Справа № 184/1818/15-ц
Номер провадження 2/184/632/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Орджонікідзе в особі виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту родинних відносин, факту сумісного проживання та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами з надвірними спорудами у порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою і просить суд встановити факт родинних відносин між ним та померлою 19.06.2012 року ОСОБА_3, встановив, що вона дійсно була його рідною матір'ю; встановити факт родинних відносин між померлою 19.06.2012 року ОСОБА_3 та померлою 09.06.2002 року ОСОБА_4, встановив, що вона дійсно була рідною матір'ю ОСОБА_3; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері, ОСОБА_4, померлої 09.06.2002 року; встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, померлою 19.06.2012 року, на час відкриття спадщини; визнати за ним право власності на житловий будинок № 8 по вул. Підгірна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 69,35 кв. м. та житловою площею 37,35 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Представник відповідача - Територіальна громада м. Орджонікідзе повторно в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2012 року померла рідна матір ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 8 з надвірними спорудами по вул. Підгірна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області вартістю 2103691 грн. за оцінкою фахівця. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами матір позивача успадкувала після смерті своєї матері і її бабусі ОСОБА_4, яка померла 09.06.2002 року. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав на підставі свідоцтва про право власності від 22.06.1996 року 1/2 частка та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.06.1996 року - теж 1/2 частка. Вказані документи були видані ОСОБА_4 Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області після смерті її померлого чоловіка і дідуся позивача ОСОБА_5. На випадок своєї смерті бабуся позивача ОСОБА_4 склала заповіт від 22.06.1996 року, в якому все своє майно, у тому числі і вказаний житловий будинок вона заповіла своєму сину ОСОБА_6, рідному брату матері позивача. Однак він протягом встановленого законом строку спадщину, що відкрилася після смерті своєї матері, не прийняв. Замість нього спадщину прийняла матір позивача, яка постійно проживала в зазначеному житловому будинку разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4 і залишилася проживати в цьому житловому будинку і після її смерті. Рідна матір позивача є рідною дочкою померлої ОСОБА_4 і відповідно спадкоємцем першої черги за законом, яка вважається такою , що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її померлої матері , відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, якій діяв на час відкриття спадщини після смерті її матері.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Матір ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння усім спадковим майном, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_4, у тому числі і вказаним житловим будинком. Однак вона теж протягом встановленого законом строку не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з тієї підстави, що їй було відомо про наявність заповіту її матері на користь її брата. Матір позивача в зв'язку з тим, що її брат, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 РФ протягом тривалого часу не приймав ніяких заходів для переоформлення житлового будинку на своє ім'я, звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на своє ім'я.

Державний нотаріус Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_7В, пояснила матері позивача, що не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок після смерті її матері з тієї підстави, що її син ОСОБА_6, на користь якого складений заповіт, може звернутися до суду з заявою про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини і суд може визнати причину їм пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк внаслідок того, що він проживає в іншій державі.

Через два роки після смерті ОСОБА_4 в червні 2004 року її син ОСОБА_6 приїхав у відпустку до м. Орджонікідзе і вони разом з матір'ю позивача звернулися до державного нотаріуса ОСОБА_7, де ОСОБА_8 надав державному нотаріусу офіційну заяву від 09.06.2004 року про те, що він спадщину після смерті матері не прийняв, що він не має наміру звертатися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини і про те, що він не заперечує проти того, щоб свідоцтв про право на спадщину на майно було видано дочки померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_9, тобто матері позивача, яка на той час мала прізвище «Павлова». Матері ОСОБА_1 державний нотаріус ОСОБА_7 надала роз'яснення, що їй після того, як її брат подав таку заяву про відмову від спадщини, слід звернутися до суду з позовом про визнання факту прийняття спадщини та про визнання власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на підставі ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на час смерті її матері ОСОБА_4 Однак матір позивача до дня своєї смерті кожного року відкладала своє звернення до суду з вказаним позовом, посилаючись на матеріальні складнощі.

19.06.2012 року матір позивача ОСОБА_3 померла. Заповіту на випадок своєї смерті матір ОСОБА_1 не залишила. Позивач - її син є єдиним спадкоємця першої черги за законом після її смерті. Позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку. Але він фактично постійно проживав разом з матір'ю в її зазначеному житловому будинку до дня її смерті і, таким чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті своєї матері у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Позивач такої заяви не подавав. Він змушений звернутися до суду з цим позовом в зв'язку з тим, що нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом внаслідок того, що його матір не оформила своїх спадкових справ на зазначений житловий будинок після смерті її матері, власника житлового будинку ОСОБА_4, а позивач протягом встановленого законом строку не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, в актовому запису про народження матері позивача її матір'ю помилково зареєстрована ОСОБА_10, замість ОСОБА_4. Матір позивача двічі реєструвала шлюб спочатку з його батьком ОСОБА_11, а потім після його з ОСОБА_12 І у позивача немає усіх необхідних документів цивільного стану на підтвердження вказаних фактів. Тому нотаріус надала їм пораду звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України , право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Таким чином, суд вважає необхідним встановити факт родинних відносин між померлою 19.06.2012 року ОСОБА_3 та померлою 09.06.2002 року ОСОБА_4 встановив, що вона дійсно була рідною матір'ю ОСОБА_3; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері - ОСОБА_4, померлої 09.06.2002 року; встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, померлою 19.06.2012 року, на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 8 по вул. Підгірна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 69,35 кв. м. та житловою площею 37,35 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері позивача - ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226, 256-258 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла 19 червня 2012 року, встановив, що вона дійсно була його рідною матір'ю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 19 червня 2012 року та ОСОБА_4, яка померла 09 червня 2002 року, встановив, що вона дійсно була рідною матір'ю ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 09 червня 2002 року.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, яка померла 19 червня 2012 року, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по вул. Підгірна в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 69,35 квадратних метрів та житловою площею 37,35 квадратних метрів в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 19 червня 2012 року.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_13