Справа № 462/158/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 рокуЗалізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Друга Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 20.11.1996 року, в якому вона зазначена як співвласник у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у даному свідоцтві помилково було зазначено її дівоче прізвище - «ОСОБА_1», хоча вона ще 25.07.1992 року уклала шлюб із ОСОБА_3 та при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1». З огляду на це, просить суд встановити факт відповідності правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Заінтересована особа - Друга Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не направила в суд свого представника, при цьому до суду подано заяву за підписом завідуючої нотконтори, в якій вона просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.07.1968 року заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і в такому її прізвище вказано «ОСОБА_1», її батьками значаться ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.7).

Судом встановлено, що25.07.1992 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 і при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 25.07.1992 року (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.07.2005 року (а.с.9), після розлучення із ОСОБА_3 заявнику залишено прізвище «ОСОБА_1».

Із даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_5, виданого Залізничним РВ УМВС України в Львівській області від 05.07.1999 року (а.с. 4-5), ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1; 25.07.1992 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, 08.07.2005 року зареєстровано розірвання цього шлюбу; зареєстрована з 25.02.1985 року за адресою: АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва НОМЕР_1 від 20.11.1996 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно пояснень заявника її батьки померли - мати ІНФОРМАЦІЯ_2 і батько ІНФОРМАЦІЯ_3, а встановлення заявленого факту необхідне для оформлення права на спадщину після їх смерті.

Таким чином, аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що заявник ОСОБА_1 і ОСОБА_1, яка значиться у свідоцтві про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 20.11.1996 року, є однією і тією ж особою, а при оформлення такого документу допущено помилку, оскільки заявник ще 25.07.1992 року змінила прізвище з «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що факт належності ОСОБА_1 свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 20.11.1996 року, є доведеним, а тому є достатньо підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа - свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 20.11.1996 року, в якому вона зазначена як співвласник у праві спільної сумісної власності, як ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.