Справа № 344/6762/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1592/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_6 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.04.2011 року надав нотаріально посвідчену довіреність на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на право користування та розпорядження належним йому на праві власності автомобілем Skoda Octavia Tour 1,9 TDI, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3.

У квітні 2014 року йому стало відомо, що 11.05.2011 року ОСОБА_2 продала даний автомобіль ОСОБА_6, зокрема, 10.05.2011 року даний автомобіль був знятий з обліку і в це же день зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі довідки-рахунку серії КІМ №564173, виданої 10.05.2011 року ТзОВ «Янголз», згідно якої вартість автомобіля складала 71 186,57 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 відмовляється повернути йому, як довірителю, кошти, отримані від продажу автомобіля, просив позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 липня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_6

18.08.2014 року ОСОБА_4 збільшив позовні вимоги та, посилаючись на те, що реальна вартість проданого автомобіля становить 14 000,00 дол. США, що еквівалентно 183 950,63 грн., станом на 12.08.2014 року, просив стягнути вказану суму з ОСОБА_2

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 117378 грн. 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 1 173 грн. 78 коп. судового збору.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права і неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Вищевказану ухвалу апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що за відсутності жодних доказів, суд прийшов до висновку, що оплата за автомобіль здійснювалась у доларах США.

Крім того, помилковим є й висновок суду про те, що позивач не пропустив строку звернення до суду.

Стверджує, що позивач та ОСОБА_6 попередньо домовлялися щодо вартості автомобіля та можливості його продажу ОСОБА_4 третій особі. 10.05.2010 року було укладено договір про відчуження автомобіля, з якого вбачається, що на момент відчуження автомобіль містив тимчасовий номерний знак НОМЕР_4.

Позивач знав про відчуження автомобіля, оскільки користувався ним і після 10.05.2011 року, що сам визнав у судовому засіданні.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт, її представник та третя особа апеляційну скаргу підтримали, з чим не погодилися позивач та його представник, які просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, визначаючи суму коштів, які підлягають поверненню позивачу виходив з вартості автомобіля на час його продажу в розмірі 8933,61 дол. США, що по курсу НБУ станом на 21.08.2014 року становило 117 378,7 грн.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, оскільки до цих висновків суд дійшов при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності належав автомобіль Skoda Octavia Tour 1,9 TDI, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 04.01.2006 року Івано-Франківським МРЕВ.

04.04.2011 року позивач надав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розпоряджатися на свій розсуд на умовах та за ціною на свій розсуд (продати, здати в оренду, обміняти, надати в користування, позичку, передати в заставу) експлуатувати належний йому транспортний засіб Skoda Octavia Tour 1,9 TDI, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3.

Згідно листа Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області №199 від 30.04.2014 року, зазначений автомобіль 10.05.2011 року був знятий з обліку на підставі заяви ОСОБА_6, а 11.05.2011 року автомобіль було зареєстровано за ним на підставі довідки-рахунку серії КІМ №564173, виданої 10.05.2011 року ТзОВ «Янголз».

Встановлено також, що 10.05.2011 року ОСОБА_7, яка діяла від імені позивача по дорученню від 04.04.2011 року, та ОСОБА_6 уклали договір на оформлення довідки-рахунку через магазин Івано-Франківської філії ТОВ «Янголз», відповідно до якого ОСОБА_2 продала останньому автомобіль Skoda Octavia Tour 1,9 TDI, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3 за ціною 71 186,57 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язаний вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач, посилаючись на ст. 1006 ЦК України, згідно з якою повірений зобов'язаний, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення, зазначав, що виручених від продажу його автомобіля грошових коштів ОСОБА_2 не передала.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилалася на те, що позивачу було відомо про відчуження автомобіля і кошти від продажу якого в сумі 14 000 доларів США позивач одержав ще до видачі довіреності.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували факт передачі позивачу зазначених коштів у квітні 2011 року, суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів констатує, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про отримання позивачем від продажу автомобіля 14 000 доларів США, в матеріалах справи не міститься, не надано таких доказів апелянтом і в засіданні апеляційного суду. Більше того, колегія суддів зауважує, що згідно довідки-рахунку ОСОБА_2 продала автомобіль Skoda Octavia Tour 1,9 TDI, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_3 за ціною 71 186,57 грн., а отже саме таку суму слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення не може бути залишене в силі, оскільки не є законним і обґрунтованим. По даній справі є правові підстави для ухвалення нового рішення про часткове зазадоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 711грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, жителя АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти в сумі 71186. 57 (сімдесят одну тисячу сто вісімдесят шість гривень п»ятдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 711.86 (сімсот одинадцять гривень вісімдесят шість копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта