Дата документу 20.05.2015
Справа № 320/2533/15-ц
Провадження № 2/320/1615/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

при секретарі: Михайловій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що у жовтні 2011р. між ним та відповідачем була досягнута усна домовленість стосовно купівлі-продажу належного відповідачу автомобіля НОМЕР_1. Згідно досягнутої домовленості, вартість автомобілю сторони визначили в розмірі 5300,00 доларів США, що на тої час за курсом НБУ відповідало 42241,00грн. На момент придбання автомобіля у ОСОБА_1 не було коштів для належного оформлення права власності на нього, а тому, 11.10.2011р. між ними був укладений простий письмовий договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля за обумовлену ціну. У цей же день ОСОБА_1 був переданий автомобіль, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а він розрахувався з відповідачем за придбаний автомобіль та передав йому грошові кошти у розмірі 42241,00 грн., про що відповідач склав розписку та видав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність на керування та розпорядження автомобілем. В договорі сторони домовились 12 грудня 2011 року о 15 год. 00 хв. прибути до приміщення приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Бондар Т.І. за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 44, з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля. Однак, відповідач в визначений час не з'явився. В подальшому, на прохання оформити належним чином договір, відповідач жодним чином не реагував, посилаючись на брак часу. Він внаслідок бездіяльності відповідача не може належним чином оформити на себе автомобіль, позбавляє його в повній мірі реалізувати своє право власності на придбаний автомобіль.

Вирішити дане питання позасудовим порядком не можливо, тому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1,

укладений 11.11.2011 року між ним та ОСОБА_2. Визнати за ним право власності на автомобіль НОМЕР_1.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2011р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений простий письмовий договір купівлі-продажу належного відповідачу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110, державний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3. Згідно досягнутої домовленості, вартість автомобілю сторони визначили в розмірі 5300,00 доларів США, що на тої час за курсом НБУ відповідало 42241,00грн. (а.с.9).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1,3 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

11.10.2011р. ОСОБА_1 був переданий автомобіль, ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а він розрахувався з відповідачем за придбаний автомобіль та передав йому грошові кошти у розмірі 42241,00 грн., про що відповідач склав розписку та видав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність на керування та розпорядження автомобілем (а.с.7,8,10).

Згідно ч. 1, 4 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Згідно п.6 Договору купівлі-продажу було встановлено, що сторони погодили, що договір купівлі-продажу автомобіля підлягає нотаріальному посвідченню, зокрема: сторони домовились 12 грудня 2011 року о 15 год. 00 хв. прибути до приміщення приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Бондар Т.І. за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 44, з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля.

Судом було встановлено, що відповідач у визначений договором час, а саме 12 грудня 2011 року о 15 год. 00 хв. не прибув до приміщення приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Бондар Т.І. за адресою: м. Мелітополь, вул. Свердлова, 44, з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля не з'явився з невідомих причин, та в подальшому ухилявся від виконання умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судом було встановлено, що при укладенні вищевказаного договору сторонами було досягнуто згоди по всім його істотним умовам, які було частково виконані відповідачем, позивач фактично володіє та користується купленим ним автомобілем з 2011 року, ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору позбавляє його можливості належним чином оформити на себе автомобіль, позбавляє його в повній мірі реалізувати своє право власності на придбаний автомобіль, відповідач повністю визнає позовні вимоги позивача, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 207, 209, 212, 213, 214- 218 ЦПК України, ст. ст. 203, 209, 220, 317, 319, 321, 328, 334, 655-657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля - ЗАЗ-DAEWOO T13110, державний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, укладений 11 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.НОМЕР_4), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, право власності на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, державний номер НОМЕР_2, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, виданого РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в Запорізькій області 08.12.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко