Справа № 134/388/13-ц Провадження № 22-ц/772/2494/2015Головуючий в суді першої інстанції Рудь О. Г.
Категорія 39 Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Денишенко Т.О., Пащенко Л.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Заболотненської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 1 березня 2013 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 2,3781 га в землях Заболотненської сільської ради та майновий пай вартістю 1729 грн. у майні бувшого Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотне», який належав ОСОБА_4 Свої вимоги мотивував тим, що вказане майно залишилось після смерті його брата ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак, позивач не зміг оформити спадщину на дане майно, оскільки були втрачені оригінали документів про право власності, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 1 березня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_3, яка не брала участь у розгляді справи, але оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Правовідносини, що виникають із спадкування за законом, регулюються Главою 86 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 1261, 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статей 1269, 1272 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Позивач у справі є братом померлого (а.с. 6, 7).

Згідно довідки № 111 від 13 лютого 2013 року, виданої сільським головою Заболотненської сільської ради Браславець С.М., на ім'я ОСОБА_4 було видано майновий сертифікат на право на майновий пай ТОВ «Заболотне», серії НОМЕР_2, розміром 1729 грн. або 0,144% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства (а.с. 8).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого 11 лютого 2013 року заступником начальника відділу Держкомзему В. Балюком, вартість земельної ділянки площею 2,3781 га, наданої ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу від 20 червня 2003 року № 147 на території Заболотненської сільської ради с. Заболотне, посвідченого державним актом на право приватної власності на землю, складає 33 426 грн., цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Із ксерокопії друкованого видання «Сільські новини» від 15 лютого 2013 року № 14 (9729) вбачається, що у цьому номері газети розміщено повідомлення про те, що було втрачено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на території Заболотненської сільської ради, серія НОМЕР_3, та свідоцтва на право власності на майновий пай колективного сільгосппідприємства (майновий сертифікат), серія НОМЕР_4, видані на ім'я ОСОБА_4, які вважати недійсними (а.с. 10).

Згідно довідки № 109 від 12 лютого 2013 року, виданої сільським головою Заболотненської сільської ради Браславець С.М., ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав одиноко в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, пославшись на статті 328, 1262, 1268, 1272, 1277 ЦК України, виходив із того, що позовні вимоги підтверджуються копіями паспорту, свідоцтва про смерть, довідками сільської ради, випискою з газети та іншими матеріалами справи. Крім того, зазначив, що позов підлягає задоволенню на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач не заперечив щодо його задоволення, й таке визнання відповідачем позову не порушує закон і права інших осіб.

Із такими висновками колегія суддів погодитись не може з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не з'ясував чи є законні підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, проте прийняв заяву про визнання відповідачем позову, але така обставина не є безумовною підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд, однак цих вимог ст. 174 ЦПК України суд першої інстанції не дотримався.

Суд фактично не мотивував вказане рішення, не навів дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а, відповідно, не встановив чи порушує визнання позову відповідачем права інших осіб та чи не суперечить закону. Суд, в розумінні ст. ст. 35, 36 ЦПК України, не з'ясував чи є інші особи, які мають право спадкування після смерті ОСОБА_4, що призвело до порушення прав ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивач не довів тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, тобто ним не було доведено, а судом не встановлено, чи взагалі він набув право на спадкування за своїм братом, зокрема, чи прийняв спадщину після його смерті в розумінні ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, та чи звертався до нотаріуса із заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину.

Колегія суддів відхиляє заперечення позивача, в яких він зазначив, що прийняв спадщину після смерті свого брата, оскільки утримував останнього та проживав спільно із ним у своєму будинку на момент його смерті. Доказів, які підтверджували б ці запреречення позивачем суду не надано, тобто такі твердження позивачем не доведено, більше того, вони спростовуються довідкою № 109 від 12 лютого 2013 року, виданою сільським головою Заболотненської сільської ради Браславець С.М., про те, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав одиноко в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення залишатися в законній силі не може та підлягає скасуванню відповідно до вимог п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи положення ст. 88, ч. 4 ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити, рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 1 березня 2013 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Заболотненської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна гривня 80 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : Т.О. Денишенко

Л.В. Пащенко