УхвалА30 березня 2015 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О.,суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,Парінової І.К., Савченко В.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошових коштів та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної автомобільної інспекції ГУ УМВС України у Одеській області, Центральна універсальна біржа «Запоріжжя», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про поділ майна подружжя, визнання правочинів недійсними, визнання дій протиправними, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення грошових коштів,в с т а н о в и л а:У червні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який неодноразово змінювала щодо переліку майна та варіантів його поділу, і остаточно просила поділити таке майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 143,70 кв. м, житловою площею 86,50 кв. м, вартістю 887 800 гривень; квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 67,7 кв. м, житловою площею 40,4 кв. м, вартістю 584 300 гривень; двокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 36,1 кв. м, вартістю 147 700 гривень; земельну ділянку площею 0,2 га, що розташована по АДРЕСА_8, вартістю 26 505 гривень; земельну ділянку площею 0,015 га по АДРЕСА_9, вартістю 244 440 гривень; холодильну камеру «МАЕRKS», місткістю 20 тонн; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1, вартістю 78 251 гривня; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_2, вартістю 28 503 гривні; легковий автомобіль «ВМW 525 ТDS», державний номер НОМЕР_3, вартістю 85 051 гривня; легковий автомобіль «DAEWOO MATIZ», вартістю 39 485 гривень; майно, що належить ПП «Агростар-Ч»: земельну ділянку площею 5,3757 га; земельну ділянку площею 1,5537 га; земельну ділянку площею 1 га; земельну ділянку площею 0,1627 га; цілісний майновий комплекс колишнього військового містечка № 11, який в цілому складається з літ. «А» будівля КПП 40,20 кв. м, літ. «Б» будівля казарми 680,10 кв. м, літ. «В» будівля складу 99,30 кв. м, літ. «Г» будівля гаражу 139,20 кв. м, літ. «Д» будівля вбиральні 13,90 кв. м, літ. «Е» будівля для техніки 163,20 кв. м, літ. «Ж» будівля вентильної 11,50 кв. м, загальною площею 1147,40 кв. м, відображених в технічному паспорті від 12 листопада 2007 року, розташований на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, 7-ий кілометр траси Одеса-Рені. Також просила стягнути Ѕ частину прибутку ПП «Агростар-Ч» за період з 17 серпня 2005 року по дату ухвалення судового рішення і Ѕ частину доходів підприємства з 19 березня 2008 року по дату ухвалення судового рішення; встановити факт знищення ОСОБА_3 спільного майна подружжя, а саме 1/2 частини нежитлових будівель, розташованих по АДРЕСА_10. Свої вимоги обґрунтовувала ти, що з 3 березня 2000 року перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 3 квітня 2008 року розірвано. За час спільного подружнього життя ними набуто майно, що є їх спільною сумісною власністю. Крім того, просила визнати за нею право особистої приватної власності на таке майно: одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11, загальною площею 19,80 кв. м, вартістю 202 900 гривень; будівлю магазину по АДРЕСА_12, загальною площею 66,9 кв. м, вартістю 683 100 гривень; будівлю магазину по АДРЕСА_13, загальною площею 20,70 кв. м, вартістю 212 00 гривень; двоповерхову будівлю магазину з баром по АДРЕСА_14, загальною площею 94,3 кв. м, вартістю 903 000 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15, загальною площею 16,70 кв. м, вартістю 171 100 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_16, загальною площею 18,20 кв. м, вартістю 186 500 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_17, загальною площею 14,10 кв. м, вартістю 144 500 гривень; будівлю магазину по АДРЕСА_18; будівлю магазину по АДРЕСА_10, вартістю 60 051 гривня. У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2, з уточненим та доповненим у подальшому позовом, в якому просив поділити майно подружжя, визнати правочини недійсними, а дії - протиправними, витребувати майно з чужого незаконного володіння, визнати право власності, усунути перешкоди у користуванні власністю та стягнути грошові кошти. Посилався на те, що за час шлюбу подружжям набуто у власність таке майно, яке просив визнати спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 67,7 кв. м, житловою площею 40,4 кв. м, вартістю 584 300 гривень; двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 36,1 кв. м, вартістю 147 700 гривень; двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 143,70 кв. м, житловою площею 86,50 кв. м, вартістю 887 800 гривень; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_2, вартістю 28 503 гривні; легковий автомобіль «ВМW 525 ТDS», державний номер НОМЕР_3, вартістю 85 051 гривня; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1, вартістю 78 251 гривня; легковий автомобіль «LEXUS RX 330», вартістю 220 846 гривень; легковий автомобіль «DAEWOO MATIZ», вартістю 39 485 гривень; набуті ОСОБА_2 за рішенням виконкому Іллічівської міської ради № 623 від 28 липня 2005 року 999/1000 частин та за договором купівлі-продажу від 19 серпня 2005 року 1/1 000 частину нежитлової двоповерхової будівлі магазину з баром по АДРЕСА_14, загальною площею 94,30 кв. м, вартістю 903 000 гривень; будівлю магазину по АДРЕСА_13, загальною площею 20,70 кв. м, вартістю 212 00 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_17, загальною площею 14,10 кв. м, вартістю 144 500 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11, загальною площею 19,80 кв. м, вартістю 202 900 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_16, загальною площею 18,20 кв. м, вартістю 186 500 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15, загальною площею 16,70 кв. м, вартістю 171 100 гривень; магазин по АДРЕСА_12, загальною площею 66,9 кв. м, вартістю 683 100 гривень; земельну ділянку площею 0,015 га по АДРЕСА_9, вартістю 244 440 гривень. Просив виділити йому в натурі Ѕ частину спільного нерухомого майна і автомобілів на суму 2 397 551 гривня, в тому числі: двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 36,1 кв. м, вартістю 147 700 гривень. Крім цього, просив виділити йому: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 143,70 кв. м, житловою площею 86,50 кв. м, вартістю 887 800 гривень; легковий автомобіль «ВМW 525 ТDS», державний номер НОМЕР_3, вартістю 85 051 гривня; набуті ОСОБА_2 за рішенням виконкому Іллічівської міської ради № 623 від 28 липня 2005 року 999/1 000 частин та за договором купівлі-продажу від 19 серпня 2005 року 1/1 000 частину нежитлової двоповерхової будівлі магазину з баром по АДРЕСА_19, загальною площею 94,3 кв. м, вартістю 903 000 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11, загальною площею 19,8 кв. м, вартістю 202 900 гривень; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15, загальною площею 16,7 кв. м, вартістю 171 100 гривень, з визнанням за ним права власності на вказане майно та визнанням ОСОБА_2 такою, що втратила відповідні права на це майно. ОСОБА_3 також просив: поділити порівну між ним та ОСОБА_2 спільно нажите майно у вигляді меблів, торгівельного та іншого обладнання, облаштування і устаткування, що знаходиться в зазначених нежитлових приміщеннях, на загальну суму 319 720 гривень, що еквівалентно 40 000 доларів США за курсом НБУ, при цьому виділити ОСОБА_3 майна на суму 159 860 гривень, що еквівалентно 20 000 доларів США за курсом НБУ, в тому числі, меблі, торгівельне та інше обладнання, облаштування і устаткування, які знаходяться у нежитлових приміщеннях, що виділяються йому у власність; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1, укладений 18 березня 2008 року, та скасувати свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу; визнати недійсним договір, за яким ОСОБА_2 передала право власності на автомобіль «LEXUS RX 330» ОСОБА_4, та довідку-рахунок № 846916 від 15 березня 2008 року, видану ТОВ «Авто-Мотор-Сервіс-Т.-К.», вилучити автомобіль із чужого незаконного володіння ОСОБА_5; скасувати свідоцтво про реєстрацію автомобіля «LEXUS RX 330», державний номер НОМЕР_4; визнати протиправним та скасувати тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_2; визнати недійсним договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_17, загальною площею 14,10 кв.м; визнати недійсним договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_20, загальною площею 19,80 кв. м; визнати недійсним договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_16, загальною площею 18,2 кв. м; визнати недійсним договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар будівлю магазину по АДРЕСА_16, загальною площею 16,7 кв. м; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 15 від 26 січня 2006 року про видачу суб'єкту підприємницької діяльності - ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на будівлю магазину загальною площею 20,70 кв. м, по АДРЕСА_13 і відповідне свідоцтво про право власності НОМЕР_5 від 9 лютого 2006 року; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 756 від 26 серпня 2005 року про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 в частині вказівки про участь ОСОБА_2 у будівництві вказаної квартири власними коштами.Застосувати положення ч. 2 ст. 380 ЦПК України про поворот виконання рішення щодо майна, яким ОСОБА_2 розпорядилась на підставі рішення Іллічівського міського суду від 23 червня 2008 року, яке було скасоване 13 квітня 2009 року ухвалою апеляційного суду Одеської області, і зобовязати ОСОБА_2 повернути це майно; визнати дії ОСОБА_2 щодо переоформлення на своє ім'я автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» на підставі скасованого рішення Іллічівського міського суду Одеської області від23 червня 2008 року такими, що порушують право спільної власності колишнього подружжя. ОСОБА_3 також просив звільнити і вилучити з володіння ОСОБА_2 та передати йому: нежитлову двоповерхову будівлю магазину з баром по АДРЕСА_14, загальною площею 94,30 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11, загальною площею 19,80 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15, загальною площею 16,70 кв. м. Просив визнати за ним право особистої власності на внесок до статутного фонду ПП «Агростар-Ч» в розмірі 1 300 000 гривень; зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати володінню і користуванню зазначеним вище особистим та виділеним йому майном і стягнути з ОСОБА_2 дохід у сумі 1 380 039,41 грн від здачі в оренду чи безпідставного збереження і утримування належної йому частини майна та особистим використанням цього майна з січня 2008 року.Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 4 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2014 року, у задоволенні заяви про залишення частини позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду відмовлено. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 5 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2014 року, позови задоволені частково. Визнано таким, що набуте в шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, і належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках, майно: вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номер НОМЕР_2; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1; автомобіль марки «LEXUS RX330», державний номер НОМЕР_4; автомобіль марки «DAEWOO MATIZ»; квартиру АДРЕСА_6; квартиру АДРЕСА_7 загальною площею 36,1 кв. м; квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 143,70 кв м., житловою площею 86,50 кв м; набуті ОСОБА_2 за рішенням виконкому Іллічівської міської ради № 623 від 28 липня 2005 року 999/1 000 частин та за договором купівлі-продажу від 19 серпня 2005 року 1/1 000 частину нежитлової двоповерхової будівлі магазину з баром по АДРЕСА_19 загальною площею 94,30 кв. м; будівлю магазину по АДРЕСА_13 загальною площею 20,70 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_17 загальною площею 14,10 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_20 загальною площею 19,80 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_16 загальною площею 18,20 кв. м; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15 загальною площею 16,70 кв. м; магазин АДРЕСА_21 загальною площею 66,9 кв. м; земельну ділянку площею 0,0150 га по АДРЕСА_9; Виділено ОСОБА_3 в натурі 49/100 частин спільного майна: квартиру АДРЕСА_7; квартиру АДРЕСА_1; магазин з баром по АДРЕСА_14; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15 з припиненням права спільної сумісної власності ОСОБА_2 на це майно. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1, укладений 18 березня 2008 року в Одеській філії «Біржа «Одеса» Центральної універсальної біржі «Запоріжжя» та скасовано свідоцтво про реєстрацію на вищевказаний автомобіль. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15 березня 2008 року автомобіля «LEXUS RX 330» та довідку-рахунок № 846916 від 15 березня 2008 року, видану ТОВ «Авто-Мотор-Сервіс-Т.-К.» ОСОБА_4 на даний автомобіль. Скасовано тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_2. Визнано недійсними: договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_17; договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_20; договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар одноповерхову будівлю торговельного павільйону по АДРЕСА_16; договір дарування від 7 серпня 2009 року, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла в дар будівлю магазину по АДРЕСА_15. Скасовано рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 15 від 26 січня 2006 року в частині вказівки про належність будівлі магазину по АДРЕСА_13 загальною площею 20,70 кв. м на праві власності ОСОБА_2 як суб'єкту підприємницької діяльності і відповідне свідоцтво про право власності НОМЕР_5 від 9 лютого 2006 року. Скасовано рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 756 від 26 серпня 2005 року «Про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5» в частині вказівки про її участь у будівництві зазначеної квартири власними коштами. Вилучено з володіння ОСОБА_2 та передано ОСОБА_3: магазин з баром по АДРЕСА_14; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_11; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_15. Визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на внесок до статутного фонду Приватного підприємства «Агростар-Ч» в розмірі 1 300 000 гривень. У іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Виділено ОСОБА_2 в натурі 51/100 частину спільного майна: квартиру АДРЕСА_6; будівлю магазину по АДРЕСА_13; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_17; одноповерхову будівлю павільйону АДРЕСА_16; будівлю магазину по АДРЕСА_21; земельну ділянку площею 0,01 га по АДРЕСА_9; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номер НОМЕР_2; вантажний автомобіль «VOLKSWAGEN LT 35», державний номер НОМЕР_1; автомобіль «LEXUS RX330», державний номер НОМЕР_4; автомобіль «DAEWOO MATIZ» з припиненням права спільної сумісної власності ОСОБА_3 на це майно. У іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилено. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 4 грудня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2014 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 5 грудня 2013 року і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2014 року залишено без змін.13 лютого 2015 року з Верховного Суду України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року.У допуску справи до провадження у Верховному Суду України слід відмовити з наступних підстав. На підтвердження підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ст. ст. 57, 60, 61 СК України) заявниця послалася та додала копії: - ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2012 року (Витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) у справі за позовом про визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та виконаних робіт, усунення перешкод у користуванні приміщенням торгівельного комплексу та за зустрічним позовом про визнання недійсним рішення Косівської міської ради Івано-Франківської області та державного акта про право власності на землю, визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, визнання права власності на Ѕ частини земельної ділянки, визнання права власності на будівельні матеріали та виконані роботи, якою касаційну скаргу відхилено, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області залишено без змін; - ухвали судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року (Витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) у справі за позовом про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ та за зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 червня 2014 року; - ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2011 року (Витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) у справі за позовом про розподіл майна та за зустрічним позовом про розподіл спільного майна подружжя, якою касаційну скаргу відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2010 року та ухвалу апелсуду Одеської області від 18 травня 2011 року залишено без змін; - ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2013 року (Витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) у справі за позовом про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя, якою касаційну скаргу відхилено, рішення апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Крім того, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції. Результат аналізу наданих заявницею судових рішень не дає підстав для висновку про наявність, передбачених ст. 355 ЦПК України обставин для перегляду судових рішень у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, оскільки справи розглянуті за різних фактичних обставин.Крім того, судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції, апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права. Отже, ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2014 року про допуск справи до провадження Верховного Суду України, на яку посилається заявниця, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права, не входить до переліку судових рішень, на які може здійснюватись це посилання.Такми чином, наведені доводи не містять ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень. Відповідно до п.1 ч.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, заяви про перегляд Верховним Судом України рішень судів, що надійшли до судів касаційних інстанцій для вирішення питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України та рішення за якими не було прийнято на день набрання чинності цим Законом, розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити. Керуючись ст. ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів у х в а л и л а:У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошових коштів та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної автомобільної інспекції ГУ УМВС України у Одеській області, Центральна універсальна біржа «Запоріжжя», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про поділ майна подружжя, визнання правочинів недійсними, визнання дій протиправними, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення грошових коштів за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко І.К. Парінова В.О. Савченко