Справа № 495/5668/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
09 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 000,00 гривень - суму боргу та судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.
Позивач у судове засідання надав заяву відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1, 07.12.2011 року уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики.
За умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору позики позивач передав відповідачу в борг грошові кошти в загальній сумі 16 000,00 гривень, які відповідач зобовязувалася повернути останньому за вимогою.
На підтвердження отримання від позивача зазначеної суми позики та укладання договору позики, відповідач видала позивачу розписку від 07.12.2011 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.
В порушення взятих на себе зобовязань, відповідач суму боргу на вимоги позивача не повертає. Звернення та вимоги щодо повернення грошових коштів залишаються відповідачем без задоволення.
Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.
У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Статтями 525, 526 ЦК закріплено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 612 вказаного Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 625 ЦК передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Відповідно до цієї норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі та відшкодування збитків й інші способи відшкодування майнової шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов'язань, покладених на неї договором про надання безвідсоткової позики від 07.12.2011 року, щодо повернення позивачу грошей у розмірі 16 000, 00 грн., порушує право власності позивача на зазначені гроші. Порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 365,40 гривень (121,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову; 243,60 грн. за подання позовної заяви), які у відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 118, 119, 120, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) 16 000, 00 грн. основного боргу та 365,40 грн. судовий збір.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: