ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8261/14-ц
провадження № 2/753/224/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарях Яківчук К.А., Калініченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Учитель-3" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів, в розмірі 22109,71 грн. основного боргу, 4500 грн. витрат на правову допомогу та судового збору. При цьому посилався на те, що відповідачі є наймачами квартири за адресою: АДРЕСА_1. Організацією, яка обслуговує зазначений будинок, є ЖБК «Учитель-3».

Позивач є балансоутримувачем будинку і у відповідності до закону веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального, поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію. Між Позивачем та відповідачами встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі не сплачують кошти за комунальні послуги і станом на 14.02.2014 за відповідачами утворилась заборгованість за особовим рахунком в сумі 22109, 71 грн.

В судовому засіданні представниками позивача було зменшено суму позовних вимог, а саме суму основної заборгованості, заявлену до стягнення, зменшено до 13630,73 грн. З урахування решти вимог, заявлених в позовній заяві, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили розглядати справу за їх відсутності та подали до суду заперечення, в яких посилались на те, що починаючи з грудня 2005 року вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 і в ЖБК «Учитель-3» комунальні послуги з цього часу не отримують, а отримують їх за адресою фактичного місця проживання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на недоведеність позивачем позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, вважаючи позовні вимоги зокрема, розрахунок, наданий як підставу наявності заборгованості відповідачів необгрунтованим, недоведеним. Посилався на те, що в розрахунку заборгованості наявний борг на початок позовного періоду у розмірі 6297,42, доказів якого позивчем не надано, стягнення заборгованості позивачем виходить за межі позовної давності, крім того, позивачем житлово-комунальні послуги надаються не в повному обсязі, не належним чином, з приводу чого мешканці будинку неодноразово звертались до позивача, всі ці обставини виключають можливість задоволення позову, оскільки позивачем позовні вимоги не доведені та не обгрунтовані в повній мірі. Просив у позові відмовити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7, який являється бувшим головою правління ЖБК «Учитель-3» та мешканцем будинку АДРЕСА_1, повідомив, що на даний час позивачем житлово-комунальні послуги в будинку практично і фактично не надаються, про що мешканці будинку неодноразово звертались до правління ЖБК. В зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення боргу за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 та членів його сім'ї є необґрунтованими та взагалі абсурдними.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідка приходить до висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є користувачами квартири АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою форми № 3 наданою до суду позивачем. Організацією, що надає житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території є ЖБК «Учитель-3».

Договорів про надання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території між відповідачами та позивачем не укладено.

Із письмових заперечень відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні та наданих їм доказів - довідок від 23.06.2014 (а.с. 24, 26) - встановлено, що відповідачі з січня 2005 року постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 отримують та оплачують за цією адресою всі комунальні послуги.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Отже, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території не отримували і відповідно у них відсутній обов'язок їх оплачувати.

Наданий до суду відповідачем ОСОБА_2 Акт Державної фінансової інспекції в м. Києві за № 0930/1202 від 31.05.2013 року, яким встановлено, що за період з 01.01.2010 по 12.04.2013 року відсутні регістри бухгалтерського обліку та відсутній штат працівників, що свідчить про надання відповідачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території не у повному обсязі.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в солідарному порядку.

Відповідно до положення статті 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Тобто, солідарні зобов'язання - це зобов'язання, які характеризуються солідарним обов'язком або солідарною вимогою, що виникає у випадках, встановлених договором чи законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Солідарні зобов'язання виникають лише у випадках, спеціально передбачених договором або законом, як виняток із загального правила, оскільки зобов'язання із множинністю осіб, передбачаються частковими. До визначених законом випадків належать випадки неподільності предмета, сумісного заподіяння шкоди.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення суми заборгованості з відповідачів у солідарному порядку не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, так як заборгованість за період вимог з 01.08.2010 по 01.08.2012, як предмет зобов'язання має ознаку подільності пропорційно до отриманих відповідачами комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території виходячи з кількості осіб, що проживають в приміщенні.

Оскільки наявність солідарного обов'язку по сплаті комунальних послуг у відповідачів відсутня та з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми заборгованості саме в солідарному порядку, не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Частинами 2, 3 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку , а розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

За вимогами ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Представником відповідача ОСОБА_2 заявлена сума заборгованості не визнана з підстав недоведеності застосування тарифів на комунальні послуги за якими проводилося нарахування боргу.

На підтвердження своїх вимог позивачем в судовому засіданні надано помісячні розрахунки за заявлений період заборгованості по квартирі АДРЕСА_1, із зазначенням загальних сум нарахувань по комунальним послугам, проведених оплат та наявного боргу (а.с. 3-4, 93-112).

Як визначено ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги, серед іншого, включають: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Позивачем на вимогу суду надано розміри тарифів, які застосовувались ним при проведенні розрахунків заборгованості. Проте в наданих доказах відсутня інформація, щодо періодів їх застосування, також наявні тарифи, які скасовані та визнані недійсними рішеннями адміністративних судів України, що набрали законної сили. Дані обставини не дають суду змогу з'ясувати підстави застосування дійсних тарифів та провести обчислення суми заборгованості по кожному виду наданих житлово-комунальних послуг, у тому числі з врахуванням вже сплачених відповідачами сум.

Тобто, надані до суду представниками позивача розрахунки заборгованості є неоднозначними, не містить достовірних даних, які б обґрунтовували борг відповідачів за надані житлово-комунальні послуги, тому суд не приймає дані розрахунки, як належні докази на підтвердження розміру заборгованості.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,27,60,88,212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 541 ЦК України, ст. 1, 13, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суд

В И Р І Ш И В :

В позовіЖитлово-будівельного кооперативу "Учитель-3" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: