АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/167/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1569/15Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Заводу «Тора» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 60 602 грн. 36 коп. середньомісячного заробітку за час затримки виконання рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року, 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, зобов'язати відповідача сплачувати позивачу щомісячно до виконання рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року або до досягнення ним пенсійного віку середньомісячний заробіток з урахуванням рівня інфляції та індексу споживчих цін на товари і послуги, винести окрему ухвалу відносно посадових осіб відповідача.

Заявлені вимоги обґрунтовано умисним невиконанням посадовими особами Заводу «Тора» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року про поновлення позивача на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2014 року позов задоволений частково.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2014 року задоволена апеляційна скарга Харківського державного авіаційного виробничого підприємства - рішення і окрема ухвала Шишацького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2014 року скасовані, ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою ВССУ від 01 жовтня 2014 року задоволена касаційна скарга ОСОБА_3 - ухвалені у справі судові рішення скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2014 року замінений неналежний відповідач - завод «Тора» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, на належного відповідача - Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (ХДАВП).

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновки суду про те, що Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (ХДАВП) не було відповідачем у справі про поновлення на роботі позивача, а тому відсутня його вина у невиконанні рішення суду, є хибними, суперечать фактичним обставинам та нормам матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове в разі порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Завод з технічного обслуговування та ремонту авіаційної техніки ХДАВП - завод «Тора» ХДАВП не є юридичною особою і входить як відокремлений підрозділ до складу Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (ХДАВП) (т.1 а.с.118, 140-142).

Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалю Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2011 року, поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного інженера конструктора Заводу «Тора» ХДАВП з 28 липня 2010 року, стягнуто із Заводу «Тора» ХДАВП на користь ОСОБА_3 4 083 грн. 32 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, вирішене питання про судові витрати (т.1 а.с.11-13, 76-77).

03 травня і 05 травня 2011 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року про стягнення із заводу «Тора» ХДАВП на користь ОСОБА_3 4 083 грн. 32 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1 000 грн. витрат на правову допомогу, 2 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, поновлення ОСОБА_3 на роботі (т.1 а.с.14-17).

06 липня 2011 року зазначені копії постанов направлені державним виконавцем Заводу «Тора» ХДАВП для добровільного виконання (отримані Заводом «Тора» ХДАВП 11 липня 2011 року). Листом №248 від 20 липня 2011 року Завод «Тора» ХДАВП повернув виконавчі листи державному виконавцю з посиланням на те, що Завод «Тора» ХДАВП не є юридичною особою, а тому відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути боржником у виконавчому провадженні (т.1 а.с.157).

Постановою державного виконавця Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ від 25 серпня 2011 року у межах виконавчого провадження про стягнення із Заводу «Тора» ХДАВП коштів на користь юридичних і фізичних осіб, у тому числі і на користь ОСОБА_3, накладений арешт на кошти у сумі 951 009 грн. 78 коп., що належать Заводу «Тора» ХДАВП та розміщені у банківських установах (т.1 а.с.99-100).

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2011 року державному виконавцю Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ роз'яснено, що кошти, стягнуті заочним рішенням від 25 жовтня 2010 року на користь ОСОБА_3, слід стягувати із Заводу «Тора» ХДАВП, який має самостійний баланс, рішення у частині поновлення на роботі має виконати директор із Заводу «Тора» ХДАВП, оскільки він наділений правом прийому та звільнення з роботи підлеглих йому працівників (т.1 а.с.158-159).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07 листопада 2011 року апеляційна скарга ХДАВП задоволена частково - скасована ухвала Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2011 року, відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ про роз'яснення способу і порядку виконання заочного рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року (т.1 а.с.160-162).

11 листопада 2011 року державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ описане і арештовано майно Заводу «Тора» ХДАВП, яке передане на зберігання ОСОБА_3, про що складений відповідний акт (т.1 а.с.98).

Наказом №44 від 24 березня 2014 року за підписом директора Заводу «Тора» ХДАВП ОСОБА_3 поновлений на роботі (т.1 а.с.75).

Згідно довідки №4/007 від 27 березня 2014 року, підписаної директором і головним бухгалтером Заводу «Тора» ХДАВП, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 становить 947 грн. 94 коп. (т.1 а.с.56). В основу розрахунку середньомісячного заробітку взята заробітна плата ОСОБА_3 за березень і квітень 2010 року, оскільки два останні місяці перед звільненням ОСОБА_3 перебував у закордонному відрядженні (т.1 а.с. 111-112).

Згідно відомостей №183 від 24 червня 2014 року і №223 від 21 липня 2014 року ОСОБА_3 виплачено 31 477 грн. 65 коп. середньомісячного заробітку за час затримки виконання рішення суду з 26 жовтня 2010 року по 24 березня 2014 року, виходячи з того, що середньомісячний заробіток становить 947 грн. 94 коп. (т.2 а.с.31-33).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Шишацького районного суду від 25 жовтня 2010 року на Харківське державне авіаційне виробниче підприємство не покладалося обов'язку поновити позивача на роботі, а тому відсутня вина відповідача у затримці виконання рішення суду.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Безперечним і неоспорюваним є той факт, що ОСОБА_3 поновлений на роботі майже через три з половиною роки після ухвалення судового рішення, тоді як рішення про поновлення на роботі допущене до негайного виконання.

Згідно ст.14 ЦПК України рішення суду, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, наведеною нормою закону встановлена санкція, яка застосовується до роботодавця у виді стягнення з останнього на користь незаконно звільненого працівника середнього заробітку за період з моменту звернення до виконання рішення суду про поновлення на роботі до моменту виконання вказаного рішення за наявності вини роботодавця у затримці виконання рішення суду.

За змістом ст.368 ЦПК України, ст.19, ст.25,ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» перебіг строку виконання рішення суду починається з дня подання стягувачем заяви та виконавчого листа державному виконавцю і винесення останнім постанови про відкриття виконавчого провадження.

Негайне виконання рішення суду відповідно до змісту ст.367 ЦПК України означає, що сторона по справі, на користь якої ухвалене рішення, вправі, отримати у суді виконавчий лист та звернути рішення до виконання до набрання рішенням законної сили. Цьому праву позивача (стягувача) кореспондує обов'язок відповідача (боржника) виконати судове рішення відразу після пред'явлення до нього відповідної вимоги у встановленому порядку.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року відповідачами по справі виступали як ХДАВП, так і його відокремлений підрозділ Завод «Тора» ХДАВП. Щодо вимоги про поновлення ОСОБА_3 на роботі, то у резолютивній частині судового рішення дослівно зазначено: «Поновити ОСОБА_3 на посаді провідного інженера конструктора Завод «Тора» Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з 28 липня 2010 року». У рішенні суду відсутня указівка про те, яка саме посадова чи службова особа, якого саме підрозділу ХДАВП, яким чином має виконати рішення, оскільки це є очевидним.

Так як ХДАВП був відповідачем по справі, то після отримання виконавчого листа був зобов'язаний організувати виконання рішення про поновлення ОСОБА_3 на роботі. Неправильне визначення боржника у виконавчому листі та у постанові про відкриття виконавчого провадження є формальністю, яка жодним чином не могла об'єктивно перешкоджати або унеможливлювати виконати рішення суду. ХДАВП не надав суду належних і допустимих доказів існування обставин, які б перешкоджали йому поновити ОСОБА_3 на роботі, враховуючи повноваження керівника підприємства (розділ 7 Статуту ХДАВП - т.1 а.с.123) і юридичний статус Заводу «Тора» ХДАВП (стаття 3 Положення про Завод «Тора» ХДАВП - т.1 а.с.142).

Таким чином, ХДАВП не довів відсутність його вини у затримці виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_3 на роботі.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2010 року встановлено, що розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_3 (1 449 грн.) визначений самим відповідачем у наказі про звільнення від 28 липня 2010 року. В ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 07 лютого 2011 року за результатами розгляду апеляційної скарги ХДАВП на заочне рішення місцевого суду, зроблений висновок про те, що правильність розрахунку середньомісячного заробітку ОСОБА_3 відповідач не спростував. (т.1 а.с.11-12, 160).

Таким чином, доводи ХДАВП щодо неправильності розрахунку середньомісячного заробітку ОСОБА_3 є безпідставними.

Рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі виконане через 41 місяць, отже за цей період з відповідача підлягає стягненню середній заробіток у сумі: 41х 1 449 = 59 409 грн. Матеріалами справи підтверджено, що після поновлення на роботі відповідач виплатив ОСОБА_3 31 477 грн. 65 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. За таких обставин позовні вимоги про стягнення середнього заробітку підлягають частковому задоволенню: 59 409 - 31 477, 65 = 27 931 грн. 35 коп.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що працівник має право на відшкодування моральної шкоди у разі доведеності факту порушення його трудових прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, тощо.

Усвідомлення особою того, що рішення суду, яким поновлені його порушені права, не виконується з вини відповідача (боржника), безперечно завдає моральних страждань цій особі, порушує звичайний уклад її життя, спонукає вживати додаткових зусиль для реального відновлення порушеного права. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приймає до уваги тривалість строку, який був необхідний для відновлення порушеного права (майже три з половиною роки), характер і ступінь вини відповідача (бездіяльність). Виходячи з принципу розумності, 3 000 грн. є достатньою і адекватною сумою для компенсації моральних страждань, яких зазнав позивач.

Враховуюче наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з ХДАВП на користь Держави необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 п.4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково - стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61 023,м.Харків, вул..Сумська,134, ) на користь ОСОБА_3 27 931 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, 3 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61 023,м.Харків, вул..Сумська,134, ) на користь Держави 401 грн. 11 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. А. Лобов

Судді: С.А. Гальонкін

В.І. Акопян

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов