Справа № 452/2169/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" вересня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Іванюка Г.І.,

третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Самбірської міської дитячої лікарні, головного лікаря Самбірської міської дитячої лікарні Іванюка Григорія Івановича, треті особи комунальний заклад Самбірська центральна районна лікарня Львівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, - про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним звільненням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 пред'явила до місцевого суду зазначений позов посилаючись на те, що її незаконно було звільнено з роботи на підставі наказу №109 від 15.07.2015 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. В обґрунтування власної позиції позивач покликається на те, що з 17.06.1980 року до 02.08.2015 року працювала кухарем у Самбірській міській дитячій лікарні. ОСОБА_5 була звільнена з посади у зв'язку з скороченням штатної чисельності працівників відповідно до наказу Комунального закладу Самбірської центральної районної лікарні від 25.05.2015 року №131 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; у свою чергу вважає звільнення з роботи незаконним внаслідок дій відповідача та безпосередньо головного лікаря; просить у судовому порядку поновити її на роботі та стягнути моральну шкоду в зв'язку із незаконним звільненням.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги довірительки ОСОБА_5 та посилалася на обставини, зазначені у зверненнях до суду; пояснила, що її довірителька тривалий час пропрацювала і не було жодних порушень трудової дисципліни, із трьох осіб кухарів, котрі пенсійного віку, причин для звільнення позивача не було.

Представник відповідача Іванюк Г.І. під час провадження у цивільній справі позову не визнав та покликався на викладені мотиви у поясненнях щодо даної позовної заяви; суду однаково пояснив, що звільнення ОСОБА_5 з 02.08.2015 року відбулось на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу Самбірської міської дитячої лікарні «Про припинення трудового договору з ОСОБА_5.» від 15.07.2015 року №109, чому передувало повідомлення від 27.05.2015 року про майбутнє звільнення у зв'язку зі скорочення штату на підставі наказу КЗ Самбірської ЦРЛ від 25.05.2015 року №131; при визначенні особи, яка підпадає під скорочення керувались ст. 42 КЗпП України; на час звільнення у штатному розписі Самбірської міської дитячої лікарні були зайняті три особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у всіх них однакова кваліфікація, ІV тарифний розряд, та продуктивність праці, за сімейним статусом - у всіх трьох нема двох і більше утриманців, усі мають пенсійне забезпечення, діти їхні дорослі та з самостійним заробітком, проте, найкоротший тривалий безперервний стаж роботи у даній установі визначено у ОСОБА_5 з 28.02.1980 року, при тому, що ОСОБА_3. - з 07.10.1973р., ОСОБА_6 - з 12.03.1978р.; згідно витягу з протоколу засідання профспілкового комітету Самбірської міської дитячої лікарні від 02.07.2015 року №9 ОСОБА_5 не являється членом профспілки. Тому звільнення ОСОБА_5 з роботи відбулось виключно відповідно до трудового законодавства із дотриманням відповідної процедури.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 позову не визнали у судовому засіданні та пояснили, що мають порівняно із позивачем більший трудовий стаж на спірній посаді, а тому в них є переважне право на залишення на роботі у результаті скорочення штату або чисельності працівників; у свій час погоджувались обидві зменшити собі навантаження по 0,25% окладу кожна в користь ОСОБА_5, однак остання не погодилась працювати за пів окладу.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до переконання, що у позові ОСОБА_5 до Самбірської міської дитячої лікарні, головного лікаря Самбірської міської дитячої лікарні Іванюка Григорія Івановича, треті особи комунальний заклад Самбірська центральна районна лікарня Львівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним звільненням слід відмовити за безпідставністю виходячи з наступного:

Згідно копії наказу №109 від 15.07.2015 року, виданого Самбірською міською дитячою лікарнею «Про припинення трудового договору з ОСОБА_5.», ОСОБА_5 з 02.08.2015 року звільнено з посади кухаря Самбірської міської дитячої лікарні, відповідно до наказу КЗ Самбірської ЦРЛ від 25.05.2015 року №131 «Про приведення штатної чисельності працівників Самбірської міської дитячої лікарні у відповідність до наказу МОЗ №33 від 23.02.2000р. «Про штатні нормативи та типові штати ЗОЗ», у зв'язку із скорочення штатної чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Цьому наказу передувало повідомлення головного лікаря Самбірської міської дитячої лікарні Іванюка Г.І. від 27.05.2015 року №1 про майбутнє звільнення ОСОБА_5 у зв'язку зі скорочення штату на підставі наказу КЗ Самбірської ЦРЛ від 25.05.2015 року №131, про що мається її особистий підпис, попереджено про наступне вивільнення, яке повинно було відбутись 2 серпня 2015 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Із копії витягу протоколу засідання профспілкового комітету Самбірської міської дитячої лікарні від 02.07.2015 року №9 ОСОБА_5 не являється членом профспілки.

У відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.92р. з наступними змінами, роз'яснено що необхідно з'ясувати, розглядаючи спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП. Відтак, судом встановлено, що фактично відбулось скорочення штатної чисельності працівників Самбірської міської дитячої лікарні на підставі наказу КЗ Самбірської ЦРЛ від 25.05.2015 року №131 «Про приведення штатної чисельності працівників Самбірської міської дитячої лікарні у відповідність до наказу МОЗ №33 від 23.02.2000р. «Про штатні нормативи та типові штати ЗОЗ».

У судовому засіданні встановлено, що позивача в даній справі 27.05.2015 року попереджено відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про майбутнє звільнення із займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно, наказом №109 від 15.07.2015 року ОСОБА_5 звільнено з роботи з 02.08.2015 року за вказаною нормою закону. Таке звільнення з роботи позивача є законним.

Тому, аналізуючи вищенаведене в сукупності з поясненнями представника відповідача у справі, котрий суду ствердив, що згідно наказу КЗ Самбірської ЦРЛ від 25.05.2015 року №131 «Про приведення штатної чисельності працівників Самбірської міської дитячої лікарні у відповідність до наказу МОЗ №33 від 23.02.2000р. «Про штатні нормативи та типові штати ЗОЗ» зобов'язано було провести скорочення штатних посад працівників Самбірської міської дитячої лікарні з 02.08.2015 року. Було визначено 10,75 посад працівників Самбірської міської дитячої лікарні, які підлягають скороченню, в тому числі 1 посада кухаря. На час звільнення у штатному розписі Самбірської міської дитячої лікарні були зайняті три особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у всіх них однакова кваліфікація, ІV тарифний розряд, та продуктивність праці, за сімейним статусом - у всіх трьох нема двох і більше утриманців, усі мають пенсійне забезпечення, діти їхні дорослі та з самостійним заробітком, проте, найкоротший тривалий безперервний стаж роботи у даній установі визначено у ОСОБА_5 з 28.02.1980 року, при тому, що ОСОБА_3 - з 07.10.1973р., ОСОБА_6 - з 12.03.1978р. Тому було визначено, що під скорочення підпадає ОСОБА_5, відтак суд прийшов до переконання, що у Самбірській міській дитячій лікарні відбулось скорочення штатної чисельності працівників, що призвело до розірвання трудового договору із ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, де відсутнє правонаступництво у трудових відносинах.

Виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, з'ясування обставин справи та перевірки їх представленими у передбаченому Цивільним процесуальним Законом порядку доказами, аналізуючи пояснення осіб, які брали участь у справі, суд вважає, що в позові ОСОБА_5 до Самбірської міської дитячої лікарні, головного лікаря Самбірської міської дитячої лікарні Іванюка Григорія Івановича, треті особи комунальний заклад Самбірська центральна районна лікарня Львівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним звільненням слід відмовити за безпідставністю, оскільки судом встановлено, що дії відповідача не порушують законні права, свободи та інтереси позивача. Відповідачем вірно використане право на звільнення працівника із займаної посади відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням порядку і процедури вивільнення, а тому звільнення ОСОБА_5 слід визнати законним.

Судові витрати у зв'язку з таким вирішенням цивільної справи підлягають стягненню із позивача у дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити за безпідставністю ОСОБА_5 у позові до Самбірської міської дитячої лікарні, головного лікаря Самбірської міської дитячої лікарні Іванюка Григорія Івановича про поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди у зв'язку із незаконним звільненням.

Стягнути із ОСОБА_5 у дохід держави 487,2грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Даний примірник рішення виготовлено в нарадчій кімнаті та він має силу оригіналу.

Суддя І.С. Казан.