АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2264/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 1 липня 2015 року у справі за поданням державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_6, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_6, обґрунтовуючи подання тим, що на виконанні у Соснівському відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №46794835 від 16 лютого 2015 року з виконання виконавчих документів, а саме виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №823/3772/14 від 5 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь Державної податкової інспекції у м. Черкаси боргу в сумі 29812.33 гривни та судовий наказ Господарського суду Черкаської області №925/1347/14 від 17 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПП «Автолайф» боргу в сумі 10454.25 гривень.

В ході виконання державним виконавцем з метою виявлення майна та коштів боржника надіслано запити до реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, ВДАІ УМВС України в Черкаській області, щодо надання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби, ДПІ, ГУ Держкомзему, ГУ Держтехнагляду.

Згідно довідки Пенсійного Фонду України, боржник як отримувач пенсії на обліку в органах ПФУ не перебуває.

Згідно довідки ДПІ боржник, як офіційно працевлаштована особа не значиться, але за боржником виявлені відкриті рахунки в установах банку, на які 20.02.2015 року державним виконавцем накладено арешт, з яких списано 4 гривни 62 копійки.

За боржником сільськогосподарська техніка та нерухоме майно не значиться.

19 березня 2015 року за адресою АДРЕСА_1, що визначена, як місце проживання боржника, державним виконавцем було здійснено вихід , але провести виконавчі дії не представилось можливим, так як доступу до житла боржника не було надано. Державним виконавцем залишено виклик на 23 березня 2015 року.

13 травня 2015 року державним виконавцем було здійснено повторний вихід за вище вказаною адресою, однак доступу до житла не було надано. Державним виконавцем залишено виклик на 18 травня 2015 року.

Боржнику неодноразово рекомендованою та простою кореспонденцією надсилались вимоги про зобов'язання його з'явитись до державного виконавця та надати всі підтверджуючі документи про сплату боргу, які ним проігноровані.

На підставі викладеного державний виконавець просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_6 на період існування боргу за кордон.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 1 липня 2015 року подання державного виконавця задоволено.

Обмежено тимчасово право виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_6 до погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням про стягнення боргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, а тому подання державного виконавця підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 грудня 2014 року господарським судом Черкаської області був виданий наказ про примусове виконання рішення суду від 6 жовтня 2014 року про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 на користь приватного підприємства «Автолайф» 7106.67 гривень основного боргу за оренду, 821.42 гривни інфляційних, 507.01 гривень як 3% річних та 2019.15 гривень судового збору.(а.с.3)

Вказаний наказ був поданий на виконання та постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ від 10 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження. (а.с.6)

5 лютого 2015 року Черкаським окружним адміністративним судом , на виконання судового рішення, був виданий виконавчий лист про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкаси Головного управління Міндоходів у Черкаській області податковий борг по єдиному податку на загальну суму 29812.33 гривень.(а.с.4)

Даний виконавчий лист був поданий на виконання та постановою державного виконавця від 25 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження.(а.с.5)

Судами встановлено місце проживання боржника АДРЕСА_1 крім цього місце проживання боржника, за вказаною адресою, підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна (а.с.16), згідно якої адреса ОСОБА_6 зазначена АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

На виконання визначеного законом обов'язку державним виконавцем здійснювались заходи направлені на виконання рішення судів, а саме здійснено запит до пенсійного фонду, Державної податкової служби України, накладено арешт на все майно боржника, здійснено арешт коштів боржника, здійснено запит до міськрайонного управління Держкомзему, відділення ВДАІ, управління технагляду Державної інспекції с/г в Черкаській області, отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Використовуючи надане право та виконуючи визначений законом обов'язок, державний виконавець 17.02.2015 року надіслав рекомендованим листом боржнику ОСОБА_6 вимогу про його явку на 23 лютого 2015 року на 10 годину (а.с.13,14) з приводу виконання рішень судів, але боржник вказану вимогу проігнорував.

19 березня 2015 року та 13 травня 2015, з метою перевірки майнового стану, державний виконавець здійснював вихід за місцем знаходження боржника, але не зміг провести виконавчі дії з тих причин , що не було надано доступу до житла боржника, залишені виклики боржника на 23 березня 2015 року та на 18 травня 2015 року відповідно, що підтверджується складеними актами.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця, письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Боржником повністю проігноровані визначені законом зобов'язання, що свідчить про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, також про вказане свідчить і той факт, що боржником за період розгляду даної справи, не виконано жодного його зобов'язання, визначеного законом, направленого на хоч часткове виконання рішення суду.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно частини 1 статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Вказаними нормами законів передбачено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а тому доводи апелянта, з посиланням на ст..6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну» є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст..ст.303,307,312,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 1 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :