АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-3147 Головуючий у 1-й інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Бондар Олени Вячеславівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" через свого представника Бондар Олену Вячеславівну подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.1, а.с.239-241).

В суд апеляційної інстанції відповідач не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, надав суду заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити рішення районного суду без змін (т.2, а.с.14-18). Суд ухвалив розглядати справу у його відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, Бондар О.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

5 травня 2008 року між Закритим акціонерним: товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №МL-008/164/2008, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 60 900 Швейцарських франків, із розрахунку 6,49% річних. Відповідно до Додаткового договору №5 від 9 вересня 2011 року до кредитного договору №МL-008/164/2008, в кредитний договір були внесені зміни відповідно до яких Позивач надав відповідачу кредит в розмірі 465 548 грн. 98 коп.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_4 5 травня 2008року було укладено Договір іпотеки № РМL-008/164/2008, за умовами якого, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності. Предмет іпотеки складається з 3 жилих кімнат. Загальна площа становить 58,30 кв.м.

Відповідно до п. 4.4 Договору іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін, з урахуванням звіту суб'єкта оціночної діяльності становить 795 804 грн.

Згідно п. 4 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав. Право визначення підстави та способи звернення стягнення належить іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Згідно п. 5 Договору іпотеки, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення; стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами в будь-який момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

30 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до умов договору, ПАТ «ОТП Банк» в порядку, в обсязі та на умовах, визначених договором передає (відступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у зазначених зобов'язаннях, (а.с.140-150)

Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в м. Києві від 26 квітня 2014 року, місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1.

За встановлених обставин, з урахуванням положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що районним судом неповно ураховані обставини, що мають значення для справи, які мають місце і підтверджені наявними у справі письмовими доказами. Як наслідок, висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню (ч.2 ст. 309 ЦПК).

Районним судом невірно застосовані до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 7 червня 2014 року (далі - Закон). Так суд першої інстанції виходив з того, що дія цього Закону є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача. При цьому районним судом не враховано, що Закон прийнятий з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів), укладеними з фінансовими установами та банками України шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України.

Нормами Закону встановлено тимчасову заборону у визначених цим законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

У даному конкретному випадку з матеріалів справи убачається, що відповідно до Додаткового договору №5 від 9 вересня 2011 року до кредитного договору №МL-008/164/2008, в кредитний договір були внесені зміни, зокрема, щодо валюти кредиту, відповідно до яких позивач надав відповідачу кредит в розмірі 465 548 грн. 98 коп. Отже за домовленості сторін валюта кредиту - Швейцарські франки (іноземна), була змінена на Українську гривню. Після такої зміни кредитний договір не може вважатися кредитом у іноземній валюті (валютним кредитом).

Таким чином, ураховуючи зміст Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у контексті обставин даної справи та заявлених вимог, дія цього Закону на правовідносини сторін не поширюється.

Враховуючи викладене та доведений наявними у матеріалах справи письмовими доказами факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 442 836 грн. 03 коп., право вимоги якої, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (т.1, а.с.142-155), суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, належну ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом продажу указаної квартири на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 268 грн. (т.1, а.с.6, 238; 3441 + 5268 = 5 268 грн.).

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Бондар ОлениВячеславівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" за кредитним договором №МL-008/164/2008 від 5 травня 2008 року, яка станом на 02 квітня 2013 року складає 483 114 грн. 86 коп. (Чотириста вісімдесят три тисячі сто чотирнадцять грн. 86 коп.) звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РМL-008/164/2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., зареєстровано в реєстрі № 2318, додатковим договором про внесення змін №1 до Договору іпотеки № РМL-008/164/2008 від 9 листопада 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., зареєстровано в реєстрі № 2384, - квартиру АДРЕСА_2, належну ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом продажу указаної квартири на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 5 268 грн. (П'ять тисяч двісті шістдесят вісім грн.) на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко