У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року Солом'янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі Слепусі О.П.,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Бялий М.Г. звернувся до суду із зазначеним поданням, в якому просить тимчасово обмежити громадянину України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов'язань.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП №46704514 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №758/911/13-ц, виданого Подільським районним судом у м. Києві 25.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 480 913,82 грн.

Боржник ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, а тому виникла необхідність звернутися до суду з вищевказаним поданням.

Старший державний виконавець Бялий М.Г. просив розгляд справи проводити за його відсутності, подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Суд, врахувавши думку державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у м. Києві Бялим М.Г. відкрито виконавче провадження ВП №46704514 про примусове виконання виконавчого листа № 758/911/13-ц, виданого 25.02.2015 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» суми боргу у розмірі 6 480 913,82 грн., яка була направлена боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем направлено вимогу №340/1 від 06.05.2015 року, якою було зобов'язано боржника з'явитися на прийом до нього.

Також, вказана вимога була направлена за іншим встановленим зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_2, а саме за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, всі рекомендовані листи поверталися на адресу Відділу примусового виконання рішень у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, судом встановлено, що під час перебігу виконавчого провадження державним виконавцем була направлена вимога до ряду державних органів, з метою виявлення майна та поточних рахунків боржника ОСОБА_2

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Статтею 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» передбачено, що обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України, а п. 8 зазначеної статті покладає на державну прикордонну службу України обов'язок запобігання і недопущення в'їзду та виїзду за кордон з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України.

Вивчивши подання та надані державним виконавцем документи, суд вважає, що надані достатні докази належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, а також направлення всіх документів, що були прийняті під час перебігу виконавчого провадження державним виконавцем, а також те, що боржник може виїхати в іншу країну, і відповідно може ухилятись від виконання рішення суду, а це в свою чергу, призведе до порушення прав та інтересів стягувача та затягування виконання рішення суду.

З урахуванням наданих доказів суд приходить до висновку про ухилення боржника від виконання зобов'язань і наявність достатніх підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання виконавчого листа у справі №758/911/13-ц, виданого Подільським районним судом у м. Києві 25.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 480 913,82 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І.Кізюн