АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1581/15 Справа № 189/641/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О. С. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Колодяжної Н.Є.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, комунального підприємства "Синельниківське бюро технічної інвентаризації" (третя особа - Покровська районна рада Дніпропетровської області) про визнання рішень виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради та Покровської районної ради неправомірними в частині та їх скасування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Покровської районної державної адміністрації Покровського району Дніпропетровської області, Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, КП "Синельниківське МБТІ" (третя особа - Покровська районна рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання рішень виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради та Покровської районної ради неправомірними в частині та їх скасування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 посилався на те, що 15.04.1989 року його було наділено земельною ділянкою.

Згодом, 26.07.1989 року виконавчий комітет Маломихайлівської сільської ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області своїм рішенням №43 дав йому згоду на будівництво будинку по вул. Комсомольська.

Позивач зазначив, що будівництво будинку та інших господарських споруд по АДРЕСА_1 він розпочав ще у 1984 році, а у 1989 році закінчив його. Після 1989 року ним була побудована кухня, гараж та 2 підвали.

До 2000 року у спірному будинку він - ОСОБА_2 проживав один, у період з 2010 року по 2012 рік проживав з ОСОБА_3, сплачував податки на землю, оплачував рахунки за електроенергію тощо.

В грудні 2013 року в будинок проникли невідомі і зникло багато речей, після чого він дізнався, що у грудні 2012 року КП "Синельниківське МБТІ" зареєструвало право власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_4, який згодом помер. На сьогодення жінка померлого намагається продати вказане майно.

Тому, ОСОБА_2 просив визнати рішення виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради, виданого у зв'язку з поданням ОСОБА_4 заяви щодо заміни права власності на жилий будинок АДРЕСА_1 неправомірним та скасувати його, визнати рішення виконавчого комітету Покровської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області "Про визнання права власності на житлові будинки Покровського району с. Маломихайлівка" від 27.05.1988 року №120 в частині визнання права власності за ОСОБА_4 неправомірним та скасувати його, визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.170-172).

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухваленні нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії виписки з рішення №25 від 26.04.(рік нечитабельний навіть в оригіналі), ОСОБА_2 було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку (а.с.102).

Згідно виписки з рішення №43 від 26.07.1989 року - Архівний витяг, ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, але № будинку будівництва в ньому не вказаний (а.с.103).

Згідно копії протоколу №2 від 15.04.1989 року, ОСОБА_2 була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку в с. Маломихайлівка, але адреса будівництва - не вказана (а.с.104).

Згідно копій квитанцій від 15.07.2011 року, 13.08.2010 року та 06.05.2012 року ОСОБА_2 сплачував податок за землю (а.с.70). Однак, ці квитанції не містять посилання про те, за яку саме земельну ділянку сплачено податок за землю.

Згідно акту приймання в експлуатацію завершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель від 05.12.1989 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, комісія вважала прийнятим в експлуатацію житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.74). Однак, даний акт не затверджений виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що отримав право на будівництво житлового будинку.

Між тим в суді ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_4 побудував будинок в іншому місці села і що сільською радою була зроблена помилка.

Станом на момент розгляду справи власником спірного нерухомого майна є не ОСОБА_4, а ОСОБА_5.

Суд на дані обставини не звернув уваги і не обговорив питання про залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_5.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову необхідно змінити на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України та зазначити, що підставою для відмови в задоволенні позову є неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, що не позбавляє останнього звернутись до суду за захистом порушеного права у порядку, передбаченому діючим законодавством.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: