Провадження №2/592/132/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Шушура А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, третя особа ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивач вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем була придбані двокімнатна квартира АДРЕСА_1 «В» у м.Суми, та 1 / 2 частина нежитлового приміщення оздоровчий комплекс літ. Ж за адресою вул. Привокзальна, 25, м.Суми. Позивач вважає, що має право на половину зазначеного майна. Тому просить провести розподіл спільного майна подружжя виділивши йому 1 / 2 частину нежитлового приміщення та 1/ 3 частину квартири, відповідачу залишити 2 / 3 частини квартири.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача погодився з тим, щоб частина нежитлового приміщення залишилася позивачу. Втім вважав, що недоцільно залишати у спільній власності квартиру сторонам. Вважав, що це буде на шкоду у інтересам обох сторін, а тому просив відійти від рівності часток і залишити усю квартиру відповідачу та визначити частину компенсації частки позивача.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що з 08.09.2009 року по 30.09.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу, 22.11.2013 року, позивачем за договором купівлі-продажу була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 «В» у м.Суми за 215 496 грн.. 09.12.2013 року позивачем і третьою особою за договором купівлі-продажу також придбано по 1 / 2 частині нежитлового приміщення оздоровчий комплекс літ. Ж за адресою вул. Привокзальна, 25, м.Суми, за 144 100 грн..

На час судового розгляду вартість квартири становить 554 400 грн., а вартість 1 / 2 частини нежитлового приміщення 196 200 грн., що визначено висновком судової оціночної-будівельної експертизи №602 від 30.07.2015 року./а.с.204-218/

Також встановлено, що позивач з 30.03.1995 року є підприємцем, що підтверджено відповідним витягом з реєстру. Відповідач 30.01.2015 року припинила свою підприємницьку діяльність.

Спірні правовідносини є сімейними і в регульовані ст.ст. 60, 70, 71 СК України.

Відповідно до ст. 60 СК Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснив, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч. 2 і 3 ст. 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Відповідач просив відступити від рівності часток з тих мотивів, що позивач не сплачує аліменти, відповідач самостійно здійснив ремонт квартири, у позивача є інша квартира. Втім лише заявлені мотиви не можуть бути підставами для відхилення від рівності часток. Всупереч положенням ст.ст. 59-60 ЦПК України відповідачем не надано належних і переконливих доказів для відступлення від рівності часток подружжя.

При поділі майна суд виходить із того, що СК України передбачає, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

При цьому суд виходить з роз'яснень, які містяться в зазначеній Постанові Пленуму, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч. 4 і 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Сторони не порушували питання про припинення права іншого співвласника на частку в спільному майні, про спосіб поділу спільного майна згоди не досягли та попередньо не внесли на депозитний рахунок відповідної грошової суми.

Відтак суд вважає необхідним задовольнити позов у заявлений спосіб. Так загальна вартість спірного майна становить 750 600 грн., а відтак кожному припадає по 375 300 грн. При поділі майна позивачу на суму його частки слід виділити 1 / 2 частину нежитлового приміщення вартістю 196 200 грн.. По квартирі слід лише визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні. Так позивачу залишити 1 / 3 частину квартири на суму 184 800 грн., а відповідачу 2 / 3 частини на суму 369 600 грн..

Визначений спосіб поділу є більш прийнятним для сторін. По-перше обидві сторони визначилися з тим, що нежитлове приміщенні слід залишити позивачу. Це також буде відповідати його інтересам як підприємця. По-друге залишення більшої частини квартири відповідачу більше сприятиме забезпеченню її прав та прав дитини на житло. Окрім того у позивача є інша квартира.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування витрат. Також з відповідача слід стягнути на користь держави різницю судового збору, який вже визначений від вартості спірного майна, яка встановлена у ході судового розгляду 2216,26 грн. (3654-1437,74).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Провести поділ спільного майна подружжя та виділити ОСОБА_1 1 / 2 частину нежитлового приміщення оздоровчий комплекс літ. Ж за адресою вул. Привокзальна, 25, м.Суми, 1 / 3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 «В» у м.Суми, визнавши за ним право особистої приватної власності; ОСОБА_2 виділити 2 / 3 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1 «В» у м.Суми, визнавши за нею право особистої приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4893 грн. 74 коп. відшкодування витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2216 грн. 26 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою, яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко