Провадження № 2/752/2111/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.09.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2013 року КП "Спецжитлофонд" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, звільнивши житлове приміщення у гуртожитку АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не знявся з реєстраційного обліку та не зареєструвався за новим місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2. Подальше перебування ОСОБА_1 на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1, на думку позивача, є безпідставним, оскільки відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

За таких підстав, позивач просить ОСОБА_1 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що 19 грудня 2007 року між КП "Спецжитлофонд", Голосіївською районною в м. Києві, державною адміністрацією та ОСОБА_1 був укладений договір про співробітництво у будівництві житлових будинків, відповідно до п. 1.2 якого КП "Спецжитлофонд" зобов"язувалося провести будівництво нового будинку по АДРЕСА_3 у строк, встановлений календарним планом будівництва, та надати відповідачу у постійне користування житлове приміщення (квартиру) у новозбудованому будинку згідно з встановленими чинним законодавством України нормами жилої площі, а відповідач, в свою чергу, зобов"язувався переїхати у надане житлове приміщення на протязі 3-х місяців після отримання ордеру на зайняття житлового приміщення.

Третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіславши листа про слухання справи без їх участі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.18 ЖК УPCP управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що розпорядженням КМДА від 24.09.2004 р. № 1785 "Про будинки та виробничі споруди у АДРЕСА_4, АДРЕСА_3, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1" та згідно акту приймання-передачі основних засобів від 01.02.2005 р. гуртожиток по АДРЕСА_1 закріплено на праві повного господарського відання за КП "Спецжитлофйонд". Згідно з вказаним розпорядженням гуртожиток підлягає знесенню після відселення громадян, які проживають та зареєстровані у вказаному будинку на постійне місце проживання. (а.с. 7)

Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.04.2006 р. № 360 "Про визнання непридатним для проживання будинку АДРЕСА_1" вказаний гуртожиток визнано непридатним для проживання. (а.с. 10)

Згідно довідки № 523 від 14 серпня 2013 року, виданої КП "Спецжитлофонд", у гуртожитку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 з 03 березня 2005 року у встановленому законом порядку. (а.с. 11)

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 28.08.2009 р. № 118-у Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_1 надано кімнату АДРЕСА_2 та виписано ордер від 28.08.2009 р. № 21. (а.с. 12, 13)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2009 р. постановлено виселити ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 у кімнату АДРЕСА_2. (а.с. 14)

Також з матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2007року між КП "Спецжитлофонд". Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір про співробітництво у будівництві житлових будинків.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, зобов"язано КП "Спецжитлофонд" виконати умови договору про співробітництво у будівництві житлових будинків від 19 грудня 2007 року; вирішити питання видачі ОСОБА_1 ордеру на зайняття окремого ізольованого оздобленого житлового приміщення у житлових будинках по АДРЕСА_4, АДРЕСА_3, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1. (а.с. 98, 123)

У позовній заяві КП "Спецжитлофонд" посилається на те, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 р. відповідач ОСОБА_1 виселений з гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно там не проживає. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на акти від 12 лютого 2013 р., від 18 квітня 2013 року, від 06 червня 2013 року та від 14 серпня 2013 року, згідно яких відповідач за місцем реєстрації в гуртожитку по АДРЕСА_1 не проживає. (а.с. 16-19)

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні справ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, слід виходити з положень ст.ст.71,72 ЖК України, якими передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом

Заперечуючи проти задоволення, позову, відповідач посилається на те, що згідно умов договору від 19 грудня 2007 року він зобов"язувався звільнити займане ним житлове приміщення у гуртожитку АДРЕСА_1 на протязі 3-х місяців після отримання ордеру на зайняття житлового приміщення у новозбудованому будинку.

Суд вважає, що доводи відповідача є слушними з огляду на наступне.

З наданих актів вбачається, що у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, відповідач не проживає. З якоо часу відповідач не проживає у гуртожитку та чи наявне в гуртожитку його майно з даних актів не вбачається. За таких підстав, суд не приймає до уваги надані позивачем докази та вважає їх неналежними у розумінні ст.ст.57,59 ЦПК України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог матеріали цивільної справи не містять.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не було доведено того факту, що ОСОБА_1 втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, суд відхиляє посилання представника позивача на той факт, що на підставі наказу від 28.08.2009 р. № 118-у Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_1 надано кімнату АДРЕСА_2 та виписано ордер від 28.08.2009 р. № 21, оскільки позов до відповідача пред'явлено з інших підстав.

Крім того, судом достовірно встанволено та не заперечується сторонами, що будівництво житлових будинків з об"єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: АДРЕСА_4, АДРЕСА_3, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1 закінчено та житлов ібудинки у АДРЕСА_4, АДРЕСА_3, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1 прийняті в експлуатацію.

Проте, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року СП "Спецжитлофонд" не виконане, ОСОБА_1 ордеру на зайняття окремого ізольованого оздобленого житлового приміщення у житлових будинках по АДРЕСА_4, АДРЕСА_3, АДРЕСА_5, АДРЕСА_1 позивачем не виданий.

За таикх підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 30, 60, 212 та 213 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Спецжитлофонд" до ОСОБА_1, третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: