Справа № 780/355/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/5136/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 24 15.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд ТБК», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 3 листопада 2014 року близько 8 год. 15 хв. по вул. Авіаторів в с. Чайка Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, під її керуванням, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за договором обов'язкового страхування була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», де страхувальником виступає ТОВ «Трансбуд ТБК», з якими остання перебувала в трудових відносинах та керувала автомобілем в силу своїх трудових обов'язків.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності y вигляді штрафу.

Позивач вказала, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 їй завдано матеріальну шкоду пов'язану з ушкодженням автомобіля, розмір якої згідно рахунку-фактури від 19 березня 2015 року складеного ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» складає 38 359,79 грн., в тому числі ПДВ - 6 393,30 грн.

Зважаючи, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» або ТОВ «Трансбуд ТБК» на її письмові та усні звернення в добровільному порядку відмовляються здійснити страхові виплати, позивач просила суд стягнути з них, як страховика та роботодавця заподіювача шкоди відповідно, вищевказані суми майнової шкоди.

У подальшому, ОСОБА_2 збільшивши позовні вимоги, просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» або ТОВ «Трансбуд ТБК» на її користь в рахунок відшкодування матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості транспортного засобу 52 784,61 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток завданий в результаті ДТП в розмірі 36 289,64 грн., та судовий збір в розмірі 362,89 грн., а всього 36 652,53 грн. Стягнуто з ТОВ «Трансбуд ТБК» на користь ОСОБА_2 відшкодування вартості втрати товарного вигляду транспортного засобу у розмірі 16 494,97 грн., та судовий збір в розмірі 164,94 грн., а всього 16 659,91 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині розміру стягненого з них матеріального збитку, відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» подали апеляційну скаргу, в якій просять його змінити, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, зменшивши суму страхового відшкодування без врахування ПДВ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 3 листопада 2014 року близько 8 год. 15 хв. по вул. Авіаторів в с. Чайка Києво-Святошинського району Київської області сталася ДТП за участю автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_1, під керуванням третьої особи ОСОБА_3 та автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_2, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності y вигляді штрафу.

Згідно із звітом № 273 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, складеного 12 червня 2015 року ФОП ОСОБА_6, матеріальний збиток, завданий власникові вказаного транспортного засобу в результаті його пошкодження у ДТП за розцінками сервісного центру ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», з урахуванням втрати товарної вартості складає 52 784,61 грн., матеріальний збиток без урахування втрати товарної вартості - 36 289,64 грн.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9745597 від 3 березня 2014 року, за умовами якого ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» прийняли на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок ДТП, винуватцем якої буде будь-яка, особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_1, що належить страхувальнику ТОВ «Трансбуд ТБК».

У зв'язку з чим позивач повідомив відповідача про страховий випадок телефоном 3 листопада 2014 року і повідомлення було зареєстровано в «Журналі реєстрації заяв про подію» за вхідним номером № 1520.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в трудових правовідносинах з ТОВ «Трансбуд ТБК» та на момент ДТП керувала транспортним засобом силу своїх трудових обов'язків, що не також підтверджується подорожнім листом службового легкового автомобіля від 3 листопада 2014 року.

4 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із письмовою заявою про перерахування страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку, однак відповідач проігнорував вказану вимогу, в передбачені законом строки виплату не здійснив.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» умов договору страхування автомобіля, не отримав суму страхового відшкодування передбаченого положенням ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» та ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому сума матеріального збитку завданого в результаті ДТП в розмірі 36 289,64 грн. підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Разом з тим, суд не вбачав правових підстав для зменшення матеріального збитку стягуваного з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на оплату 20 % ПДВ в сумі 6 048,27 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент розгляду справи автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, відремонтовано.

Також суд дійшов висновку, що вартість втрати товарного вигляду транспортного засобу розмірі 16 494,97 грн. необхідно стягнути із відповідача ТОВ «Трансбуд ТБК», як із особи що відповідно до ст. 1187 ЦК України на відповідній правовій підставі володіла джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

При цьому у частинах стягнення з відповідачів матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості транспортного засобу без ПДВ рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому згідно вимог ст. 303 ЦПК України перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Договором добровільного страхування ризиків не передбачено виплата страховиком потерпілій особі ПДВ при виплаті страхового відшкодування без підтверджуючих документів про сплату потерпілим такого податку.

У ст. 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У цьому законі у ст. 29 врегульовано що є шкодою, пов'язаною з пошкодженням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У звіті № 273 від 12 червня 2015 року про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, складеного спеціалістом ОСОБА_7 - ФОП ОСОБА_8, який має право на здійснення вказаного виду діяльності, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування втрати товарної вартості становить 36 289,64 грн. Вказаний висновок ніким не спростовано.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок визначення розміру страхової виплати, яка дорівнює розміру шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу та передбачено, вартість яких саме витрат, пов'язаних із відновленням транспортного засобу, включається до розміру страхової виплати.

Страхова компанія (страховик), надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує не відшкодування матеріальних збитків, які понесла застрахована особа, а страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку, розрахованого шляхом проведення відповідної експертизи.

Ураховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент розгляду справи автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номер НОМЕР_2, відремонтовано, що зумовлюється відшкодуванням понесених збитків, підстав для вирахування із страхового відшкодування ПДВ Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено.

За таких обставин рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: