Справа № 127/9239/15-ц
Провадження № 2/127/3373/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

13 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Ліщишинові О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, мотивуючи тим, що між ОСОБА_4, та відповідачем був укладений договір позики, письмовим доказом чого є розписка позичальника, відповідно до якої ОСОБА_3 19.02.2011 року отримала від позикодавця ОСОБА_4 400000,00 євро строком на один рік. ОСОБА_4П, яка є матірю позивача, яка померла 10.02.2012 року. Єдиним спадкоємцем усього рухомого і нерухомого майна ОСОБА_4 її син ОСОБА_2 На даний час зобовязання ОСОБА_3 не виконано, сума боргу не повернута. В звязку з тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути кошти, ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань щодо повернення боргу, тому позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просив стягнути з відповідача 9534204 гр-ні 80 коп. за курсом євро до гривні.

Представник позивача в судовому засіданн наполягав на задоволенні пощову в подальшому подав заяву пр зрозгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач до судового засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_4 він був знайомий з 2005 року. Він допомагав і співробітничав з ОСОБА_1, яка була зареєстрована як ФОП і надавала послуги агенства з нерухомості. Перед смертю ОСОБА_6, він познайомився з її сином ОСОБА_2 Він допомагав синові з вирішенням питання про спадкування майна ОСОБА_1 в тому числі продав квартиру на вул. Тарасівська 6а в м. Києві. З вказаної квартири він перевіз до себе і зберігав особисті речі ОСОБА_1: фото, книги, папки з документами. В вересні 2014 року ОСОБА_7 повернувся в Україну і він передав йому речі, що знаходились на зберіганні. Коли вони розбирали ці речі, були знайдені розписки ОСОБА_3 про отримання грошей у борг.

Суд дослідив матеріали справи: розписку ОСОБА_3 від 19.02.2011 року ( на а.с. 5, 45) про отримання від ОСОБА_4 у борг 400000 євро строком на один рік;

- заповіт ( на а.с. 6), згідно якого ОСОБА_4 заповіла все своє майо ОСОБА_2;

- витяг запису про смерть з перекладом ( на а.с. 8- 12, згідно якого ОСОБА_4 померла 10.02.2012 року в м. Відні;

- повідомлення про смерть ( на а.с. 13) згідно якого консульський відділ посольства України підтвердив смерть ОСОБА_4 в приватній клініці м. Відня 10.02.2012 року, надав згоду на перевезення тіла на територію України та поховання в м.Києві.;

- довідку з спадкового реєстру ( на а.с. 14) , згідно якого приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вніс дані про спадкову справу після смерті ОСОБА_4;

- довідку приватного нотаріуса Київського міськогонотаріального округу ОСОБА_8 ( на а.с. 15) ,згідно якої єдиним спадкоємцем всього рухомого і нерухомого майна померлої ОСОБА_4 ( на підставі заповіту) є її син ОСОБА_2;

- свідоцтво про народження ( на а.с. 16), згідно якого ОСОБА_2 народився 05.05.1974 року, його батьки: ОСОБА_7, ОСОБА_4;

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом ( на а.с. 35) згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_4 є ОСОБА_2; свідоцтво видане 31.10.2013 року;

- витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно ( на а.с. 36) згідно якого ОСОБА_2 зреєстрував право власності на нерухоме майно, отримане в порядку спадкування за заповітом ;

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19.02.2011 року між ОСОБА_4П та ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 19.02.2011 року отримала від позикодавця 400000,00 євро, строком на один рік, про що надала відповідну розписку (а.с. 45).

На підставі заповіту від 30.05.2010 року ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 все рухоме і нерухоме майно, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстрованого в реєстрі № 2676 (а.с. 6)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже після смерті ОСОБА_4 до її сина перейшло право вимоги повернення боргу.

Згідно із ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Заміна кредитора у зобов'язанні згідно із ст. 516 ЦК України, здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ОСОБА_2 внаслідок успадкування усіх прав та обовязків, що належали його матері на момент відкриття спадщини, в тому числі успадкування права вимоги за зобовязанням, є кредитором за даним договором позики у звязку із заміною кредитора на підставі правонаступництва.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Так ОСОБА_3 надала ОСОБА_4 розписку в отриманні позики та взяла на себе зобов"яззання повернути кошти у визначений в розписці термін - через один рік. Про те ОСОБА_3 не повернула отримані у позику грошові кошти 19.02.2012 року та ухиляється від виконання свого зобовязання. На вимогу позивача відповідач не реагує.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України.

Національний банк України на 13.07.2015 встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 100 євро 2426.7751 гр-н

400000:100х2426.7751= 9707100.40 гр-н.

Тому, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 400000,00 Євро, що еквівалентно 9534204,80 грн. станом на 22.04.2015 року.

Суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, Крім того, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із позовною заявою про захист його прав та законних інтересів, оскільки такий строк був пропущений із поважних причин, так як позивач є спадкоємцем усіх прав та обовязків після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 10.02.2012 року та не міг знати про укладення договору позики.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 525-526, 530, 549-552, 629 ЦК України,ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду із позовною заявою, як такий, що пропущений з поважних причин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 9534204,80 євро (девять мільйонів пятсот тридцять чотири тисячі двісті чотири гривні 80 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачені ним при подачі позову судові витрати на загальну суму в розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути переглґнуто судом , зщо йлого уцхвалив на підставі заяви відпоаідача поданої протгяом 10 днів з моменту його отримання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення позивачем , протґягом 10 днів після процедури перегляд заочного рішення відповідачем.

Суддя: