АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3946/15 Справа № 190/1213/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Митошоп В. М. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2015р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чапаєва-Плюс» до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015р. зобов'язано ОСОБА_2 звільнити та припинити використання ним земельної ділянки, площею 9.880 га., що знаходиться на території Саврівської сільської Ради П'ятихатського району Дніпропетровської області та не чинити перешкоди у користуванні зазначеної земельної ділянки ТОВ «Чапаєва-Плюс» відповідно договору оренди земельної ділянки від 31.10.2011р. зареєстрованого у відділу Держкомзему у П'ятихатському районі Дніпропетровської області 29.12.2011р., за № 000081 та додаткової угоди до договору оренди від 01.10.2012р. зареєстрованого у відділу Держкомзему у П'ятихатському районі Дніпропетровської області 28.11.2012р., за № 00226.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Чапаєва-Плюс» витрати на сплату судового збору в сумі 243,60грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ТОВ «Чапаєва-Плюс» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він не погоджується з рішенням суду, вважає, що судом не в повній мірі досліджено обставини по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в оскаржуваній частині залишенню без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 належала земельна ділянка площею 9,880 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Саврівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.

31.10.2011р. ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Чапаєва-Агро» договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 5 років, і вказаний договір оренди було зареєстровано у відділі Держкомзему у П'ятихатському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2011р., за №00081, і згідно копії акту прийому - передачі земельної ділянки, орендодавець ОСОБА_3 передала орендарю ТОВ «Чапаєва-Плюс» зазначену земельну ділянку.

Згідно копії додаткової угоди від 01.10.2012р. про заміну сторони та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 31.10.2011р., зареєстрованого відділом Держкомзему у П'ятихатському районі, орендара ТОВ «Чапаєва-Агро» було замінено на ТОВ «Чапаєва-Плюс», а тому згідно п.4 додаткової угоди з моменту набрання чинності цією угодою зобов'язання ТОВ «Чапаєва-Агро», що виникли з договору оренди від 31.10.2011р., припинились, а для ТОВ «Чапаєва-Плюс» виникли.

Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору якщо таке не передбачено договором оренди землі.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що власник земельної ділянки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1., і ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 9.880 га. після смерті матері, і згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 10.06.2014р. та копії акту обстеження земельної ділянки від 02.06.2014р., складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області Усенко Т.М. за участю землевпорядника Саврівської сільської ради Мельничук О.В., та директора ТОВ «Чапаєва-Плюс» Лещишина А.П., в результаті обстеження встановлено, що вищевказана земельна ділянка площею 9,88га, оброблена і засіяна ОСОБА_2 кукурудзою, вся інша площа поля НОМЕР_3 засіяна ТОВ «Чапаєва- Плюс» соняшником.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ставши власником земельної ділянки, порушив вимоги чинного законодавства, та умови договору оренди землі, який є обов'язковим для спадкоємця орендодавця, і не розірвавши укладений договір самовільно став обробляти земельну ділянку, чим порушив вимоги ст. 27 Закону України «Про оренду землі», а тому встановивши обставини по справі, суд правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Чапаєва-Плюс» до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він не погоджується з рішенням суду, вважає, що судом не в повній мірі досліджено обставини по справі з посиланням на те, що ТОВ «Чапаєва-Плюс» в порушення умов укладеного договору не сплачує орендну плату не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки з позовними вимогами про стягнення орендної плати у зв'язку з порушенням умов укладеного договору оренди ОСОБА_2 до суду не звертався, предметом розгляду в суді такі вимоги не були, а тому і не можуть бути підставою для скасування судового рішення за позовом орендаря про витребування земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він не погоджується з рішенням суду, вважає, що судом не в повній мірі досліджено обставини по справі з посиланням на те, що він відповідно до п. 33 договору оренди в односторонньому порядку розірвав договір оренди безпідставні, оскільки відповідно до вказаного пункту договору розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається у разі невиконання однією із сторін умов договору, шляхом направлення письмового повідомлення другій стороні договору, тоді як матеріали справи не свідчать про невиконання позивачем умов договору і направлення у зв'язку з цим йому у передбаченому договором порядку відповідного повідомлення.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про незаконність рішення суду необґрунтовані, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, та обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог, і підстав для скасування рішення суду апеляційна скарга не містить.

Таким чином рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України і його слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді