Справа № 345/3127/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2148/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойко М.Я.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на рішення Калуського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення неправомірно отриманих пенсійних виплат, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за заявою ОСОБА_1, йому була призначена пенсія по втраті годувальника на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.07.2006 року в розмірі 284,69 грн., так як її мати ОСОБА_3 рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.06.2004 року була визнана безвісно відсутньою. Просив стягнути з відповідача незаконно отримані виплати в розмірі 66382грн. 93коп.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення УПФУ в м. Калуші та Калуському районі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що відповідачу призначено пенсію по втраті годувальника. За заявою УПФ, рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.01.2015 року скасоване попереднє рішення від 21.06.2004 року про визнання безвісно відсутньою ОСОБА_3, оскільки були отримані відомості про її місце перебування.

Вважає, що ОСОБА_3 не була безвісно відсутньою, а тому в період з 28.07.2006 року по 31.08.2014 року, ОСОБА_1 отримував пенсію по втраті годувальника незаконно. Однак суд першої інстанції наведеного не врахував та ухвалив незаконне рішення.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовної заяви управління ПФУ про стягнення з ОСОБА_1 66382,93грн. незаконно отриманих пенсійних виплат.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Представник апелянта подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_1, йому була призначена пенсія по втраті годувальника на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.07.2006 року в розмірі 284,69 грн., так як її мати ОСОБА_3 рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.06.2004 року була визнана безвісно відсутньою, яке набуло законної сили.

Згідно копії заяви про призначення пенсії (а.с. 10) та копії довідки КП ЖЕО № 6 (а.с. 17) ОСОБА_1 з дочкою зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № 942 від 02.10.2014 року (а.с. 38), ОСОБА_3, 1980р.н. була повторно зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.04.2006 року. У звязку з цим, Управління пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області звернулося до суду із заявою про скасування судового рішення про визнання особи безвісно відсутньою.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2015 року рішення суду від 21.06.2004 року скасовано, оскільки були отримані відомості про місце перебування ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що пенсія була призначена відповідачу на підставі рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, яке набрало законної сили, і жодних зловживань з його боку не було та позивачем суду не представлено.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія по втраті годувальника поширюються і на сім'ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2015 року рішення суду від 21.06.2004 року скасовано. Скасування рішення суду послужило підставою для припинення відповідачу виплат пенсії по втраті годувальника.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка, висновок, що виплата пенсії за період з 28.07.2006 року по 31.08.2014 року сталася за відсутності недобросовісних дій набувача є вірним, а відтак - обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області відхилити.

Рішення рішення Калуського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_4