Справа № 323/2549/15-ц
№ провадження 2/323/961/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Шудрика А.А., при секретарі Безштанківській О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона являється власником житлового будинку № 127 розташованого в селі Кірове Оріхівського району Запорізької області по вулиці Чапаєва, що підтверджено рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.12.2005 року по справі №2-2972 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2014 року за індексним №26202573.

Так як в даному будинку ОСОБА_6 весь час проживала сама, однак, з часу народження доньки - ОСОБА_2, зареєструвала її проживання за цією ж адресою. З часом ОСОБА_2 зареєструвала й членів своєї родини за адресою позивачки - своїх доньок, та онук позивачки ОСОБА_3 з сином та правнуком позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Всі витрати по утриманню будинку та прибудинкової території несе ОСОБА_6, крім того родинні стосунки позивачки з відповідачами не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння зі сплати комунальних платежів сторони перестали спілкуватися, тому з травня 2012 року відповідачі фактично не проживають за вищевказаною адресою та не користуються жилим будинком, речей відповідачів у будинку немає, фактичне їх місцезнаходження позивачів невідоме. Підтвердженням того що відповідачі не проживають в будинку з травня 2012 року є акт від 07.08.2015 року, складений депутатом Кіровської сільської ради Оріхівського району та сусідами, а також довідка виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за 3596/01-26 від 07.08.2015 року.

Відповідачі з моменту фактичного не проживання у будинку ОСОБА_1 - понад трьох років, не бажають в добровільному порядку здійснити скасування своєї реєстрації за адресою де вони фактично не проживають, домова книга на будинок знаходиться у них, тому відповідачка звернулася до суду за захистом своїх прав. Будь- яких домовленостей між відповідачами та ОСОБА_1 як власником житла стосовно користування її власністю житловим будинком, за відсутності Відповідачів понад один рік, не існує.

Позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 26.06.1990 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком розташованим за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Кірове, вулиця Чапаєва, будинок №127 внаслідок відсутності цих осіб понад встановлені строки.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Відповідачі по справі проти позовних вимог не заперечують. Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла.

Відповідно по позовної заяви відповідачі не проживають у вказаному будинку понад трьох років, фактичне їх місцезнаходження позивачці невідоме.

Належні та допустимі докази, які б підтверджували поважність причин непроживання відповідачів у вказаному будинку надані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідачі не проживають з травня 2012 року, мають житло, згідно реєстру за адресою с. Кірово, провул. Общанський 6, не заперечують проти позовних вимог.

Зважаючи на всі вищевикладені обставини справи суд вважає що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 317, 319, 338 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 26.06.1990 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком розташованим за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Кірове, вулиця Чапаєва, будинок №127 внаслідок відсутності цих осіб понад встановлені строки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Оріхівського районного суду: А.А.Шудрик