АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 689/1826/14-ц
Провадження № 22-ц/792/620/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача Стасюка Р.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради про визнання права власності на квартиру.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із позовом і в обґрунтування своїх вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його сестра ОСОБА_4, якій належала квартири АДРЕСА_1 і, яка за життя не оформила право власності на вказане майно. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом став її син ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і останнім за життя також право власності на вищезазначену квартиру оформлено не було. Позивач вказував, що він являється спадкоємцем третьої черги після смерті племінника ОСОБА_5, проте в нотаріальній конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 28 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення незаконним, просить його скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду з підстав передбачених ч.1 ст. 310 ЦПК України. Апелянт вказує, що позовна заява подана від його імені, однак підписана ОСОБА_6, а тому судом першої інстанції призначено справу до розгляду в порушення вимог ст. 119 ЦПК України. Крім того, судом безпідставно не взято до уваги заяви позивача про особисту участь під час розгляду справи, а про судове засідання призначене на 28.01.2015 року позивач належним чином повідомлений не був.

Апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі і просять її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу визнав і просить задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив і виходив з того, що позивачем та його представниками не надано суду належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи членом кооперативу, в повній сумі внесла пайові внески за квартиру АДРЕСА_1. А тому і відсутні підстави для визнання права власності на спірну квартиру за позивачем в порядку спадкування після смерті племінника ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як вбачається із роз»яснень, що викладені в абзаці 2 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

В силу ч.ч.1-2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права є такими, що не заслуговують на увагу, адже апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено, які саме норми матеріального права порушені.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи, що мають значення для справи, а саме: позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України - підписана не позивачем, а ОСОБА_6 є безпідставними, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч.3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. І, згідно ч.8 ст. 119 ЦПК України - якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.2), позовна заява подана до Ярмолинецького районного суду від імені ОСОБА_1 і підписана представником останнього ОСОБА_6 Також, в справі є довіреність від 28.01.2014 року (а.с.4), відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси в усіх судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями (як по цивільних так і по кримінальних справах)…, а також за цією довіреністю представник вправі підписувати та подавати від імені ОСОБА_8 та у його інтересах усі необхідні документи (заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги). А тому суд першої інстанції на законних підставах виніс ухвалу про відкриття провадження у цій справі.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції порушено право позивача на особисту участь у справі, колегія суддів вважає їх безпідставними, адже як вбачається із матеріалів справи, справа призначена до розгляду на 18.08.2014 року і вподальшому переносилася на 02.09.2014 року, 17.09.2014 року, 29.10.2014 року, 07.11.2014 року, 28.11.2014 року, 18.12.2014 року, 29.12.2014 року, 13.01.2015 року та 28.01.2015 року. За період розгляду цієї справи з 18.08.2014 року по 28.01.2015 року позивач в судових засіданнях особисто участі не приймав, а в судових засіданнях 18.08.2014 року, 02.09.2014 року, 07.11.2014 року приймали участь: представник позивача ОСОБА_6, в судових засіданнях 18.12.2014 року та 28.01.2015 року - представник позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні 29.12.2014 року - представник позивача ОСОБА_9 (а.с. 37, 63-64, 88, 102, 108, 124).

Суд першої інстанції неодноразово враховував побажання ОСОБА_1 щодо його участі у судових засіданнях. Так, відповідно до матеріалів справи, позивачем 28.11.2014 року подано заяву щодо перенесення судового засідання в зв»язку із його хворобою (а.с.98) і судом відкладено розгляд справи на 18.12.2014 року, також 18.12.2014 року за клопотанням представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 відкладено розгляд справи на 29.12.2014 року (а.с.100), за клопотанням представника позивача ОСОБА_9 відкладено розгляд справи на 13.01.2015 року (а.с.106-107). Також, 13.01.2015 року ОСОБА_1 подано клопотання щодо відкладення розгляду справи в зв»язку із станом здоров»я (а.с.113) і судом по справі оголошено перерву та справу призначено на 28.01.2015 року, про що позивача повідомлено належним чином, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.117) і ці обставини спростовують доводи апелянта про неповідомлення останнього про день і час розгляду справи 28.01.2015 року.

Також, колегія суддів вважає, що не підлягає до задоволення заява ОСОБА_1 про залишення його позовної заяви без розгляду, виходячи із слідуючого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

У розділі 5 главі 1 ЦПК України про апеляційне провадження є лише два випадки, коли сторони можуть реалізувати диспозитивні права щодо розпорядження своїми процесуальними способами захисту: відмова позивача від позову та мирова угода сторін (ст. 306 ЦПК України).

Зі змісту вказаних норм чинного законодавства вбачається, що на стадії апеляційного провадження не допускається залишення позову без розгляду. Така заява може бути розглянута і вирішена лише до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Кульбаба А.В. Справа: №22ц/792/620/15

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 2, 5