Справа № 161/1235/15-ц
Провадження № 2/161/1143/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого-судді Кирилюк В.Ф.,

при секретарі Федорчук Д.Р.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6

позовом У розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до Відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Луцької міської ради про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду в інтересах його неповнолітньої дочки ОСОБА_9 з позовом до відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.08.2013 №1308-р «Про приватизацію державного житлового фонду» та свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2013 на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.01.2015 року йому стало відомо про приватизацію квартири АДРЕСА_1 без включення до кола осіб, які мають право на приватизацію, його неповнолітньої дочки ОСОБА_7, яка проживає в квартирі.

Вказує, що розпорядженням відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.08.2013 року № 1308-р, на підставі якого передано у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 із подальшою видачею 22.08.2013 року свідоцтва про право власності на житло порушено право неповнолітньої ОСОБА_7 на житло, так як приватизація квартири, у якій вона проживає, проведена без врахування того, що дитина живе у цій квартирі з часу народження і нікуди не виїжджала.

Правовою підставою позовних вимог зазначає ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалами Луцького міськрайонного суду від 16.06.2015 року та від 23.06.2015 року до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача залучено Службу у справах дітей Луцької міської ради, як відповідача - ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради проти задоволення позову заперечила. Вказує на те, що орган приватизації не допустив будь-яких порушень при оформленні документів, прийнятті розпорядження № 1308-р від 22.08.2013 та видачі свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки неповнолітня ОСОБА_7 на момент приватизації не була зареєстрована у спірній квартирі, будучи знятою з реєстрації в ній за заявою матері. Просить в позові відмовити.

В судове засідання 02.09.2015 року та 08.09.2015 року представник відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради не з'явилася.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 проти позову заперечили з тих підстав, що ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 на час приватизації у серпні 2013 року не проживала, з реєстрації в спірній квартирі була знята за заявою матері, тому її права прийняттям оспорюваного розпорядження про приватизацію та подальшою видачею свідоцтва про право власності на квартиру, не порушені.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнала. Суду пояснила, що ОСОБА_7 з дня народження і по даний час проживає з нею у спірній квартирі. Вона, як квартиронаймач, не заперечувала і не заперечує щодо її реєстрації та проживання в квартирі. З реєстрації внучку зняла її мама ОСОБА_5 по рекомендації працівника ЖКП, тому що сама знімалась з реєстрації у вказаній квартирі.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнала Суду пояснила, що вона проживала у спірній квартирі постійно, була зареєстрована десятки років, її неповнолітня дочка від народження і по даний час проживає в цій квартирі, місця проживання не змінювала. Вона знімалась з реєстрації по місцю проживання на прохання матері ОСОБА_4 з метою оформлення останньою субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Дочку зняла з реєстрації по рекомендації працівника, якому подавала відповідну заяву щодо себе. Після оформлення субсидії мала знову зареєструватись у спірній квартирі. Щодо зняття з реєстрації дочки, чоловіка ОСОБА_1 не повідомляла.

Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради вважає, що майнові та житлові права дитини в даному випадку порушені. У судове засідання 08.09.2015 року не з'явився.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд ухвалив справу розглядати у відсутності представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, показання свідків ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло

З пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.08.2013 № 1308-р «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у спільну часткову власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та видано на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 22.08.2013 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5,6). Розпорядження прийнято по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 24.07.2013 про передачу їм у приватну власність квартири, у якій вони проживають(а.с.20). До заяви додавалась довідка ЖКП №7 про склад сім'ї наймача ізольованої квартири від 23.07.2013 за № 15 (а.с. 21).

Як вбачається з довідки ЖКП № 7 від 23.07.2013 право на житло у квартирі АДРЕСА_1 мала дитина ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

На підставі показань свідків ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, письмових доказів: довідки «Луцької загально-освітньої школи I-III ступенів № 23 Луцької міської ради» від 04.03.2015 № 101, довідки ПТУ ЛНТУ від 06.03.2015 за № 52 судом встановлено, що ОСОБА_7 не вибувала з квартири АДРЕСА_1 до іншого місця проживання з січня 2013 року по серпень 2013 року, зберігаючи у цій квартирі право на проживання(а.с. 28,29).

Судом не встановлене інше місце проживання неповнолітньої ОСОБА_7, крім як квартира АДРЕСА_1.

Відповідачем ОСОБА_3, який заперечував проти позову та його представником доказів постійного проживання дитини в іншому місці суду на надано.

Судом встановлено також, що батьки неповнолітньої ОСОБА_7 власного житла не мають, після зняття з реєстрації в м.Луцьк мати проживає за місцем проживання чоловіка в с.Хорохорин Луцького району в будинку, який належить його батькові. Обоє залишаються незареєстрованими.

На даний час неповнолітня ОСОБА_7 зареєстрована на період навчання в м.Луцьк у гуртожитку училища, де навчається. Фактично проживає у спірній квартирі АДРЕСА_1.

Згідно ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Висновок Луцького МВ УМВС від 10.12.2012 року суд до уваги не приймає. Вказаний висновок зроблений без залучення органів ЖКГ, питання щодо місця проживання дитини вирішувалося без опитування дитини, її батьків, працівників навчального закладу, де навчалась неповнолітня дитина, служби у справах дітей, стосується іншого періоду, а не періоду, коли квартира передавалась у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Крім того, вказаний висновок спростовуються вищенаведеними доказами.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Стаття 171 СК України передбачає, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно ч.2 ст.177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування, зокрема, відмовлятися від майнових прав дитини.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. .

Згідно ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час

вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Такої заяви батько дитини ОСОБА_1 не подавав.

Крім того пунктом 3.2Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 року N 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12. 2012 року за N 2109/22421передбачено, що особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. Як встановлено в судовому засіданні, таку заяву ОСОБА_7 особисто не подавала, хоча на момент подання такої заяви її матір'ю їй виповнилося 14 років.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки розпорядженням відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.08.2013 № 1308-р «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у спільну часткову власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 без врахування житлових прав дитини ОСОБА_7, то його слід визнати недійсним. В зв'язку з цим підлягає до задоволення і вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2013 року на вказану квартиру, тому що ним порушено житлові права дитини ОСОБА_7

На підставі ст. 48 Конституції України, ст.ст.141,171,177 СК України,Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.8,12,18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.2,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними розпорядження Відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради «Про приватизацію державного житлового фонду» від 22 серпня 2013 року № 1308-р та свідоцтво про право власності на житло від 22 серпня 2013 року на квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк