає інформаційне повідомлення про майно,яке підлягає реалізації не менше,ніж в двох друкованих засобах масової інформації,які розповсюджуються в місці знаходження майна,що реалізується.

Матеріали справи свідчать про те,що про повторні торги 28.07.2011р. не опубліковано інформаційне повідомлення в газеті «Рекламний кур*єр» (т.2.а.с.33-35).

Недотримання порядку розміщення інформаційного повідомлення про торги в засобах масової інформації зменшує можливість участі в торгах потенційних покупців , відповідно, впливає на формування ціни реалізації та порушує права боржника,інтерес якого полягає в продажу майна за якомога вищою ціною з метою погашення заборгованості, а цей інтерес якраз і забезпечується дотриманням належного порядку організації і проведення торгів.

Згідно п.3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

За повідомлення про проведення торгів 30.05.2011 р.,яке отримано ПАТ «Місто Банк» вбачається,що копія такого повідомлення була направлена ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_3,тобто за адресою знаходження іпотечного майна,а не проживання ОСОБА_3.(т.1.а.с.134,135).

Повідомлення про повторні торги 28.07.2011р. адресовано ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1,за якою як вказано вище вона не проживала та не була на той час зареєстрована.

Даних про направлення та отримання ОСОБА_3 вказаних повідомлень матеріали справи не містять.

Надані представником банку ксерокопії конвертів на а.с. 170-173 т.2 справи не є доказом направлення саме цих повідомлень.

Не заслуговує на увагу і довод представника банку про те,що при укладенні договору іпотеки ОСОБА_3 при заповненні анкети клієнта банку вказала адресу - АДРЕСА_1, а тому вважається,що це є її місце проживання,оскільки в договорі поруки від 01.02.2008р. та іпотеки від 03.02.2008р. зазначено,що місце мешкання ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 ( т.1 .а.с.25,27). Крім того,анкета датована січнем 2008р.,а торги проводилась в період з травня по липень 2011р. В засіданні судової колегії ОСОБА_3 стверджувала,що запис в анкеті міг бути вчинений самим позичальником,оскільки вона жодного документу,пов*язаного із виконавчим провадженням,не підписувала і про торги не знала.

Таким чином, недотримання державним виконавцем та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» вимог Закону «Про виконавче повадження»,Тичасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та Інструкції про проведення виконавчих дій 1999 р. призвели до складання державним виконавцем актів та постанов про реалізацію непроданого майна в результаті торгів,які не відбулися і які проведені з порушенням процедури,передбаченої вказаними нормами законодавства.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд порушив неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування актів та постанов від 29.08.2011р. з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Судова колегія вважає,що ОСОБА_3 не пропустила строк звернення до суду,оскільки,будучі не повідомленою про торги,дізналась про порушення свого права 08.07.2014р.,про що зазначено в уточненій позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2014 р. скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовільнити частково.

Скасувати акт заступника начальника відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011р. про реалізацію предмету іпотеки ( садового будинку) ,який не було реалізовано в зв*язку з тим,що прилюдні торги не відбулися,і який розташований в АДРЕСА_3.

Скасувати постанову заступника начальника відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011р. про передачу предмету іпотеки ( садового будинку) ,який не було реалізовано в зв*язку з тим,що прилюдні торги не відбулися, стягувачу-ПАТ «Місто Банк»,і який розташований в АДРЕСА_3.

Скасувати акт заступника начальника відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011р. про реалізацію предмету іпотеки -земельної ділянки АДРЕСА_3 площею 0,060 га,кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення садівництва, який не було реалізовано в зв*язку з тим,що прилюдні торги не відбулися,і який розташований в АДРЕСА_3 на території Таїровської селищної ради.

Скасувати постанову заступника начальника відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011р. про передачу предмету іпотеки- земельної ділянки АДРЕСА_3 площею 0,060 га,кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення садівництва, який не було реалізовано в зв*язку з тим,що прилюдні торги не відбулися, стягувачу- ПАТ «Місто Банк»,і який розташований в АДРЕСА_3 на території Таїровської селищної ради.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: І.А.Артеменко

В.І.Сватаненко