Справа № 371/2421/14 Головуючий у І інстанції Рудик Ю.В.
Провадження № 22-ц/780/1983/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 26 02.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 29 червня 2011 року, яка станом на 31 жовтня 2014 року складає 11 629 грн. 20 коп., з яких: 5 258 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом, 4 376 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 965 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 529 грн. 96 коп. (процентна складова).

В обґрунтування позову Банком зазначено, що 29 червня 2011 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів із відсотками за їх користування відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2014 року має заборгованість перед Банком.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 5 258 грн. 04 коп. заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом в розмірі 4 376,20 грн., комісії в розмірі 965 грн., штрафів в розмірі 500 грн. і 529,96 грн. скасувати та задовольнити в цій частині позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України та те, що у відповідача на утриманні перебувають троє малолітніх дітей, які часто хворіють, то ці обставини в сукупності дають підстави для зменшення суми неустойки до розміру заборгованості за кредитом, а тому стягненню на користь Банку підлягає лише заборгованість у розмірі 5 258 грн. 04 коп.

Проте погодитись із вказаними висновками не можна, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорюються.

29 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Внаслідок невиконання зобов'язання за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2014 року складає 11 629 грн. 20 коп., з яких: 5 258 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом, 4 376 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 965 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 529 грн. 96 коп. (процентна складова).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість відмови в позові в частині стягнення процентів, комісії та штрафів у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК України.

Такі висновки суперечать вимогам закону і не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежне виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з матеріалів справи штраф за несвоєчасне повернення кредиту складає 500 грн. (фіксована частина) та 529 грн. 96 коп. (процентна складова), що не перевищує розмір збитків, які складаються із тіла кредиту в сумі 5258,04грн. та процентів за користування кредитом в сумі 4376,20грн., а тому пеня відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України не підлягає зменшенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи договір про надання кредиту підписаний відповідачем, а тому вважається, що сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності до ст. 638 ЦК України.

Встановлено і підтверджується належними доказами, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов»язання за кредитним договором щодо погашення кредиту та відсотків за користування ним відповідно до положень п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг не виконав.

Погашення кредиту та відсотків за користування ним відповідач здійснював нерегулярно, останні погашення кредиту здійснив 3.08.2013 року в сумі 400грн. та 22.10.2014 року в сумі 335грн. (а.с.5-6).

Станом на 31 жовтня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 11 629 грн. 20 коп., з яких: 5 258 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом, 4 376 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 965 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 529 грн. 96 коп. (процентна складова).

Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг Банк має право вимагати дострокового повернення боргових обов'язків в разі порушення держателем карти своїх забов'язань за договором.

Право на стягнення штрафів в розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості передбачено п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг.

Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував положення ч.3 ст.551 ЦК України, а тому відповідно до ст..309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити.

З врахуванням вимог статей 526, 1050, 1054 ЦК України, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, положень кредитного договору від 29 червня 2011 року стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 629 грн. 20 коп., з яких: 5 258 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом, 4 376 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 965 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 529 грн. 96 коп. (процентна складова).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 січня 2015 року - скасувати і ухвалити нове рішення:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 629 грн. 20 коп. і судові витрати в сумі 365грн. 40коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: