УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

03 вересня 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 200 000,00 грн. боргу за договором позики та сплачений судовий збір в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою суд від 22.09.2015 р. по вищезазначений справі відкрито провадження у справі.

03.09.2015 р. позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на все майно, яке належить на праві власності відповідачу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач може відчужити належне йому майно третім особам. Вважає, що невжиття зазначених заходів забезпечення негативно вплине на виконання рішення суду у даній справі, утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяви про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності застосування конкретного виду забезпечення позову.

В заяві не вказано на яке саме майно необхідно накласти арешт. Так, заява про забезпечення позову подана позивачем без додержання вказаної норми процесуального закону.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заяву про забезпечення позову необхідно повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Харківської області через районний суд протягом 5 діб.

Суддя