Справа № 359/3685/15 Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/5050/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

Суддів Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 22 420 грн. 60 коп. за кредитним договором № б/н від 02 червня 2010 року, що складається з наступного: 8 463 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом; 10 712 грн. 95 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 700 грн. - заборгованість по пені та комісії; штраф - 500 грн. (фіксована частина); 1 043 грн. 84 коп. - штраф (процентна частина).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та тарифами банку, правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір. ОСОБА_2 своєчасно не повертав кошти, отримані ним за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 28 лютого 2015 року становить 22 420 грн. 60 коп.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 червня 2010 року в розмірі 22 420 грн. 60 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що мотивувальна частина рішення не містить висновків суду щодо строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач у письмових запереченнях. Суд безпідставно дійшов висновку, що кредитний договір складають заява позичальника та Умови про надання банківських послуг, оскільки ОСОБА_2 зазначені Умови не підписував.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 02 червня 2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-31).

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приват Банк», заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 28 лютого 2015 року складає 22 420 грн. 60 коп., з яких: 8 463 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом; 10 712 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 700 грн. - заборгованість по пені та комісії; штраф - 500 грн. (фіксована частина); 1 043 грн. 84 коп. - штраф (процентна частина).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 взяв кредит в сумі 8 500 грн., однак зазначені кошти в обумовлений строк не повернув, чим порушив умови договору. За таких обставин, позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності, як загальної, так і спеціальної.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З наданого до суду розрахунку заборгованості відповідача перед ПАТ КБ «Приват Банк» вбачається, що сума боргу нарахована з 30 квітня 2013 року по 28 лютого 2015 року, тобто в межах строку позовної давності. Отже, доводи апелянта в цій частині є безпідставними та не можуть бути взяті до уваги колегією суддів.

Враховуючи те, що ПАТ КБ «Приват Банк» було заявлено позов 23 квітня 2015 року, суд першої інстанції обґрунтовано не застосував строк позовної давності та стягнув на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він не підписував Умови про надання банківських послуг, а тому їх не можна вважати частиною договору. Однак, у матеріалах справи міститься анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку від 02 червня 2010 року, підписана відповідачем, з якої вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір. Відповідач ознайомився з зазначеними Умовами, які були надані йому в письмовому вигляді.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Лащенко В.Д.