Справа № 750/5328/15-ц
Провадження № 2/750/2009/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору поруки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 1979 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 22.01.2007 року її чоловіком ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого він поручився перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором від 22.01.2007 року. Ввважає, що зазначений договір поруки необхідно визнати недійсним, оскільки вона не давала своєї згоди на його укладення, а їхнє майно є спільною сумісної власністю подружжя та розпорядження таким майном відповідно до ст. 65 СК України здійснюється дружиною та чоловіком за взаємною згодою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25 серпня 1979 року.

22 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязується перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за виконання ОСОБА_3 усіх його зобовязань перед АКІБ «УкрСиббанк» в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 0 від 22 січня 2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Таким чином, порука є угодою щодо прийняття на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконано боржником. Тобто, порука є способом забезпечення виконання зобовязання, а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю, а договір поруки не створює обовязків для інших осіб, крім сторін за договором.

Крім цього, згідно ст. 73 СК України за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

З аналізу даної норми випливає, що права позивача при укладенні договору поруки не були порушені, а її посилання на ст. 65 СК України безпідставні.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя