Справа № 686/3878/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

позивача - ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Погорельської Н.В.,

прокурора - Павелко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконком Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради) про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року позивач звернулася з вище вказаним позовом до суду, зазначивши, що відповідач шостий рік не піклується про їх неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не сплачує аліментів на її утримання. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки.

В судовому засіданні позивач позов підтримала і просить його задовольнити, пояснивши, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, котрий в 2009 році розірвано. Відповідач частково сплачував аліменти, однак його заборгованість складає 15500 грн. Дитиною не цікавився, не спілкувався з нею. Після отримання ним рішення органу опіки та піклування про участь у вихованні доньки дійсно приходив до неї, однак позивач його не впустила (не відкрила дверей), так як дитина не хотіла його бачити. Одного разу він приходив до доньки в школу, однак вона боялась його і втекла від нього. Чи дарував відповідач дитині подарунки на свята, не пам'ятає.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що коли вони з позивачем проживали однією сім'єю, він багато часу працював, тому не мав можливості приділяти досить уваги доньці. Проте він особисто влаштував її в дитячий садочок і щодня возив до нього, кілька разів бував в школі і забирав її додому, мав дуже дружні відносини з дитиною. Вважає, що після розлучення родина позивача налаштувала дитину негативно до нього. Він приходив, аби побачитися з донькою згідно рішення органу опіки і піклування, однак позивач не впустила його в дім. Телефонував до позивачки і доньки, але вони відмовляються з ним розмовляти. Завжди вітав доньку з днем народження, однак вона уникає його привітань. Дарував їй подарунки (мобільний телефон, золотий ланцюжок) і солодощі, поповнював їй рахунок, кілька разів давав їй особисто гроші, одного разу провідував в школі. Припинив сплачувати аліменти, оскільки має невисокий дохід і оскільки позивач не дає йому бачитись з дитиною, проте зобов'язується всю заборгованість погасити впродовж двох місяців. Бажає налагодити стосунки з донькою і категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неї.

В судовому засіданні заслухано думку дитини ОСОБА_5, котра пояснила, що тато не брав участі в її вихованні і не спілкувався з нею, вона не бажає з ним спілкуватись і підтримувати будь-який зв'язок. Стосунки між ними погіршились, коли тато почав ображати маму. Останні три роки вона не спілкувалась з татом, тому що не відповідала на його телефонні дзвінки. Він одного разу приходив до неї в школу, також приходив додому, вітав зі святами, але вона не бажала його слухати. Цікавився, як її справи, але вона переважно нічого йому не розповідала. Подарунків не передавав, до себе не запрошував, нічого не купував. Вона не бажає спілкуватися з батьком, бо після спілкування з ним вона погано почувається, тому в разі задоволення позову буде почуватися спокійніше.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснила, що вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини.

В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення позову, вважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на недобросовісного батька і за даних обставин підстави для застосування такого крайнього заходу відсутні, відповідача достатнього було б попередити про зміну свого ставлення до дитини.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, представника третьої особи, думку дитини та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних мотивів.

Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони перебували в шлюбі, котрий в 2009 році розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.03.2009 року.

18.06.2009 року позивачу було видано виконавчий лист на стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття, за вказаним виконавчим листом відповідач сплачував аліменти частково, внаслідок чого його заборгованість на 31.12.2014 року становила 15500 грн., ще 150 грн. сплачено в 2015 році. Вказані обставини підтверджуються довідкою-розрахунком Першого МВ ДВС ХМРУЮ від 6.02.2015 року та квитанціями, копії котрих наявні в матеріалах справи, а також не оспорюють ся ніким із сторін.

03.03.2009 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради як органом опіки та піклування за зверненням відповідача було прийнято рішення дозволити йому зістрічі з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 14.00 год. кожної п'ятниці до 20.00 год. суботу, половину канікул дитини. Відповідач намагався виконати зазначене рішення, однак позивач чинила йому перешкоди в цьому. Зокрема, позивач визнала в судовому засіданні, що знала про наявність такого рішення, однак коли відповідач прийшов побачитись з дитиною, не впустила його в дім, мотивуючи небажанням доньки бачитися з ним.

З приводу вчинення позивачем перешкод у зустрічах з донькою відповідач 8.09.2009 року звертався до правоохоронних органів, однак позитивного результату не отримав. Вказані обставини підтверджуються висновком по заяві ОСОБА_3 Південно-Західного ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 18.09.2009 року, копія котрого міститься у справі.

Орган опіки і піклування надав позитивний висновок від 09.04.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки, однак суд не бере його до уваги, оскільки, як роз'яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

З пояснень відповідача та його поведінки в судовому засіданні вбачається, що його ставлення до дитини ґрунтується на любові і бажанні їй добра, безперешкодно спілкуватися з нею він не мав можливості з огляду на чинення йому перешкод позивачем, а несплата аліментів на утримання дитини зумовлена його реакцією на фактичне усунення його матір'ю дитини від можливості спілкуватися з донькою. Жодних фактів невитриманої поведінки щодо дитини, а не щодо її матері сама дитина в судовому засіданні назвати не змогла, пояснити потребу для неї в позбавленні батька батьківських прав також не змогла. Крім того, у висновку орган опіки і піклування посилається на ненадання відповідачем доказів своєї участі у вихованні доньки, тоді як в судовому засіданні позивач не лише не спростувала, але і визнала факт чинення нею відповідачу перешкод у спілкуванні з донькою.

Згідно ч. 3 ст. 171 СК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд вважає, що в інтересах гармонійного розвитку дитини в позові слід відмовити, оскільки батько бажає налагодити з нею стосунки і погасити заборгованість по аліментах, а дитина потребує вирішення глибокої конфліктної ситуації, яка склалась між її батьками, та участі їх обох в її вихованні. Як вбачається з пояснень сторін та дитини, її ставлення до батька погіршилось саме на фоні тривалого конфлікту між батьками, а не внаслідок ухилення батька від виховання дівчинки.

За таких обставин в позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 164, 171 СК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя:

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частини)

6 травня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

позивача - ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Погорельської Н.В.,

прокурора - Павелко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - виконком Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради) про позбавлення батьківських прав, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: