Справа № 524/9823/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого-судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

з участю представників позивача - Шамрай О.О., Корцової Л.О., відповідачів ОСОБА_3. ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5, представника третьої особи ТОВ "МЖК Житлобуд"- Савенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ПАТ ""Полтаваобленерго"" до ОСОБА_3. ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В

ПАТ "Полтаваобленерго" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у загальній сумі 8 739,71 грн., з них - 7 245,04 грн. заборгованості, 1 091,80 грн. інфляційних втрат, 402,87 грн. - 3% річних, 243,60 грн. судового збору.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_3, є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 по особистому рахунку № НОМЕР_3.

19.01.2010 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем з іншої укладено договір про надання послуг з централізованого опалення підігріву води за № 419327.

Зазначали, що у період з квітня 2011 року по вересень 2014 року не сплачував за надані послуги з опалення квартири, згідно з договором від 19.01.2010 № 19327 про надання послуг централізованого опалення.

Відповідач проти позову заперечує, надав письмові пояснення, зазначив, що договір від 19.01.2010 № 19327 про надання послуг централізованого опалення з позивачем не підписував, на дату укладення договору перебував разом з дружиною за кордоном, послуг з опалення не споживав, квартиру отримав у забудовника відповідно до акту прийому-передачі лише у липні 2013 року, після чого оформив право власності на неї. У зв'язку з цим вважає, що до оформлення права власності на об'єкт не повинен був сплачувати послуги з опалення квартири, що передбачено також п 3.1.2 Договору від 14.08.2008 № 25 про пайову участь у будівництві.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2015 до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4.

У судовому засіданні представники позивачів ПАТ "Полтаваобленерго" - Корцова Л.О. та Шамрай О.О. позов підтримують, просять задовольнити, з підстав та обставин зазначених у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх представник ОСОБА_5 підтримують письмові заперечення, просять відмовити у задоволенні позову. Наголошують, що не підписували спірний договір № 19327 від 19.01.2010 року, оскільки проживали у Ізраїлі. Пояснили, що лише 15.07.2013 між ВАТ "Полтаваобленерго" з однієї сторони та ОСОБА_4, ОСОБА_3 з іншої укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, підігріву води у АДРЕСА_2.

Представник третьої особи ТОВ "МЖК Житлобуд" Савенко О.М. при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши представників позивача, відповідачів, їх представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.08.2008 між ТОВ "МЖК Житлобуд" та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір № 25 про пайову участь у будівництві. Предметом договору була 2-кімнатна квартира АДРЕСА_2, площею 81,38 кв. м.

Згідно з умовами розділу 3 вказаного Договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні були оплатити 100% вартості будівництва об'єкту, а ТОВ "МЖК Житлобуд" передати їм квартиру відповідно до Акта прийому-передачі. З дня підписання Акта прийому-передачі квартири ОСОБА_3, ОСОБА_4 зобов'язувались сплачувати всі комунальні витрати за квартиру (п. 3.1.2 Договору).

На виконання цієї угоди, 15.07.2013 забудовником (ТОВ "МЖК Житлобуд") та ОСОБА_3, ОСОБА_4 підписано Акт прийому передачі квартири АДРЕСА_2.

У подальшому, 20.08.2013 року за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказану квартиру, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Із наданого суду розрахунку вбачається, що сума заборгованості за період з липня 2013 року по вересень 2014 року складає 271,60 грн. Проти зазначеного відповідачі у ході судового засідання не заперечували.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Виникнення у відповідачів грошового зобов"язання перед позивачем по оплаті спожитих послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та правових наслідків прострочення боржником виконання такого грошового зобов"язання. Виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов"язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов"язання.

Таким чином, за період з липня 2013 року по вересень 2014 року з відповідачів солідарно, як з власників майна, необхідно стягнути 271,60 грн. суму заборгованості, 3,27 грн. інфляційних втрат, 1,09 грн. - 3% річних,

Щодо Договору за № 19327 про надання послуг з централізованого опалення, підігріву води у АДРЕСА_2 укладеного 19 січня 2010 року між ВАТ "Полтаваобленерго" з однієї сторони та ОСОБА_4, ОСОБА_3 з іншої необхідно зазначити наступне.

Судом встановлено, що на час укладення Договору від 19.01.2010 року з відповідачами останні не були ані власниками, ані володільцями вказаної квартири. Також вони не є і споживачами послуг.

Також згідно з інформацією Державної прикордонної служби України відповідачі - подружжя ОСОБА_3 виїжджало за межі України, повернулись лише у березні 2010 року, тобто на час укладання Договору у січні 2010 року були відсутні в м. Кременчуці.

Згідно з розрахунком заборгованості складеним Кременчуцькою філією ПАТ "Полтаваобленерго" сума заборгованості за послугу опалення" за період з квітня 2011 року по

липень 2013 року складає 6973, 44 (7245,04 - 271, 60 ) грн. в цій частині позовних вимог ПАТ "Полтаваобленерго" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Будь-яких доказів на виконання чи не виконання сторонами суду не надано.

Відсутні жодні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідачів.

Щодо пояснень представника третьої особи про перерахування ТОВ "МЖК Житлобуд" коштів ОСОБА_4 згідно видаткового касового ордеру від 08 липня 2013 року у сумі 7 161, 10 грн. як компенсацію за опалення та ЖЕК, то як пояснили відповідачі ОСОБА_4 вказані кошти ними як компенсація безпідставно(за відсутності правових підстав, скільки не є ані власниками, ані споживачами вказаних послуг) перераховані на оплату комунальних послуг 2011 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 14, 57-59, 61, 146, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" кошти у розмірі 275 грн. 96 коп., з яких: 271 ( двісті сімдесят одна ) грн. 60 коп.- борг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в період з 15 липня 2013 року по 01 вересня 2014 року, 3 ( три ) грн. 27 коп. - встановлений індекс інфляції, 1 ( одна ) грн. 09 коп.- три проценти річних.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" у повернення сплаченого судового збору по 3 ( три) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" у повернення сплаченого судового збору по 3 ( три) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: