Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визначення місця проживання дитини за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визначити місце проживання онуки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із позивачем.

Позов мотивовано тим, що вона є бабою ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дитини є: мати,

ОСОБА_8 та батько ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати малолітньої ОСОБА_8 померла. Після її смерті дитина залишилася проживати із бабою за місцем її проживання. Позивач створила всі умови для проживання дитини, доглядала за нею, виховувала, опікувалася нею та матеріально забезпечувала. З липня 2014 року відповідач забрав свою дочку і переїхав за іншим місцем проживання. З серпня 2014 року позивач позбавлена можливості бачитися з онукою.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_1, з бабою ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, апеляційний суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з бабою ОСОБА_4, оскільки батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Рішення суду відповідає вимогам ст. 151 СК України.

Апеляційний суд вірно не погодився з висновком органу опіки та піклування, про що навів відповідні мотиви.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська