Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ03 червня 2015 рокум. КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О.,суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про спонукання до видачі акта про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року,в с т а н о в и л а:У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши на його обгрунтування, що він працював за фахом гірника очисного вибою шахти «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» з 14 травня 2013 року по 17 лютого 2014 року та був звільнений на підставі наказу від 27 грудня 2014 року № 84 о/к за п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я. Позивач зазначив, що під час роботи на шахті 21 липня 2013 року був травмований дерев'яною стійкою, яка змістилася з осі конвеєра і вдарила його в праве плече. Від першої медичної допомоги він відмовився. 13 листопада 2013 року він звернувся за медичною допомогою до Димитровської міської лікарні. Після обстежень лікувально-консультативних комісій було встановлено діагноз: правостороння цеврикобрахіалгія, зовнішній епіконделіт ліктьового суглоба, але зазначає, що був звільнений з підприємства відповідача за станом здоров'я без надання легкої праці. 08 лютого 2014 року він звернувся до відповідача із заявою відповідно п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 р. № 1232 (далі - Порядок) з проханням провести розслідування нещасного випадку. Наказом шахти «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» від 14 лютого 2014 року № 6 т/б призначено комісію з розслідування нещасного випадку, який стався у липні 2013 року. За результатами розслідування комісією було складено акт Н-5 від 07 березня 2014 року, яким нещасний випадок не був визнаний пов'язаним із виробництвом. Не погодившись з висновками комісії, 17 березня 2014 року він подав скаргу до територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області, на яку 25 березня 2014 року головним державним гірничотехнічним інспектором Західної регіональної гірничотехнічної інспекції у вугільній промисловості було видано припис за формою Н-9 № 022/1-13-51 директору ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» з пропозицією проведення повторного розслідування нещасного випадку. Наказом ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» від 27 березня 2014 року №13 т/б створено комісію для повторного розслідування, за результатами якого було складено акт Н-5 від 25 квітня 2014 року, в якому комісія дійшла висновку, що нещасний випадок не був визнаний пов'язаним із виробництвом. Вважаючи висновки комісії необґрунтованими, позивач просив суд визнати випадок, що стався з ним 21 липня 2013 року у корінній лаві пласта Л1 гор. 622м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля», під час якого у нього було травмовано праве плече та ліктьовий суглоб, таким що пов'язаний із виробництвом, та зобов'язати ДП «Красноармійськвугілля» скласти та видати йому акт Н-1 про його травмування. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 листопада 2014 року позов задоволено. Ухвалено визнати випадок травмування правого плеча та ліктьового суглобу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 пов'язаним з виробництвом, таким що стався у корінній лаві пласта Л 1 гор. 622 м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля». Зобов'язано ДП «Красноармійськвугілля» скласти та видати акт Н-1 про травмування правового плеча та ліктьового суглоба ОСОБА_5 пов'язаного з виробництвом, такого що стався у корінній лаві пласта Л1 гор. 622 м ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля». Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції задовольнив позов на підставі вимог ст. 22 Закону України «Про охорону праці», ст. 171 КЗпП України та Порядку. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що можливість визнання випадку будь-якого травмування таким, що пов'язаний з виробництвом, у судовому порядку, за наявності підприємства та комісії, утвореної цим підприємством, як роботодавцем, не передбачено чинним законодавством. Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна. За вимогами статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Вказаних вимог судом не дотримано. За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п. п. 10, 13, 38 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою. У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року (справа № 6-29цс13). При вирішенні спору, апеляційним судом не було враховано, що заявлені позивачем вимоги фактично зводилися до оспорювання рішень спеціальної комісії, яке міститься в затверджених актах за формою Н-5, складених за наслідками розслідування нещасного випадку, що трапився з ним у липні 2013 року, та зобов'язання роботодавця скласти акт за формою Н-1, у звязку із чим такі вимоги підлягають розгляду в суді в порядку цивільного судочинства. За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.Рішення апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко