Справа № 190/458/15-ц
Провадження №2/190/277/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м.П»ятихатки

Дніпропетровська область

П"ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участю секретаря Пронської Т.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,-

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, посилаючись на те, що в період з 13.12.2003 року по 29.03.2013 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.03.2013 року рішенням П»ятихатського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано, а 12.07.2013 року рішенням цього ж суду з нього було стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 25.12.2013 року рішенням П»ятихатського районного суду було визначено місце проживання їхнього сина з відповідачем за адресою АДРЕСА_1. 17.07.2014 року постановою державного виконавця ВДВС П»ятихатського РУЮ відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №1290/960/13 виданого 28.03.2014 року П»ятихатським районним судом. Він добровільно надавав кошти на утримання сина направляючи на адресу відповідача поштовими переказами кошти з 14.05.2014 року по 16.09.2014 року в сумі 300,00 грн., але остання відмовилася отримувати грошів і вони були повернуті йому «Укрпоштою». Вважає , що заборгованість виникла внаслідок не пред»явлення відповідачем без поважної причини виконавчого листа до виконання. Просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 4377 грн. 79 коп., по в/листу виданому П»ятихатським районним судом про стягнення з нього на користь відповідача аліментів в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина Єсенія16.04.2009 року народження до досягнення ним повноліття, починаючи з 13.06.2013 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач до суду не явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові заперечення по позову, згідно яких в задоволені позову просить відмовити, оскільки звернення виконавчого листа до виконання лише 17.07.2014р. було пов»язано з невиконанням позивачем рішення суду від 25.12.13р. про визначення місця проживання дитини з нею, оскільки позивач не віддавав їй дитину і лише по вступу рішення законну силу та приїзду з м. Полтави в м. П»ятихатки звернула виконавчий лист до виконання. Щодо поштових переказів відповідач зазначила, що не отримувала ніяких повідомлень щодо поштових переказів в рахунок сплати аліментів.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням П»ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2013р. шлюб між сторонами розірвано. /а.с.9-10/

12.07.2013 року рішенням П»ятихатського районного суду Дніпропетровської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повнолітня на користь його матері. /а.с.4/.

25.12.2013 року рішенням П»ятихатського районного суду було визначено місце проживання їхнього сина з відповідачем за адресою АДРЕСА_1, рішенням встановлено, що з часу розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем виникла конфліктна ситуація в результаті чого відповідач за домовленістю з позивачем залишила сина у останнього на деякий час, щоб знайти іншу роботу та місце проживання, що підтверджено свідченнями свідків, зверненням відповідача до органу опіки та піклування, при цьому судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 був позбавлений материнського піклування внаслідок поведінки його батька, який вчиняв перешкоди в спілкуванні з дитиною. /а.с.9,10/.

13.03.2014р. ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області рішення П»ятихатського районного суду від 25.12.2013р. залишено без змін. /а.с.11-13/.

17.07.2014 року постановою державного виконавця ВДВС П»ятихатського РУЮ відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №1290/960/13 виданого 28.03.2014 року П»ятихатським районним судом. /а.с. 5 /.

Згідно копій електронних переказів позивач переказав відповідачу 14.04.14р. - 315гр.20к., 18.06.14р. - 315грн. 20к., 17.07.14р. - 350грн.20к., 16.08.14р. - 315 грн.20 коп., 16.09.14р. - 300 грн.. / а.с.14/.

Станом на 01.06.2014р. заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 складає 4 377 грн. 79 коп. /а.с.6/.

З червня 2013р. по березень 2014р. малолітній ОСОБА_3 проживав з позивачем, так як між позивачем та відповідачем виник конфлікт щодо місця проживання сина та відбувався судовий процес щодо визначення місця проживання малолітньої дитини і лише з березня 2014р. малолітній ОСОБА_3 став проживати з відповідачем, на підставі рішення П»ятихатського районного суду від 25.12.13р..

/ а.с.9-10/.

Згідно принципу 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ч.4 ст. 197 СК суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Таким чином, викладені факти свідчать, що малолітній ОСОБА_3 проживав з позивачем в період з червня 2013р. по березень 2014р. в зв»язку з наявністю спору між сторонами та внаслідок поведінки його батька, який вчиняв перешкоди в спілкуванні з дитиною, при цьому ніяких доказів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_2 про електронні перекази в рахунок сплати аліментів позивачем не надано.

Викладене свідчить, що відповідач не пред»являла виконавчий лист до виконання з поважних причин, оскільки позивач вчиняв перешкоди в спілкуванні з дитиною, внаслідок чого розглядалася судова справа щодо визначення місця проживання дитини, ніяких доказів в частині повідомлення відповідача про електронні перекази позивачем грошових коштів в рахунок сплати аліментів позивачем не надано, при цьому виконавчий лист відповідачем пред»явлено в визначені законом строки звернення останнього до виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку в необхідності відмови в задоволені позову, в зв»язку з не доведенням позивачем позовних вимог та в інтересах дитини, з метою забезпечення повноцінного догляду, виховання та піклування про дитину.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 4 377 гривен 79 копійок - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через П"ятихатський районний протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя