№ 308/2127/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.04.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міскрайонний суд у складі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

при секретарі - Холмогоровій Л.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання батьківства та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його наступним.

З 2004 року ОСОБА_1 проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, 1969 року, при цьому обоє є такими, що не перебувають у шлюбі.

25.11. 2008 року позивач та відповідач здійснили таїнство вінчання в храмі Сято-Троїцької церкви, про що свідчить відповідне свідоцтво про вінчання.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_4, яка через відсутність укладеного шлюбу була записана на прізвище матері, однак по батькові вказано ім'я позивача - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_5, який також через відсутність укладеного шлюбу був записаний на ім'я матері, однак по батькові вказано ім'я позивача - ОСОБА_5.

Позивач вказує на те, що за період спільного проживання за адресою від відповідачки в АДРЕСА_1, вони вели спільне господарство, зокрема: побудували та відкрили кафе «ІНФОРМАЦІЯ_5», магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6» та перукарню. Для організації власної справи позивач разом з відповідачем брали кредити, які оформлялись на ОСОБА_3, разом з тим позивач та його мати ОСОБА_6 виступали майновими та фінансовими поручителями.

ОСОБА_1 зазначає у позові, що на сьогоднішній день у нього з відповідачкою по справі час від часу виникають конфлікти, зумовлені важким фінансовим становищем.

Разом з тим зі сторони ОСОБА_3 іноді надходять погрози на адресу позивача сприводу того, що жодних прав на дітей та майно у нього немає і при бажанні може залишити його ні з чим.

На підставі наведеного позивач змушений звернутися з позовом з метою визнати та захистити свої майнові та особисті немайнові права шляхом встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 2004 року.

Крім того ОСОБА_1 вказує на те, що у випадку погіршення стосунків та не можливості подальшого проживання разом, бажає визначити місце проживання старшої доньки - ОСОБА_4 за адресою належної йому квартири з огляду також на те, що в нього кращі житлово-побутові умови, ніж у відповідачки - ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч повідомлялася про дату та час судового засідання, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Зі змісту позовної заяви, пояснень позивача та його представника вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3, 1969 року народження, без реєстрації шлюбу з 2004 року.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Позивач вказує на те, що протягом перебування з ОСОБА_3 в фактичних шлюбних відносинах ними велося спільне господарство і з огляду на періодичні погрози відповідачки щодо відсутності у нього прав на нажите ними майно та дітей, він змушений в судовому порядку встановлювати факт проживання однією сімєю, що відповідно може вплинути в подальшому на його майнові права та обов'язки .

Статтею 3 ч.2 СК України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З досліджених судом матеріалів справи судом встановлено, що 25.11. 2008 року відбулося таїнство вінчання між ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

Позивач вказує на те, що він разом з ОСОБА_3 для організації власної справи оформляли кредити на ОСОБА_3 в яких мати позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 виступали майновими та фінансовими поручителями.

Вказаний факт підтверджується доданими до матеріалів справи копіями кредитного договору № 06/1448К-06 від 21.11. 2006 року, договору поруки № 06/1449 П-06 від 21.11. 2006 року, кредитного договору № 02-06/238-Ф від 11.04.2006 року, договору іпотеки від 11.04.2006 року.

У відповідності до заяви, поданої відповідачкою ОСОБА_3 до суду, вона визнала позовні вимоги та відповідно не заперечила факт їх спільного проживання однією сімєю, починаючи з 2004 року.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вивчивши позовну вимогу стосовно визнання ОСОБА_1 батьком неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до наступного.

Згідно ст.128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.ст.126,127 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений опікуном. Такий позов приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записується за її вказівкою.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 12.01.2011 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому в графі батько вказано - ОСОБА_8 відповідно до заяви матері у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 Серії НОМЕР_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками записані: мати - ОСОБА_3 та батьком - ОСОБА_8.

З доданої до матеріалів справи копії свідоцтва про Таїнство хрещення від 09.01.2012 року ОСОБА_5 пройшов обряд хрещення під іменем «ОСОБА_5».

Суд, враховуючи наведене та те, що фактично відповідачка ОСОБА_3 визнала той факт, що позивач ОСОБА_1 є батьком її неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , задовольняє позов в цій частині.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання їх з відповідачем спільних неповнолітніх дітей суд вважає їх передчасними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з ч.4 ст.29 ЦК України, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

За змістом наведених норм та ч. 1 ст.161 СК України, спір між матір'ю та батьком, які не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, вирішується судом лише у тому випадку, якщо батьки проживають окремо.

З огляду на зазначене та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживають разом та по суті між ними відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей, суд відмовляє у позову в цій частині.

Узагальнюючи вказане суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись, ст.ст.74, 128, 130, 160 ЦК України, ст.ст.224-228, 256 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1, 1975 року народження та ОСОБА_3, 1969 року народження, без реєстрації шлюбу з 2004 року .

Визнати, що ОСОБА_1, 1975 року народження, є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Ужгородьского

міськрайонного суду Бедьо В.І.