Справа № 2-131/2010 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2010р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Раца Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,

-про стягнення частини коштів які отримані як компенсація за знищене повінню майно,

-- про поділ майна подружжя, суд,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 1988 року вона розпочала проживати у цивільному шлюбі з відповідачем а 24.11.1991 року за актовий запис №26 в Мамалигивської с/раді, Новоселицького району, шлюб був зареєстрований офіційно.

В господарстві по вул.. Комарова 23, с. Мамалига, Новоселицького району вона була зареєстрована з 23.03.1990 року.

Від спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_4.

В 2001 році вона виїхала на заробітки до Італії і постійно через установи банку та через водіїв мікробусів висилала кошти для ремонту будинку. За вислані кошти в 2004 році був збудований гараж з цегляного блоку вартістю 10000 грн., залізобетонна огорожа вартістю 2095 грн., зроблений євроремонт в будинку, будинок був підключений до центрального газопроводу, добудували дві кімнати, проведена заміна вікон на пластикові, встановлено центральне опалення.

В 2004 році був куплений автомобіль НОМЕР_1 за 27500 грн. яким на даний час користується відповідач.

В липні 2008 року сталось стихійне лихо і внаслідок повені житловий будинок був зруйнований, що підтверджується актом обстеження будинку від 15.08.2008 року та рішенням комісії №12-13 від 12.08.2008 року.

Відповідач в рахунок пошкодженого майна отримав від держави матеріальну компенсацію як постраждалий першої категорії від стихійного лиха на загальну суму 557337 грн. 30 коп. із яких 553342 грн. 50 коп. компенсація за зруйнований житловий будинок, 1400 грн. як компенсація за зруйновані господарські будівлі, 1500 грн. за втрачену сільськогосподарську продукцію.

Рішенням Новоселицького районного суду від 14.04.2009 року шлюб між ними був розірваний.

Позивач посилаючись на те, що вона на даний час проживає окремо в с. Несвоя, Новоселицького району а відповідач відмовляється в добровільному порядку провести розподіл спільно нажитого майна під час шлюбу просить суд з врахуванням того, що відповідач виплатив їй в добровільному порядку 50000 грн. з отриманих грошей як компенсацію за знищений будинок стягнути з нього на її користь 228668 грн. 75 коп., стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості автомобіля в сумі 13750 грн., стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості гаражу та залізобетонної огорожі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і просить суд його задовольнити.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що дійсно з 1988 року він спів мешкав з позивачем, офіційно шлюб зареєстрували після народження доньки. Господарство в якому вони проживали разом він отримав в спадок від його батьків ще в середині 80 років минулого століття. Під час шлюбу вони разом добудували до житлового будинку дві кімнати, провели газ, центральне опалення, поміняли вікна, зробив євроремонт. Був побудований окремо гараж з цегли, та залізобетонна огорожа. Всі ремонтні роботи та будівництво гаражу та огорожі зроблені самочинно без відповідних дозволів та технічної документації. В результаті повені будинок був зруйнований повністю і він отримав матеріальне відшкодування в загальній сумі 55337 грн. 50 коп., за дані гроші він купив на імя доньці ОСОБА_4 квартиру у м. Чернівці, 50000 грн. віддав позивачці за які вона купила житловий будинок в с. Несвоя, Новоселицького району.

Суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволеню.

Відповідно до ст.60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд вважає, що оскільки автомобіль НОМЕР_2 куплений у 2007 році під час шлюб то він належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до висновку експерта №124 від 18.01.2010 року вартість спірного автомобіля складає 13643 грн., враховуючи, що він перебуває у користуванні відповідача а позивач просить суд стягнути з нього її частку, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ? частину вартості автомобіля марки ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер СЕ145АЕ в сумі 6820 грн. (шість тисяч вісім сот двадцять грн..).

Довідкою управління праці та соціального захисту населення Новоселицької райдержадміністрації від 03.09.2009 року за №4061 підтверджується факт того, що ОСОБА_3 був віднесений до постраждалих першої категорії від стихійного лиха що сталось 23-27 липня 2008 року та станом на 31.12.2008 року отримав грошову допомогу на загальну суму 557337 грн. 50 коп..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає, що оскільки відповідач визнав факт того що в період шлюбу був проведений капітальний ремонт житлового будинку, зроблений євроремонт в будинку, будинок був підключений до центрального газопроводу, добудували дві кімнати, проведена заміна вікон на пластикові, встановлено центральне опалення а в результаті повені він був зруйнований в результаті чого відповідач отримав компенсацію у сумі 557337 грн. 50 коп., з якої він в добровільному порядку видав позивачці 50000 грн., то суд вважає, що слід визнати право позивача на ? частину компенсації як за пошкоджене майно набуте під час шлюбу і стягнути з відповідача 228668 грн..

Суд вважає, що заперечення позивача що даний житловий будинок він отримав у спадщину від своїх батьків є недоведеним оскільки він не надав жодних доказів суду підтвердження факту відкриття спадщини та її прийняття.

Суд враховуючи, що оскільки гараж та залізобетонна огорожа побудовані самочинно і відсутня технічна документація на спірні споруди, суд вважає, що в даній частині позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.. 10,58,59,60,61, 208-218 ЦПК України, ст.22 КШС України (в редакції 1969 року), ст.60-68 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці, с. Несвоя, Новоселицького району, ? частину коштів за знищене майно та господарство розташоване в с. Мамалига, вул.. Комарова 23, Новоселицького району в сумі 228668 грн. ( двісті двадцять вісім тисяч шість сот шість десять вісім грн..).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці, с. Несвоя, Новоселицького району, ? частину вартості автомобіля марки ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер СЕ145АЕ в сумі 6820 грн. (шість тисяч вісім сот двадцять грн..).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці, с. Не своя, Новоселицького району, судові витрати в сумі 1820 грн..

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частини вартості гаражу та залізобетонній огорожі розташованій в с. Мамалига, вул.. Комарова 23, Новоселицького району.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: