Справа № 214/2147/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Ткаченко К.М.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_2, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області,
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №72, яка розташована в будинку №38 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона згідно Договору дарування квартири від 11.02.2002 року є власником зазначеної квартири. Відповідач є її зятем та зареєстрованим у вказаній квартирі, який з квітня 2014 року в зазначеній квартирі не проживає, речей його у квартирі немає, проте на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вона вимушена сплачувати сама.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, знає її з 2000 року, що відповідач це колишній чоловік дочки позивача, якого вона більше року не бачить.
Свідок ОСОБА_5, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є дочкою позивача, що відповідач це її колишній чоловік, який в зазначеній квартирі більше року не проживає, речей його у квартирі також немає, де він перебуває на даний час вона не знає.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до Договору дарування квартири від 11.02.2002 року позивач є власником квартири №72, яка розташована в будинку №38 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі (а.с.6).
Відповідач є зареєстрованим у вказаній квартирі як член сімї власника житла (а.с.7).
Судом, на підставі наявних у справі доказів та показань свідків, установлено, що відповідач понад рік в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання ОСОБА_3 в квартирі №72, яка розташована в будинку №38 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі з 05.04.2014 року підтверджується актом від 18.03.2015 року, складеним мешканцями будинку №38 (а.с.8).
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та показань свідків. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою та позов у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Стосовно частини позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, то суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 15, 74, 169, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №72, яка розташована в будинку №38 на мкр. Гірницький в м. Кривому Розі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя В.В. Попов.