Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ « Універсал Банк » до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 01.06.07р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 06/838К-07, згідно якого останньому надано кредит у сумі 22725 дол.США терміном на 240 місяців. Також між ними того ж дня було укладено договір іпотеки.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 1.06.07р. між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки за № 06/839 П-07, згідно якого остання брала на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань, що випливають за кредитним договором.

16.03.09р. та 25.10.10р. позивач уклав додаткові угоди з ОСОБА_3 до кредитного договору, ОСОБА_2 до договору поруки.

25.10.10р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, згідно якого в іпотеку передано наступне майно: домоволодіння, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,1688га,що розташована в АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,1039 га , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

У строк зазначений в кредитному договорі, позичальник кредит та проценти не сплатив. Тому станом на червень 2012 року загальна сума заборгованості становить 23130,13 дол. США, що становить еквівалент в національній валюті України 184867,56 грн., а саме: прострочена заборгованість по сумі кредиту 1109,11 дол.США (8864,56 грн.), заборгованість по сумі кредиту -19256,65 дол.США (153908,78грн.), 2764,37 дол.США (22094,23 грн.).

Відповідачам неодноразово були надіслані вимоги про усунення порушень, однак заборгованість не погашено.

Тому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 184,867,56 грн. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки, вирішити питання судового збору.

Заочним рішенням суду позов задоволений.

З цим рішенням не погодилась ОСОБА_2 порушила питання про його скасування в частині стягнення з неї 184867,56 грн. заборгованості та суми судових витрат та прийняти нове, яким у задоволенні позову у цій частині відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апелянтка та її представник скаргу з наведених підстав підтримали.

Представник банку в судове засідання не явився, про причину неявки не повідомив. Враховуючи зазначене та те, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутності відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

По справі установлено, що 1 червня 2007 р. між банком та апелянтом було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 поручилась за виконання ОСОБА_3 зобов'язань, які випливають з кредитного договору, який діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником чи поручителем. 16.03.2009 р. між цими ж сторонами було укладено додаткову угоду до договору поруки. 25.10.2010 р. між банком та апелянтом знову було укладено договір поруки, відповідно до якого апелянт поручилась за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. Тому суд констатує, що факт поручительства апелянта за виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором є доведеним.

На а.с.106,107 знаходяться копії вимог до апелянта та боржника про повернення кредиту протягом 30 днів з моменту отримання цих вимог, які датовані 21.08.2010 р. і ці вимоги доставлено адресатам 25.08.2010 р./а.с.108/.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Зазначене відповідає правовій позиції ВСУ у справі за № 6-106цс14, яка підлягає обов'язковому врахуванню при вирішенні подібних спорів відповідно до ч.2 ст.214,360-7 ЦПК України.

А тому суд констатує, що шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя закінчився у березні 2011 року, а даний позов пред'явлено 13 вересня 2012 року, тобто по спливу строку, встановленого ст.559 ЦК України.

Непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Вказане відповідає правовій позиці ВСУ у справі № 6-170 цс13.

Керуючись ст.ст.307,309,315 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині вказівки про стягнення в солідарному порядку боргу та судових витрат з ОСОБА_2 скасувати і у цій частині позову відмовити.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :