АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Шеремет Юлії Михайлівни,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/4754/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити. Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про дату і час розгляду справи та розглянув справу за його відсутності. Також, зазначає, що виконавчий лист було подано з пропуском строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, а тому державним виконавцем в порушення вимог ст. ст. 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» не було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та виконавчий лист не був повернутий стягувачеві.

В судове засідання скаржник та державний виконавець не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 листопада 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2975/1-10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором - 30 038 грн. 30 коп. та судових витрат - 420 грн. 39 коп., а всього 30 458 грн. 69 коп. У виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 30 вересня 2010 року, строк пред'явлення до виконання три роки (а.с.14-15).

05 лютого 2014 року представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» була подана до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заява про відкриття виконавчого провадження (а.с.32).

10 лютого 2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41940729 (а.с.35).

Цього ж дня старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 30 458 грн. 69 коп. (а.с.38).

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 лютого 2014 року та визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. щодо відкриття виконавчого провадження від 10 лютого 2014 року та порушень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: прийняття виконавчого листа та не винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку з пропуском встановленого строку пред'явлення виконавчого листа № 2-2975/1-10.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Дана норма набрала чинності з 08 березня 2011 року. Разом з тим, відповідно до редакції вказаної норми, яка була чинна на момент видачі виконавчого листа № 2-2975/1-10, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання складав три роки. Крім того, зі змісту вказаного виконавчого листа вбачається, що строк його пред'явлення до виконання становить три роки.

З матеріалів виконавчого провадження № 1508/3 вбачається, що виконавчий лист № 2-2975/1-10 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 22 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 30 458 грн. 69 коп. знаходився на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з 04 березня 2011 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Назарчуком Р.М. (а.с.17).

26 червня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в зв'язку з відсутністю у боржника майна за рахунок якого можна звернути стягнення. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 26 червня 2014 року(а.с.29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Частинами 2, 3 вказаної норми визначено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Також, згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, встановивши, що виконавчий лист № 2-2975 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 22 листопада 2010 року був вдруге пред'явлений стягувачем до виконання 05 лютого 2014 року , тобто у визначений законом строк, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 лютого 2014 року є правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця були прийнятті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко