Справа № 750/8560/15-ц
Провадження № 4-с/750/93/15
У Х В А Л А

18 вересня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1,

заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

26 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління ОСОБА_1 щодо винесення постанов № 36179584 та №36179243 про повернення виконавчого документа стягувачу № 2506/7765/2012 (провадження № 2-н/2506/1346/2012), виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 19.11.2012 року про стягнення з боржників заборгованості за послуги з газопостачання та витрат по оплаті судового збору та скасувати вищезазначені постанови. Зобов'язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 усунути допущені порушення та провести виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: здійснити заходи щодо розшуку боржників, встановлення майна і доходів боржників на які може бути звернуто стягнення, спрямовані на реальне виконання судового наказу № 2506/7765/2012 на стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заборгованості за отримані послуги газопостачання у розмірі 4329 грн. 71 коп. та судового збору в розмірі по 35,77 грн. з кожного.

У судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи без участі представника та просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Качура В.В. в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку.

Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 знаходився судовий наказ № 2506/7765/2012 (провадження № 2-н/2506/1346/2012), виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 19.11.2012 року про стягнення з боржників заборгованості за послуги з газопостачання та витрат по оплаті судового збору.

26.05.2015 року постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві судовий наказ було повернуто Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з»ясувати місце проживання боржника і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку боржника та майна виявилися безрезультатними. Місце роботи боржника встановити не вдалося.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення 15 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов»язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо ж оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Законом України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

В матеріалах виконавчих проваджень знаходяться акти державного виконавця Качури В.В., якими встановлено, що боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають, хоча згідно довідки УДМС України в Чернігівській області, яка міститься в матеріалах виконавчих проваджень боржники зареєстровані за вказаною адресою.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні відомості про застосування до боржника приводу через органи внутрішніх справ та докази звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, про примусове входження до житла та перевірки його майнового стану.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Проте, в порушення зазначених вимог закону, державний виконавець Качура В.В. не з'ясував місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржників та не звертався до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, не вжив всіх заходів, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямованих на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з неможливістю встановлення місця знаходження боржника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для провадження виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ним, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт наї майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з привод. виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справі інших осіб; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим законом та іншими законами.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги ПАТ «Чернігівгаз».

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління ОСОБА_1 щодо винесення постанов № 36179584 та №36179243 про повернення виконавчого документа стягувачу № 2506/7765/2012 (провадження № 2-н/2506/1346/2012), виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 19.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з газопостачання та витрат по оплаті судового збору та скасувати постанови.

Зобов'язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 усунути допущені порушення та провести виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: здійснити заходи щодо розшуку боржників, встановлення майна і доходів боржників на які може бути звернуто стягнення, спрямовані на реальне виконання судового наказу № 2506/7765/2012 на стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, заборгованості за отримані послуги газопостачання у розмірі 4329 грн. 71 коп. та судового збору в розмірі по 35,77 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В. Карапута