Справа № 442/3132/15-ц
Провадження № 4-с/442/23/2015
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Антоненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі скаргу представника боржника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області, державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Фурдига Віталія Омеляновича, заінтересована особа ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_2, в якій просить визнати неправомірними дії ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області та державного виконавця Фурдиги В.О. щодо виконання виконавчого провадження №30161147, відкритого на підставі виконавчого листа №АЕ-81, виданого 19.10.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліментів; скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державного виконавця Фурдиги В.О. за період з 23.11.2008 року по 10.12.2014 року.

Скаргу мотивує тим, що на адресу ОСОБА_2 надійшла ухвала Дрогобицького міськрайонного суду від 16.01.2015 року про відкриття провадження у справі №442/295/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки. Ознайомившись 28.04.2015 року з матеріалами вказаної справи, вважає наданий ОСОБА_4 розрахунок заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №АЕ-81 неправильним, який здійснений державним виконавцем із порушенням норм законодавства. До 2000 року з ОСОБА_2 стягувались аліменти із заробітної плати бухгалтерією ВАТ НПК «Галичина», де працював боржник. Після звільнення останнього, стягнення аліментів припинилось. Однак, ОСОБА_2 добровільно надавав кошти на утримання дочки до 2011 року. 01.10.2011 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 та 31.01.2012 року у них народився син. 23.11.2011 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до ВДВС Дрогобицького МРУЮ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на підставі виконавчого листа №АЕ-81. Згідно оскаржуваного розрахунку, заборгованість по аліментах нараховується з 23.11.2008 року, хоча виконавчий лист пред?явлено до виконання 23.11.2011 року. Не погоджується з тим, що при здійсненні розрахунку заборгованості державний виконавець застосував положення статті 194 СК України. Починаючи з 2000 по 2011 роки ОСОБА_2 добровільно сплачував аліменти, а у своїй заяві від 23.11.2011 року стягувачка ОСОБА_4 не зверталась із проханням щодо стягнення аліментів за минулий час.

Крім цього, представник боржника адвокат ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначив, що ОСОБА_2 оскаржуваний розрахунок заборгованості отримав лише 28.04.2015 року через свого представника, оскільки державний виконавець не направив йому копії розрахунку для відома.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав та пояснив, що на копії розрахунку державного виконавця, наданого ОСОБА_4 до матеріалів цивільної справи, відсутня дата його затвердження начальником ВДВС Дрогобицького МРУЮ. Державним виконавцем не скерувався вказаний розрахунок на адресу боржника. ОСОБА_2 отримав лише ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду від 16.01.2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах та пені. Останній не отримував копії позовної заяви з доданими до неї документами. Лише 28.04.2015 року він (представник) ознайомився з матеріалами цивільної справи і копію розрахунку надав для ознайомлення ОСОБА_2 Письмового підтвердження щодо отримання копії документів саме 28.04.2015 року у нього немає. Вважає, що здійснення державним виконавцем згаданого розрахунку заборгованості за період, починаючи з 2008 року, є неправомірним, оскільки ОСОБА_4 у своїй заяві про примусове виконання виконавчого листа, виданого 2011 року, не зверталась з проханням здійснення стягнення аліментів за минулі 3 роки. З наведених підстав, просить задоволити скаргу у повному обсязі.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_6 в судовому засіданні поклався на думку суду щодо вирішення заявлених вимог та пояснив, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №АЕ-81 попередньо здійснювалось державним виконавцем Мазурик В.В. У матеріалах зазначеного виконавчого провадження містяться розрахунки заборгованості по сплаті аліментів, виконані останнім. Однак, в грудні 2014 року звернулась стягувач ОСОБА_4 з проханням надати помісячний розрахунок заборгованості. Зважаючи на те, що державним виконавцем Мазурик В.В. в останньому розрахунку, де також була врахована заборгованість за попередні три роки, не були зазначені певні суми зі сплати аліментів, він здійснив уточнюючий розрахунок за період з 23.11.2008 року по 10.12.2014 року. В оскаржуваному розрахунку він керувався ст.ст. 194, 195 Сімейного кодексу України та Законом України «Про державний бюджет України» (за відповідні роки). Даний розрахунок затверджений начальником ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області 10.12.2015 року і цього ж дня його отримала наручно стягувач, про що свідчить оригінал розрахунку, який міститься при матеріалах виконавчого провадження. Боржник ОСОБА_2 ігнорував дане виконавче провадження, не пред?являв жодних квитанцій щодо добровільної сплати аліментів протягом 2000 2011 років. У матеріалах виконавчого провадження є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Доказів отримання останнім оскаржуваного розрахунку немає. Проте, ОСОБА_2 впродовж 2012 2013 років неодноразово теж звертався із різними заявами, в тому числі, щодо видачі довідки про заборгованість по аліментах. У виконавчому документі чітко вказано, що аліменти стягувати з ОСОБА_2, починаючи з 20.07.1999 року. Однак, оскільки стягувач звернулася із заявою про примусове виконання рішення лише 23.11.2011 року, то заборгованість по аліментах за минулий час була нарахована не більш, ніж за 3 роки, як передбачено Сімейним кодексом.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги. Пояснила, що ОСОБА_2 було відомо про примусове виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_4, зокрема, щодо існуючої заборгованості по їх сплаті. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_2 особисто звертався до державного виконавця з заявою про видачу довідки щодо заборгованості по аліментах за період, починаючи з 2008 року. Стягувач ОСОБА_4 попередньо також зверталася з заявою про видачу довідки про заборгованість, починаючи з 1999 року. У 2014 році, отримавши черговий розрахунок, остання виявила, що такий не є помісячним, а тому звернулася у ВДВС Дрогобицького МРУЮ повторно для отримання уточнення розрахунку. Після цього, державним виконавцем Фурдигою В.О. здійснено помісячний розрахунок, який ОСОБА_4 отримала 10.12.2014 року та який долучила до позовної заяви про стягнення заборгованості по аліментах і пені. Вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк звернення з даною скаргою до суду, оскільки 16.01.2015 року йому була направлена ухвала судді Дрогобицького міськрайонного суду про відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом, разом з копією позовної заяви та доданими до неї додатками, про що свідчить копія супровідного листа при матеріалах цивільної справи. Враховуючи те, що вже в січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся на адресу суду з заявою про долучення документів до матеріалів вказаної справи та розгляд такої у його відсутності, вважає, що останній отримав копію позовної заяви з додатками і йому було відомо про оскаржуваний розрахунок. Також ОСОБА_2 звертався до суду з заявою (в межах згаданої цивільної справи) і в лютому 2015 року. А тому, жодних перешкод для отримання копії розрахунку чи ознайомлення з матеріалами справи до 28.04.2015 року у нього та його представника не було. А тому, на її думку, строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця пропущено без поважних причин.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, беручи до уваги викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 - державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №АЕ-81, виданого 19.10.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати на дитину, щомісячно, починаючи з 20.07.1999 року і до досягнення донькою повноліття. Вказана заборгованість за період з 23.11.2008 року по 10.12.2014 року.

З оглянутого оригіналу справи виконавчого провадження №30161147 з примусового виконання виконавчого листа №АЕ-81, виданого 19.10.2011 року, вбачається, що в матеріалах виконавчого провадження міститься вищезгаданий розрахунок заборгованості, затверджений 10.12.2014 року начальником ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_10, на якому наявна відмітка про отримання такого стягувачем 10.12.2014 року.

У матеріалах даного виконавчого провадження, зокрема, є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого видно, що в грудні 2011 року боржник ОСОБА_2 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2011 року. Однак, відсутнє підтвердження отримання останнім копії оскаржуваного розрахунку.

Поряд з тим, з копії матеріалів цивільної справи №442/295/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів, вбачається, що 15.01.2015 року ОСОБА_4 подала до Дрогобицького міськрайонного суду зазначену позовну заяву з відповідними додатками, в тому числі, копією оскаржуваного розрахунку державного виконавця. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І. від 16.01.2015 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. З копії супровідного листа від 16.01.2015 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 направлено копію ухвали та позовна заява з додатками. 02.02.2015 року на ім?я судді Гарасимків Л.І. відповідачем подано заяву з проханням долучити до матеріалів цивільної справи письмові докази на семи аркушах та про розгляд справи у його відсутності.

20.04.2015 року представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано на адресу суду заяву про відкладення розгляду вищевказаної справи у зв?язку з неможливістю його прибуття в судове засідання, і цього ж дня в канцелярії суду зареєстрована заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи за підписом останнього.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Судом може бути поновлений строк, пропущений з поважних причин.

Представник боржника адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця 05.05.2015 року. Заявником не було подано одночасно зі скаргою клопотання про поновлення строку звернення до суду і не викладено таке прохання у скарзі. Однак, ухвалою від 05.05.2015 року відкрито провадження у справі за вказаною скаргою, оскільки у такій зазначалось, що лише 28.04.2015 року боржнику ОСОБА_2 та його представнику стало відомо про оскаржуваний розрахунок заборгованості, який вони отримали також 28.04.2015 року.

У судовому засіданні встановлено та не оспорюється заявником, що копію ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 (№442/295/15-ц) ОСОБА_2 отримав у січні 2015 року.

Не зважаючи на те, що у матеріалах вищевказаної цивільної справи відсутні докази отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками, в тому числі, копії оскаржуваного розрахунку, останній, зокрема, подаючи 02.02.2015 року в канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду заяву, вправі був звернутися одночасно з клопотанням про отримання копії позовної заяви з додатками та просити про відкладення судового засідання для можливості ознайомитися із вказаним. Проте, ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не висловлюючи жодних претензій щодо неотримання ним (у відповідності до ч.2 ст.127 ЦПК України) зазначених документів чи необізнаності по суті позовних вимог та доказів, наданих позивачем.

Статтею 27 ЦПК України визначено права та обов?язки осіб, які беруть участь у справі, серед яких встановлено право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Таким правом ОСОБА_2 не скористався і відсутні докази неможливості вчинення вищезазначених дій, при тому, що останній двічі особисто з?являвся в канцелярію суду для подання письмових заяв.

Разом з тим, у матеріалах цивільної справи відсутні докази з приводу того, що ОСОБА_2 чи його представником адвокатом ОСОБА_3 копію розрахунку заборгованості отримано саме 28.04.2015 року, як і відсутні будь-які заяви сторони відповідача про ознайомлення з матеріалами справи чи отримання копій документів.

Відтак, суд дійшов висновку, що доводи заявника ОСОБА_3 щодо поважності пропуску строку для подання скарги є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються жодними беззаперечними доказами, тому у задоволенні скарги слід відмовити у зв?язку з пропуском строку звернення з такою, оскільки боржник повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод.

Керуючись ст. 385 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на дії відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області, державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Фурдига Віталія Омеляновича, заінтересована особа ОСОБА_4, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя Грицай М.М.