Справа № 529/956/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Новака Д. І

при секретарі Бурлизі Н. Л.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка вказує на те , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний син ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді його права на земельну частку/пай/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва як члена КСП, включеного за № 188 до списку № 1, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу імені Куйбишева Диканського району, право власності на яку він оформити не встиг у зв"язку зі смертю.

Позивачка вказує на те, що вона у червні 2015 року випадково дізналася про наявність вказаного вище спадкового майна та у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина, бо на день його смерті вона постійно проживала разом з ним.

Однак з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та відсутність відомостей про цю землю на ім"я її померлого сина у Державному земельному кадастрі їй було відмовлено у оформленні спадкових прав на неї.

У зв"язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду і , вказуючи, що Великобудищанська сільрада визнає право померлого її сина на земельну частку/пай/ та вказує, що ця частка/пай/ в порядку успадкування може бути надана у виді земельної ділянки площею 2,2307 га, яка згідно технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації сільськогосподарських угідь, які знаходилися у колективній власності колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області, розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області у полі № 17, номер земельної ділянки - НОМЕР_1, просить визнати за нею як єдиним спадкоємцем право власності у порядку спадкування після смерті її сина ОСОБА_2 на цю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва .

Сторони та третя особа у попереднє судове засідання не з"явилися, а надіслали суду письмові заяви з проханням про задоволення позову та розгляд справи без їх участі.

Виходячи з того , що позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач та третя особа проти позову не заперечують, то ухвалення судового рішення, відповідно до ст.130 ч.4, 174 ЦПК України, було проведено у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

З свідоцтва про народження ОСОБА_2 та довідки виконкому Великобудищанської сільської ради вбачається, що його матір"ю є ОСОБА_1, яка на момент його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою по АДРЕСА_1.

Також із досліджених судом копії Державного акту на право колективної власності на землю колгоспу імені Куйбишева Диканського району та витягу із додатка № 1 до списку членів цього КСП, які отримали право право на земельну частку/пай/, довідок виконкому Великобудищанської сільської ради Диканського району та відділу Держземагенства у Диканському району видно, що нині померлий син позивачки ОСОБА_2 зареєстрований під № 188 у списку громадян - членів колгоспу ім. Куйбишева Диканського району, які отримали право на земельну частку (пай) з числа землі, переданої у колективну власність вказаному колгоспу згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 21 листопада 1995 року та додатку № 1 до нього. Крім того, вказують зазначені органи, право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не реалізував та сертифікат про право на цю земельну ділянку не отримував.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільгосппідприємства, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку/пай/ з дня видачі цього акту, і у разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі і у випадках, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку/пай/. У разі неможливості надати такій особі земельну частку/пай/ з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 має бути надана із земель запасу, створених місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право власності нині померлого ОСОБА_2 на земельну частку/пай/ входить до складу спадщини, яке у встановленому порядку з дня його смерті успадкувала його мати, позивачка по справі, яка на день смерті проживала разом з померлим ОСОБА_2 та стосовно якої у ноторганах у зв"язку з цим заведено спадкову справу

Сам відповідач у своїй письмовій заяві до суду позов визнав та вказав, що на належне померлому ОСОБА_2 право на земельну частку /пай/, успадковане позивачкою по справі, слід визнати право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2307 га в полі № 17, ділянка НОМЕР_1, яка відповідає розміру частки/паю/ померлого після проведеного розпаювання земель.

Враховуючи, що відповідач позов визнав та надав згоду на надання позивачці у порядку успадкованого права її померлого сина на земельну частку/пай/ вказаної вище земельної ділянки, яка у такому разі є спадковим майном, позивач у встановленому законом порядку прийняв цю спадщину після смерті сина, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-318, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81, 125 ЗК України, постановою Пленуму верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", ст. ст. 10, 11, 60, 130 ч.4, 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,2307 га в полі № 17, ділянка НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області на належне нині померлому ОСОБА_2 право на земельну частку/пай/ на підставі додатку № 1 списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Куйбишева Диканського району, під № 188 до Державного акту на право колективної власності на землю колгоспу імені Куйбишева Диканського району Полтавської області серії НОМЕР_2 від 21 листопада 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: