Справа № 458/318/15-ц 2/458/115/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Турівський районний суд Львівської області в складі: головучої, судді Строни Т.Г., при секретарі Сисан С.І., розглянувши в м.Турці позовну заяву прокурора Турківського району Львівської області в інтересах держави в особі Управління Державної казначейської служби України в Турківському районі Львівської області, третя особа - Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації Львівської області, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення (повернення) незаконно отриманих коштів Державного бюджету України,

встановив:

24.03.2015 року до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України в Турківському районі звернувся прокурор Турківського району Львівської області.

Просить суд стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної казначейської служби України в Турківському районі кошти в сумі 4253 гривні 42 коп., які були незаконно перераховані з Держбюджету як оплата 80% вартості путівки в ДПУ "МДЦ "Артек"".

В судовому засіданні представниця позивача позов підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні представниця Управління Державної казначейської служби України в Турківському районі Львівської області позов підтримала і надала роз'яснення про те, що незаконно отримані відповідачем кошти підлягають стягненню в Державний бюджет України через управління Державної казначейської служби України в Турківському районі Львівської області.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав і пояснив, що, достовірно знаючи, що його донька ОСОБА_3 не перебуває на диспансерному обліку, отримавши фальшиву довідку, він передав її дружині для подання у відділ освіти Турківської РДА Львівської області для отримання путівки в МДЦ "Артек", де донька відпочивала в червні-липні 2013 року. Вважає, що донька мала право поїхати в Артек, навіть, якщо би і не перебувала на диспансерному обліку, оскільки є відмінницею навчання. Окрім цього, зі слів доньки він знає, що вона ніяк не оздоровлювалася в Артеку, і оплачені ними із дружиною кошти повністю покривають відпочинок доньки.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що в 2013 році вона передала довідку, яку отримав чоловік, про те, що донька перебуває на диспансерному обліку в лікарні для отримання путівки в Артек. Про те, що донька ОСОБА_3 не перебуває на диспансерному обліку, вона не знала, так як донька в дійсності часто хворіла.

В судове засідання представник третьої особи, Управління соціального захисту населення Турківської районної державної адміністрації Львівської області, не з'явився, про час розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином.

Вислухавши сторони, свідка ОСОБА_4, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що в червні 2013 року ОСОБА_1 надав завідувачу сектору з питань сім"ї та молоді Турківської районної державної адміністрації ОСОБА_4 завідомо підроблений документ, а саме: довідку про те, що його дочка, ОСОБА_3, хворіє і перебуває на диспансерному обліку в Турківській комунальній центральній районній лікарні, при цьому свідомо знаючи та розуміючи те, що його дочка ОСОБА_3 ніколи не перебувала на диспансерному обліку в Турківській КЦРЛ та не проходила лікування з даного приводу, що в подальшому стало підставою для безкоштовного направлення ОСОБА_3 на оздоровлення в Міжнародний дитячий центр ,,Артек" на п'яту тематичну зміну з 22-23 червня 2013 року по 12-13 липня 2013 року як дитини, що перебуває на диспансерному обліку, на підставі наказу начальника відділу з питань освіти, сім"ї та молоді Турківської райдержадміністрації № 218 від 21.06.2013 року з 20 % оплатою вартості путівки. Діями відповідача державі завдана майнова шкода розмірі 4253 гривні 42 коп.

Наведені вище обставини підтверджуються копією списку дітей, які направлися до МДЦ "Артек" в червні-липні 2013 року; копією меморіального ордеру за листопад 2013 року, копією платіжного доручення № 120 від 11.11.2013 року; актом звірки рахунків від 01.10.2013 року № 4-1, а також матеріалами кримінального провадження № 458/1423/13-к/1-кп/458/88/2013 і показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, яка показала, що в 2013 році вони не мали путівок для дітей-відмінників із п'ятдесятивідсотковою оплатою їх вартості, і якщо би відповідач не надав їм довідки про те, що його донька ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в Турківській комунальній центральній районній лікарні, він би не отримав путівку для доньки.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

В силу ст.ст. 1166,1193 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та обставини справи, суд вважає необхідним стягнути із відповідача в користь держави заподіяну його злочинними діями майнову шкоду.

Посилання відповідача на те, що його дочка ОСОБА_3, бувши на відпочинку в МДЦ "Артек" з її слів не отримала ніякого оздоровлення, при вирішенні даної справи не має юридичного значення.

Що стосується відповідачки, враховуючи те, що вона, як вона пояснила в судовому засіданні, до виготовлення фальшивої довідки непричетна і не знала, що донька не перебуває на диспансерному обліку, враховуючи те, що позивачем протилежного не доведено, приходить до висновку про відсутність належних і допустимих доказів вини відповідачки у заподіянні державі майнової шкоди, а тому в цій частині вважає необхідним у позові відмовити.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1193 ЦК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави в особі Управління Державної казначейської служби Ураїни в Турківському районі Львівської області для перерахування в Державний бюджет України відшкодування шкоди, заподіяної злочином, в сумі 4253 гривні 42 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 22.05.2015 року.

Головуюча -