справа № 6/243/304/2015
провадження № 243/9262/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Неженцевої О.В.

при секретарі Білоусові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Словянську справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2015 року на розгляд до суду надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 (далі-держвиконавець), погоджене з начальником ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

У судове засідання держвиконавець ОСОБА_1 не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с.1-3/.

У поданні зазначено, що на примусовому виконанні у ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції з 24.12.2014 знаходиться вимога про сплату боргу № Ф-0330-У від 24.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління пенсійного фонду України в м.Слов?янську та Слов?янському районі боргу в сумі 1613,46 грн. Постановою державного виконавця 24 грудня 2014 року було відкрито виконавче провадження № 45921378 щодо примусового виконання цього виконавчого документу і боржника було зобовязано у строк до семи днів з моменту винесення постанови самостійно виконати постанову.

Станом на 10 вересня 2015 року боржником виконавчий документ не виконується в повному обсязі, заборгованість не сплачена. Вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов?язань, поважних причин для невиконання вимоги не має, тому, посилаючись на положення статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, до виконання нею зобовязань за цим виконавчим документом.

Суд, перевіривши матеріали, долучені до подання, приходить до висновку про необґрунтованість заявленого подання з наступних підстав.

Як вбачається з копії вимоги про сплату боргу № Ф-0330-У від 24.01.2012 року, боржник ОСОБА_2 зобовязана сплатити на користь Управління пенсійного фонду України в м.Слов?янську та Слов?янському районі боргу в сумі 1613,46 грн. /а.с.5/.

Згідно постанови від 24 грудня 2014 року за вищевказаним виконавчим документом державним виконавцем ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області було відкрито виконавче провадження № 45921378 по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого документу, яке на час розгляду судом подання не виконано /а.с.6/.

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України інформація щодо сум доходів боржника відсутня. Як вбачається із відповіді Пенсійного фонду України інформація про боржника, який працює за трудовими та цивільно-правовими договорами або отримує пенсію, відсутня. Окрім того, за боржником ОСОБА_2 нерухомого майна та автотранспортних засобів не зареєстровано.

Згідно розяснень, викладених у пункті 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконанням обовязків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування,зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межу України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону про виконавче провадження тощо.

За змістом пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи за межі України- до виконання зобовязань за рішенням.

Ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України « Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 18ч.3 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» позначає з обєктивної сторони такі діяння( дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, тобто коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або часткового, але не робить цього без поважних причин. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконане зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведене протилежне.

Відповідно до положення ч.2 статті 10 ЦПК України наявність умислу та обставини , які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог,підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

На момент звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина за межі України факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У звязку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із тексту подання та доданих до нього документів не зазначено відомостей щодо того, коли саме і яким чином було надіслано (вручено) ОСОБА_2 копію постанови про відкриття провадження.

У поданні держвиконавця міститься посилання на те, що на адресу боржника було надіслано вимогу держвиконавця, що не підтверджено будь-якими доказами, а до подання долучено копію акту державного виконавця від 21.08.2015 року, де зазначено про залишення виклику (при відсутності боржника за місцем мешкання) і написано «боржник за викликом не зявився, про причини неявки не повідомив». Тобто, виклик до держвиконавця, який начебто був залишений, був на той самий день, коли вже констатовано «не зявився, про причини неявки не повідомив». Отже, зясування питання у боржника про причини несплати ним боргу за вимогою УПФУ в м.Слов?янську та Слов?янському районі немало місце взагалі. Ніяких інших дій державним виконавцем щодо зясування питання у боржника про причини несплати ним боргу здійснено не було. Отже, твердження державного виконавця про те, що ОСОБА_2 не виконує законні вимоги державного виконавця та не надає пояснення з цього приводу, що свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов?язків, не знайшли свого обєктивного підтвердження у судовому засіданні і не приймаються судом до уваги.

Враховуючи те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, на підставі встановлених судом фактичних даних про те, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання за вимогою, то зазначене подання не підлягає задоволенню з причини відсутності даних про ухилення його від виконання зобовязань.

На підставі наведеного, керуючись статтею 6 Закону України « Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», статтями 11,12 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали- протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Неженцева