У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він та ОСОБА_3 проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1994 року, ведуть спільне господарство. 04 липня 2006 року за кредитним договором № 36-05/06/5/11/504/2006/020 ОСОБА_3 отримала 31 500 доларів США на купівлю квартири АДРЕСА_1 строком до 04 січня 2021 року.24 травня 2012 року ОСОБА_3 без погодження з позивачем подарувала вказану квартиру своєму сину - ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Просив встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу; визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частини вказаної квартири; визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня

2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року у частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог змінено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити рішення, яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки питання про встановлення факту проживання як чоловіка та жінки без укладення шлюбу ставиться ОСОБА_2 тільки у червні 2014 року, а договір дарування укладений у травні 2012 року, то встановлення цього факту не впливає на суть правовідносин, які склалися у зв'язку укладенням цього договору дарування.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, за касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік