Дата документу 10.09.2015
ЄУ № 420/2459/15-ц
Провадження №2/420/1889/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

при секретарі Коноваловій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 28.09.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 391. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28.09.2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними немає взаємопорозуміння, різні погляди на життя, вони не підтримують шлюбні відносини вже тривалий час, спільне господарство не ведеться. В подальшому спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам кожного з подружжя. Спір про спільне майно подружжя відсутній.

Позивач в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони з 28.09.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 087337, виданим відділом РАГС Краснолуцького МУЮ Луганської області, актовий запис № 391.

Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 206291, виданим 25.07.2002 року відділом РАГС Краснолуцького МУЮ Луганської області, актовий запис № 319.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

У чинність ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_3 (до шлюбу - Бурикина) ОСОБА_5 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу Парфиленко.

Судом встановлено, що подружні відносини припинені, шлюб існує формально.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому враховуючи положення СК України, шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212, 213- 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу - Бурикина) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.09.2001 року відділом РАГС Краснолуцького МУЮ Луганської області, актовий запис № 391.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2 (до шлюбу - Бурикиною) ОСОБА_5 прізвище отримане після реєстрації шлюбу Парфиленко.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: