ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3377/15-ц
провадження № 2/753/2917/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"21" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання поруки припиненою, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання поруки припиненою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 13 лютого 2009 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» укладено кредитний договір №В-50/0014/09/86/20Ю за яким позичальнику був наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 27 553 грн. 36 коп. з умовами погашення кредиту відповідно до Графіка платежів. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань по договору 13 лютого 2009 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №В-50/0014/09/86/20. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 14 жовтня 2011 року з позичальника та його поручителів стягнуто суму несплачених вчасно процентів, пені, витрат на правову допомогу та третейський збір. Зазначає, що 29 січня 2015 року позивач отримав від відповідача листа, в якому повідомив про невиконання позичальником умов кредитного договору та вимагав від позивача достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані відсотки та пеню. Вважаючи, що Договір поруки має бути припинений на підставі ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 був змушений звернутися до суду із зазначеним позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив визнати поруку за договором поруки, що укладений між ним та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» в частині виконання умов Кредитного договору №В-50/0014/09/86/20 від 13 лютого 2009 року по поверненню тіла кредиту та кредитної заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам та пені, яка виникла з 13 вересня 2011 року і не охоплюється змістом рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 14 жовтня 2011 року припиненим та стягнути з відповідача на його користь позивача судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчать відповідні зворотні поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не відомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2009 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» укладено кредитний договір №В-50/0014/09/86/20Ю за яким позичальнику був наданий кредит на споживчі цілі у розмірі 27 553 грн. 36 коп. з умовами погашення кредиту відповідно до Графіка платежів.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань по договору 13 лютого 2009 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №В-50/0014/09/86/20.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 14 жовтня 2011 року з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто суму несплачених вчасно процентів, пені, витрат на правову допомогу та третейський збір.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2015 року позивач отримав від відповідача листа, в якому повідомив про невиконання позичальником умов кредитного договору та вимагав від позивача достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані відсотки та пеню.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

П. 3.3 Кредитного договору за Графіком платежу строком виконання основного зобов'язання (останній платіж) являється «20 лютого 2014 року».

Строком є певний період у часі зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 1 ст. 251 ЦК України). Строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

У справі, яка розглядається, встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Така правова позиції була неодноразово викладена Верховним Судом України, зокрема, у Постанові від 07.11.2013 у справі за № 6-116цс13, у Постанові від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14, у Постанові від 18.06.2014 у справі № 6-61цс14, у Постанові від 17.09.2014 у справі № 6-95цс14.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 17 вересня 2014 року №6-53цс14 та №6-125цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для врахування).

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 29 січня 2014 року №6-155цс13 та від 24 вересня 2014 року №6-106цс14).

Оскільки датою останнього платежу у Графіку платежу Кредитного договору є 20 лютого 2014 року, матеріали справи не містять докази на підтвердження того, що банк звертався до поручителя ОСОБА_2 з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язань.

За своєю правовою природою строк, визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються (презумпція припинення поруки).

У своїх правових висновках Верховний Суд України вказує, що звернення до суду з позовом про визнання поруки припиненою не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору (постанови від 05 грудня 2012 року №6-147цс12, від 18 жовтня 2013 року №6-107цс13).

Таким чином, оскільки в Договорі поруки №В-50/0014/09/86/20 від 13 лютого 2009 року не встановлено строку закінчення поруки, а в Кредитному договорі №В-50/0014/09/86/20 від 13 лютого 2009 року встановлений строк виконання основного зобов'язання (останній платіж) - 20 лютого 2014 року, позивач, в свою чергу, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, то відповідно до вищенаведеної норми закону, договір поруки є припиненим з 21 серпня 2014 року.

Згідно зі ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ст.ст.57, 59 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Представником відповідача жодних заперечень, або доказів, які б спростовували виоги позивача до суду надано не було.

Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що договір поруки припинений з 21 серпня 2014, позов ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 559 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку за Договором поруки №В-50/0014/09/86/20 від 13 лютого 2009 року, укладеним між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2 в частині виконання умов Кредитного договору №В-50/0014/09/86/20 від 13 лютого 2009 року по поверненню тіла кредиту та кредитної заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам та пені, яка виникла з 13 вересня 2011 року і не охоплюється змістом рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 14 жовтня 2011 року у справі № 314/11.

Стягнути із Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» () на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем через Дарницький районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА