У Х В А Л А

30 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

Парінової І.К., Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, витребування майна та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1: від 18 травня 2005 року, згідно з умовами якого власником квартири стала ОСОБА_7; від 09 грудня 2005 року, згідно з умовами якого власником квартири став ОСОБА_8; від 19 вересня 2013 року, згідно з умовами якого власником квартири стала ОСОБА_3; витребувати у останньої спірну квартиру, виселити її без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати передати йому ключі від вхідних дверей квартири; встановити факт прийняття позивачем спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_9 та визнати за ним право власності в порядку спадкування на Ѕ частки спірної квартири.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року позов задоволено. Припинено право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири від 18 травня 2005 року, згідно з умовами якого власником квартири стала ОСОБА_7, та припинено її право власності на вказану квартиру. Визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 09 грудня 2005 року, згідно з умовами якого власником квартири став ОСОБА_8, та припинено його право власності на вказану квартиру. Визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 19 вересня 2013 року, згідно з умовами якого власником квартири стала ОСОБА_3, та припинено її право власності на вказану квартиру. Витребувано у ОСОБА_3 належну позивачу спірну квартиру та виселено її разом з іншими зареєстрованими в квартирі членами її сім'ї зі спірної квартири, без надання іншого жилого приміщення, зобов'язано ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 ключі від вхідних дверей квартири. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після померлого батька ОСОБА_9 Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, у порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_9 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року в частині припинення права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, визнання недійсними договорів купівлі-продажу вказаної квартири та виселення з квартири всіх зареєстрованих членів сім'ї ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено на підставі ч. 3 ст. 332 ЦПК України. Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2014 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд зазначеної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 травня 2014 року в справі № 6-42цс14 та від 12 листопада 2014 року в справі № 6-138цс14.

У п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» зазначено, що судовими рішенням на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України; судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені, як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним.

Оскільки зазначені вище постанови Верховного Суду України постановлені в порядку ст. ст. 355, 360-3, 360-5 ЦПК України та не є судовими рішеннями, ухваленими як судом касаційної інстанції, тому на вказані постанови не можуть здійснюватися посилання як на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Із урахуванням вищевказаного, в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, витребування майна та визнання права власності на спадкове майно, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

І.К. Парінова

В.О. Савченко