Справа №702/1009/15-ц
Провадження №2/702/342/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( вступна та резолютивна частина)

10 вересня 2015 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Побережець І.І.

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8 557,50 грн, у відшкодування моральної шкоди 1000 грн, судовий збір в сумі 192,50 грн., а всього 9 750 ( дев"ять тисяч сімсот п"ятдесят) гривень 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.С.Ротаєнко

Справа №702/1009/15-ц

Провадження №2/702/342/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Побережець І.І.

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

Позивач 21.07.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення понесених матеріальних витрат та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП. Підставою своїх вимог вважає, те що ОСОБА_3 02 жовтня 2014 року, о 16 год.00 хв. в м.Монастирище Черкаської області на перехресті вул.Леніна-І.Богуна, керуючи мотоблоком "Зубр", не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1 під керувнням ОСОБА_1, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду іншим учасника дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП. Постановою судді Монастиришенського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2014 року було встановлено, що порушення ПДР України ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками ДТП і його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Збитками є: витрати яких особа зазнала у зв'язку зі зношенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): / п.1 ч.2 ст.22 ЦК України /.Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України ). В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, який належить їй на праві власності, отримав механічні пошкодження на відновлення яких, вона придбала запчастини згідно накладної від 20.10.2014 року на суму 6722 грн. 50 коп та понесла витрати за оплату роботи по відновленню автомобіля в сумі 4700 гри. згідно накладної №148 від 21.05.2015 року. Вказана ДТП спричинила їй моральну шкоду, яка полягає в наступному: тривалий час, більше півроку, вона не може експлуатувати свій пошкоджений автомобіль, який їй необхідний в своїх особистих цілях. В зв'язку з цим, вона вимушена винаймати інші транспортні засоби для забезпечення роботи, якою займається. Під час ДТП вона пережила життєво стресову ситуацію, перенервувала. Даний стрес вплинув на її здоров'я-вона більше ніж на два місяці після події втратила спокійний сон. З приводу пошкодження автомобіля вона перенесла душевні страждання та переживання, крім того, вона витрачала час на пошук джерел для придбання запасних частин та виконавця робіт по відновленню пошкодженого автомобіля, що порушувало її нормальні життєві зв'язки. Відповідно до ст.23 ч.1 ЦК України-особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральну шкоду вона оцінює в 4000 грн. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у вигляді вартості матеріального збитку в сумі 11 422 грн. 50 коп., моральну шкоду в сумі 4000 грн. та стягнути судові витрати.

На адресу суду 04.09.2015 року від відповідача надійшло заперечення, відповідно до якого з позовними вимогами, викладеним в позовній заяві, він не згідний, вважає, що позов не може бути задоволений у звязку з не обґрунтованістю та не доведеністю позовних вимог. А саме: Позивачем надана неналежно завірена копія постанови Монастирищенського районного суду від 11.12.2014 року про накладення адміністративного стягнення. Так як в даній постанові відсутні відомості про вступ даної постанови в законну силу. Оцінка реальних збитків при ДТП повинна проводитись відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (Наказ Мінюсту №142/5/2092 від 24.11.2003 року) (далі Методика), щоб реально ідентифікувати транспортний засіб та встановити матеріальні збитки внаслідок його пошкодження. Відповідно до п.2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.5.2. Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Позивачем про намір огляду транспортного засобу спеціалістом його не повідомлено. Відомості, щодо такого огляду також відсутні. Позивачем не надано доказів про пошкодження автомобіля «DAEWO LANOS з державними номерним знаком СА 5855 ВС внаслідок ДТП, що мала місце 02.10.2014 року. Всі обґрунтування щодо пошкоджень лише зі слів самого позивача, що нічим не підтверджується. В даному випадку це є недопустимим, так як, чи дійсно вказані позивачем вузли і агрегати (вказані в накладних) були пошкодженні внаслідок ДТП 02.10.2014 року, визначити з позову та додатків, обєктивно не можливо. Позивачем не надано жодного доказу того, що накладна від 20 листопада 2014 року та накладна №148 від 21 травня 2015 року мають відношення саме до автомобіля «DAEWO LANOS з державними номерним знаком СА 5855 ВС, пошкодженого внаслідок ДТП 02.10.2014 року. Адже в них відсутні будь-які відомості з даного приводу. В накладні №148 від 21 травня 2014 року взагалі не зазначається хто був замовником зазначених робіт, що реально ставить під сумнів, чи ремонтувався саме автомобіль причетний до вказаної ДТП. Тим більше, що різниця в часі між придбанням товарів та часом виконання ремонтних робіт становить 6 місяців. Внаслідок ДТП 02.10.2014 року автомобіль «DAEWO LANOS з державними номерним знаком СА 5855 ВС, отримав незначні механічні пошкодження, а саме: деформовано передній бампер та номерний знак. Інші вузли та агрегати, на які вказує Позивач, посилаючись на накладну від 20.11.2014 року, а саме крило, капот, решітка та ін. пошкодженні не були. Ремонт пошкодженого бампера міг відбутись і без його заміни, шляхом рихтування та шпаклювання. Проте, позивач в односторонньому порядку вирішив замінити дану деталь, при цьому залишив її в себе. А також всі інші частини, які нібито були пошкодженні. Слід зазначити, що пошкоджений бампер та інші запчастини, на які вказує Позивач, становлять матеріальну цінність, їх можливо відремонтувати і в подальшому реалізувати, отримавши певну винагороду. Чим викликана заміна частин, Позивач не зазначає. Таким чином, Позивач даним позовом переслідує подвійний корисливий мотив, що є недопустимо в подібних ситуаціях. Більше того, накладні, на які Позивач посилається як доказ понесених збитків, мають ряд неточностей та протиріч. Зокрема, в Накладній від 20 листопада 2014 року в стовпчику «Один», така назва товару, як шпаклівка, грунтовка, лак, фарба, зазначено в «1», що є незрозумілим, так як дані матеріали повинні вимірюватись в обємі і відповідно вартість товару залежить від обєму даного матеріалу, а потім вже від кількості одиниць. Такий матеріал, як шпаклівка використовується для вирівнювання поверхонь і надання їм первопочаткової форми. Тоді не зрозуміло, де саме було використано даний матеріал, якщо позивач відповідно до накладної від 20.11.2014 року придбала всі нові частини до свого автомобіля, і вони нібито були вмонтовані на її автомобіль. Також, в даній накладній зазначається, що їй було відпущено такий товар, як «усілітель бампера». Тоді не зрозуміло, чому в накладній №148 від 21.05.2015 року особою, яка нібито проводила ремонтні роботи, виконано і таку роботу, як «Рихтовка підсилювача бампера», якщо виходити з того, що товар був придбаний новим. З вище викладеного видно, що матеріальні збитки Позивачем не доведенні. Ті докази, які нібито свідчать про матеріальні витрати (Накладні) містять ряд неточностей, і сумніви в їх відповідності один одному. Рішення суду повинно ґрунтуватись на обєктивних доказах, виключати будь-які припущення в обґрунтуванні свого рішення. Очевидно, що дані позовні вимоги з вказаних підстав не можуть бути задоволенні. Більше того, хоче звернути увагу суду, що накладна не є розрахунковим документом. Даний документ свідчить лише про відпуск товару, а підтвердження розрахунку за даною накладною повинно підтверджуватись відповідним фіскальним чеком. Даних про оплату послуг та придбання товару Позивачем також не надано. Щодо моральної шкоди, також вважає, що дані обґрунтування є безпідставними. Зокрема ті відомості, що стрес отриманий Позивачем внаслідок даної ДТП, вплинув на її «здоровя», і Позивач більше ніж два місяці втратила спокійний сон, нічим не підтверджується: ні довідкою про звернення до лікаря з даного приводу, ні іншими фактичними даними, що в сукупності з вище викладеними обставинами може свідчити про умисне заявления даних збитків з метою отримати матеріальну винагороду. Більше того, ще в момент розгляду адміністративної справи він намагався порозумітись з Позивачем з приводу відшкодування їй шкоди в межах її заподіяння. Проте, остання заявляла про 10 000 гривень матеріальних збитків, які були безпідставними, нічим не підтвердженні, а ті пошкодження на автомобілі, які містились, були не значними, в декілька разів меншими, ніж заяви Позивача. Тому така підстава для задоволення моральної шкоди, як "втрачала час на пошуки джерел для придбання запасних частин та виконавця робіт" є не обґрунтованою і безпідставною. Тому, у задоволенні моральних збитків також просить відмовити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та пояснила, що експертна оцінка заподіяної шкоди нею не проводилась, так як вона незнала, що її потрібно робити. Деталі були замінені на нові, так як старі не підлягали відновленню. Під час ремонту автомобіля було виявлено також пошкодження інших деталей автомобіля і проведено їх ремонт. Тому просить позов задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що постанова Монастирищенського районного суду Черкаської облаті оскаржувалась в апеляційному порядку, але залишена без змін, прощо стороні відповідача відомо.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, підтримав надані заперечення та пояснив, що позивач експертну оцінку пошкоджень не проводила, а тому позов не підлягає до задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, підтримав надані заперечення та додатково пояснив, що клопотання про проведення експертизи заявляти наміру немає.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного:

- згідно глави 29 ЦК України, а саме: ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди,

- відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені воно цією особою;

- збитками є: витрати яких особа зазнала у зв'язку зі зношенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): / п.1 ч.2 ст.22 ЦК України;

-у відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку;

-згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

-відповідно до постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.12.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дана постанова на час ухвалення рішення набрала законної сили;

- на підтвердження розміру відшкодування понесених витрат позивачем суду надано накладні про вартість деталей, які були замінені в ході ремонту автомобіля, та вартість виконаних робіт на загальну суму 11 422 грн 50 коп (а.с.10-11);

- разом з тим, згідно протоколу огляду автомобіля у автомобілі позивача було деформовано передній бампер, капот, передній державний номерний знак, пошкоджено передню решітку радіатора, а тому суд вважає, що відшкодуванню підлягає вартість деталей для заміни та фарбування автомобіля в частині замінених деталей на суму 8 557,50 грн, ( за мінусом заміни крила, підсилювача бампера, пластифікатора пластмасового, фарбування крила, рихтовки підсилювача бампера та зварювальних робіт ( так як позивачем по даних накладних проведено заміну деталей на нові)), оскільки позивачем ненадано доказів, що вказані деталі були пошкоджені при ДТП за участі відповідача 02.10.2014 року;

-згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відкшодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав;

- суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути на користь позивача 1000 грн у її відшкодування. Суд вважає, що такий розмір відшкодування відповідає глибині душевних страждань, перенесених позивачем у зв"язку з пошкодженням її майна та затрачанням зусиль для відновлення попереднього його стану. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, так як суду не надано доказів для задоволення його в повному обсязі;

- суд вважає, що доводи відповідача та його представника про відсутність підстав для задоволення позову, є необгрунтованими, так як шкода позивачу заподіяна відповідачем, що підтверджується постановою Монастирищенського районного суду від 11.12.2014 року, види пошкоджень автомобіля зазначені в протоколі огляду транспортних засобів без будь-яких зауважень сторін, вартість деталей та ремонтних робіт зазначені у накладних, відповідачем свої дані про розмір шкоди та вартість ремонтних робіт не надано, сторонами клопотання про призначення експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди не заявлялость, суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами;

- у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 386,396, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 14, 58, 61,88, 158-159, 189, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8 557,50 грн, у відшкодування моральної шкоди 1000 грн, судовий збір в сумі 192,50 грн., а всього 9 750 ( дев"ять тисяч сімсот п"ятдесят) гривень 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.С.Ротаєнко

повний текст рішення виготовлено 10.09.2015 року