Справа № 645/4310/15-ц
Провадження № 2/645/1585/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 вересня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Білобровій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16.02.2015р. Договором купівлі-продажу передбачалося, що продавець, яким є відповідач ОСОБА_3, в строк до 16.04.2015р. звільнить квартиру та зніметься з реєстраційного обліку по вказаній адресі. В березні 2015р. позивач з'ясував, що відповідач фактично квартиру звільнив, проте реєстрацію за адресою проживання не скасував. Зв'язок для спілкування з відповідачем відсутній. За таких обставин ОСОБА_2 більш ніж 6 місяців не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу, а тому позивач просив суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням та скасувати державну реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що зобов'язання за договором купівлі-продажу від 16.02.2015р. відповідач ОСОБА_3 не виконав, державну реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, не скасував, що перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю. В той же час квартирою відповідач з березня 2015р. не користується, забрав з квартири усі належні йому речі, а за таких обставин повинен бути визнаний таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщення.

Відповідач відповідно до правил ст.74 ЦПК України неодноразово поштою викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки не отримував і при цьому ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надав, що свідчить про його відсутність за цією адресою, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином. У світлі вимог ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» і положень ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідача ОСОБА_3

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погребняк Н.В. 16.02.2015р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2015р. № 33708897 (а.с.3,16).

На даною адресою з 12.09.2007р. зареєстрований колишній власник квартири - відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.6,17).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 після продажу квартири у ній не проживає, власних речей відповідача в квартирі не залишилося. Вказані доводи позивача з боку відповідача не спростовані.

Оскільки права колишнього власника на користування житловим приміщенням є похідними від прав власності на вказану квартиру, то з припиненням для власника права власності на жиле приміщення він також втрачає право користування цим приміщенням.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_5 в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, пр. визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;м підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, вже буде зобов'язаний зняти відповідача з реєстрації.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1 є правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Суд не може підміняти собою орган реєстрації, який повноважний здійснювати реєстрацію місця проживання особи (скасування реєстрації місця проживання особи). Відмови у вчиненні органом реєстрації скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, суду не надано.

При таких обставинах позивач ОСОБА_2 не позбавлений права на звернення у встановленому законом порядку до органу реєстрації із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку із позбавленням останнього права користування вказаним житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, пред'явлені позовні вимоги в частині скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання особи - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач та інші особи, які брали участь у справі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя