Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа споживчий кооператив «Надія» про визнання права користування житловою кімнатою і зобов,язання укласти договір найму,

Установив

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа Споживчий кооператив «Надія» про визнання права користування житловою кімнатою АДРЕСА_1 площею 18.3 кв.м. і зобов'язання Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти безстроковий договір найму жилого приміщення у гуртожитку на кімнату АДРЕСА_1 з основним наймачем - ОСОБА_1 на умовах передбачених типовим договором найму жилого приміщення (а. с. 1-3). Позивач мотивує позов тим, вона з 1983 року постійно по теперішній час проживає та зареєстрована у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З 1983р. по 1990 р. ОСОБА_1 працювала в ПАТ «РЕОМ» , в зв'язку з трудовими відносинами, їй був наданий ордер на вселення в гуртожиток.

ОСОБА_1 вселилась та проживала в кімнаті НОМЕР_1 однак в будинку була проведена інвентаризація та нумерація квартир в гуртожитку змінена з кімнати НОМЕР_1 на кімнату НОМЕР_2 в якій вона займає житлову площу 18,3 кв.м.

Зазначений гуртожиток належав до відомчого жилого фонду, та знаходився на балансі ПАТ «РЕОМ».

В 2004 році на основі добровільного об'єднання фізичних осіб, власників житла, квартиронаймачів та користувачів комунальних послуг засновано Споживчий кооператив «Надія». В 2007 році внесено зміни в статут споживчого кооперативу «Надія».

В 2011 році зазначений будинок перейшов із державної до комунальної власності в особі Одеської міської ради з подальшою передачею на утримання до СК «Надія».

Рішенням виконкому Одеської міської ради 13.12.2012 року затверджено акт прийому - передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожитку та інженерних мереж водопостачання, водовідведення та електропостачання, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

На виконання цього рішення КП «ЖКС «Північний» передав а споживчий кооператив «Надія» прийняв на утримання буд. АДРЕСА_1, що підтверджується актом прийому - передачі від 01.04.2013 року.

Балансоутримувачем гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 є споживчий кооператив «Надія», який наділений повноваженнями щодо надання комунальних послуг жилих приміщень з мешканцями гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 зазначені повноваження передбачені і статутом.

В свою чергу рішенням виконкому Одеської міської ради №3517- від 18.06.2013 року гуртожитку надано статус сімейний,та надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень. Для подальшої реалізації прав мешканців гуртожитку та приватизації займаної кімнати, здійснити на даний час приватизацію можливості позивач не має оскільки в реєстрації місця проживання зазначено лише номер будинку, що і стало причиною для звернення за захистом свого порушеного права до суду.

Позивачка та її адвокат в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судовому засіданні надав пояснення по суті справи, вказав, що на даний час існує інший порядок вирішення вказаного спору.

Представник третьої особи, споживчого кооперативу «Надія», в судове засідання не з'явився, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив.

Суд, вислухавши сторони котрі з'явились, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа споживчий кооператив «Надія» про визнання права користування житловою кімнатою і зобов'язання укласти договір найму, задоволенню не підлягає, при цьому суд виходить із наступного.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається наявність її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 04.08.1983 року. (а. с. 5).

З 1983р. по 1990 р. ОСОБА_1 працювала в ПАТ «РЕОМ», що підтверджується трудовою книжкою серія НОМЕР_3. (а.с. 8).

В 2011 році зазначений будинок перейшов із державної до комунальної власності в особі Одеської міської ради з подальшою передачею на утримання до СК «Надія». (а.с. 9).

Рішенням виконкому Одеської міської ради 13.12.2012 року затверджено акт прийому - передач з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожитку та інженерних мереж водопостачання, водовідведення та електропостачання, що розташовані за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 10-13).

На виконання цього рішення КП «ЖКС «Північний» передав а споживчий кооператив «Надія» прийняв на утримання буд. АДРЕСА_1, що підтверджується актом прийому - передачі від 01.04.2013 року. (а.с. 15-18).

Рішенням виконкому Одеської міської ради №3517- від 18.06.2013 року гуртожитку надано статус сімейний,та надано дозвіл на приватизацію жилих приміщень. (а.с. 14).

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» цей Закон регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до закону, Міністерства внутрішніх справ України та державних навчальних закладів.

Згідно ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: житлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому;

Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення") або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України).

Згідно ст. 3 ч.1 п.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад.

Згідно п. п. «а», п.5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме: залишити цілісний майновий комплекс у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. У цьому випадку здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями згідно з цим Законом;

Згідно ст. 16 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках:

1) приймають рішення про прийняття у власність відповідної територіальної громади гуртожитків (майнових комплексів) відповідно до цього Закону;

2) приймають рішення про надання відповідним житловим комплексам статусу "гуртожиток" і одночасно про надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень таких гуртожитків відповідно до цього Закону;

7) здійснюють контроль за використанням усіх гуртожитків, що перебувають у державній та комунальній власності виключно за призначенням, визначають управителів гуртожитків, а також виконавців житлових і комунальних послуг;

13) ведуть суцільний облік громадян, які на законних підставах зареєстровані в гуртожитках, проживають у них та мають право на отримання соціального житла;

14) укладають та розривають договори найому житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад;

16) створюють постійні комісії із забезпечення реалізації житлових прав громадян відповідно до частини другої статті 26 цього Закону;

Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цьогоЗакону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий.

Згідно ст. 26 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, за згодою таких громадян можуть попередньо розглядатися комісіями із забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Зазначені у частині першій цієї статті комісії створюють відповідні місцеві ради з числа депутатів місцевої ради, представників місцевої державної адміністрації, відповідних фахівців (з питань житлово-комунального господарства, будівництва та містобудування, права, захисту прав людини) із залученням до її роботи власників гуртожитків (уповноважених ними осіб), управителів гуртожитків, власників або користувачів земельних ділянок, а також представників мешканців гуртожитків, об'єднань співвласників жилих та нежилих приміщень гуртожитків і представників громадськості.

Згідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» за порушення цього Закону та інших актів чинного законодавства у сфері забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, настає дисциплінарна, цивільна, адміністративна та кримінальна відповідальність, встановлена Конституцією та законами України.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ст. 3 ч. ч. 1, 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Суд вважає, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, необхідно встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.Позивач не довела в судовому засіданні , що відповідач своїми діями чи бездіяльністю порушив її права та перешкоджає позивачці реалізувати свої житлові права.

Згідно Положення про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради, компетенція райадміністрації у галузі обліку та розподілу житла - видає ордери на жилі приміщення в гуртожитках, які перебувають на балансі територіальної громади міста та видає розпорядження про укладення договору найму жилих приміщень в указаних гуртожитках на підставі рішень постійно діючої комісії із забезпечення реалізації житлових проблем громадян, які мешкають у гуртожитках.

Отже компетентним органом для вирішення питань у галузі обліку та розподілу житла в гуртожитках є Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, яка приймає рішення про видачу ордерів на жилі приміщення в гуртожитках, які перебувають на балансі територіальної громади міста та видає розпорядження про укладення договору найму жилих приміщень в указаних гуртожитках на підставі рішень постійно діючої комісії із забезпечення реалізації житлових проблем громадян, які мешкають у гуртожитках.

Враховуючи вищевикладене, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання права користування житловою кімнатою та зобов'язання укласти безстроковий договір найму жилого приміщення у гуртожитку на кімнату АДРЕСА_1 на умовах передбачених типовим договором найму жилого приміщення, є передчасними і як слід не можуть бути задоволенні.

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64, , 77, 169, 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа споживчий кооператив «Надія» про визнання права користування житловою кімнатою АДРЕСА_1, площею 18,3 кв.м. та зобов,язання укласти договір найму жилого приміщення з основним наймачем ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя