Провадження №2/263/2178/2015
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 червня 2015 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання такими, що не виконують свої обовязки зі збереження та утримання квартири, та стягнення витрат по утриманню квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, які мешкають за зареєстровані у Росії, про визнання такими, що не виконують свої обовязки зі збереження та утримання квартири, та стягнення витрат по утриманню квартири, що знаходиться в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно розяснень п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки відповідачі не зареєстровані у м. Маріуполі, а заявлені ОСОБА_2 вимоги безпосередньо не стосуються нерухомого майна, то правила загальної та виключної підсудності до даного спору не можуть бути застосовані.

Окрім того, частиною 10 статті 110 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з тим, позивачкою не надано необхідних доказів (копії свідоцтва про право на спадщину, реєстраційного посвідчення, договору купівлі-продажу, витягу з реєстру прав власності тощо) належності квартири на праві власності відповідачам на теперішній час, а копія технічного паспорту за 2009 рік не є таким правовстановлюючим документом.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання такими, що не виконують свої обовязки зі збереження та утримання квартири, та стягнення витрат по утриманню квартири повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Турченко