Справа №442/820/15-ц
Провадження №2/442/541/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

адвоката - Щерба О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12 до ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивачі за первинним, відповідачі за зустрічним позовом звернулися в суд з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просять: визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/6 ідеальні частини житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 26 вересня 1988 року Виконавчим комітетом Дрогобицької районної ради народних депутатів, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ за р. № 210, колгоспному двору ОСОБА_9 належав житловий будинок АДРЕСА_1.

Членами цього колгоспного двору, станом на 1988 - 1990 p.p., крім ОСОБА_9, являлись його сини - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджується довідкою № 2682 від 16.12.2014 року, виданою на підставі записів в погосподарських книгах виконкомом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Тобто ОСОБА_9 та його синам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належала кожному по 1/3 частині житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_9, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2, а також після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в управління спадковим майном вступив ОСОБА_10, який постійно проживав у даному будинку, утримував його, сплачував комунальні платежі, обробляв належну до будинку земельну ділянку, а відтак, набув право на спадщину, що підтверджується довідками №№ 2547, 2548, виданими 27.11.2014 року виконкомом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Однак це право не було ним оформлено, адже діюче на той час законодавство не передбачало обов'язку спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, зміна часток у власності членів колгоспного двору та фактичне настання правовідносин мало місце вже по смерті першого члена колгоспного двору. ОСОБА_10, як, останній член колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на майно колишнього колгоспного двору, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області, право власності на який не було належним чином оформлено за померлим: зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 26.09.1988 року Виконкомом Дрогобицької районної ради народних депутатів, вбачається, що цей правовстановлюючий документ, без визначення часток співвласників, виданий на ім'я ОСОБА_9, до колгоспного двору якого і належав спірний будинок.

Успадкувати вказаний будинок в нотаріальному порядку після смерті останнього члена колгоспного двору ОСОБА_8 не вбачається за можливе, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності останнього на зазначене нерухоме майно. За таких обставин, спадкування може відбуватись в судовому порядку на підставах, визначених законодавством.

За відсутності у позивачів, правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна ОСОБА_10, у них існує реальна перешкода для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, що спонукає звернутись до суду з даним позовом.

ОСОБА_7, як опікун ОСОБА_5 звернувся в суд із зустрічним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22 серпня 2008 року задоволено його позовні вимоги, якими визнано його маму ОСОБА_5 недієздатною і призначено його, її опікуном .

В інтересах матері, він звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів громадянського стану по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис 02 липня 2001 року за № 23 .

Проте, при зверненні в нотаріальну контору з»ясувалось, що фактично відсутні будь-які оригінали установчих документів на будинковолодіння АДРЕСА_1, яке належало покійному дідусеві.

При оформленні документів про визнання права власності на нерухоме майно по спадкуванню за законом з»ясувалось, що даний житловий будинок згідно свідоцтва про право власності належить колгоспному двору ОСОБА_9, членами цього колгоспного двору були ще його сини - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Ще за життя свого батька ОСОБА_9 та після смерті своїх братів, його мати дуже часто приїжджала до батьківського дому, ходила на кладовище. З даного приводу неодноразово зверталась до нього, щоб він відвіз її проживати в батьківський дім, однак на даний час житловий будинок фактично прийшов в непридатність, для його відновлення необхідні значні кошти. Він погодився відремонтувати його, але для цього необхідно було оформити належним чином її спадкові права на дане житло.

Оскільки спадкоємців на спадкове майно є дуже багато, щоб не роздрібнювати спадкове майно, він попередньо узгодивши з родичами, почав оформляти спадщину в судовому порядку на свою маму. Проте, можливо недовіряючи йому, спадкоємці перешкодили в оформленні на його маму її спадкових прав.

Позивачі, в свою чергу, звернулися із позовом до нього, як опікуна матері ОСОБА_5, про визнання за ними по 1/6 ід.частини на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Брат його матері ОСОБА_10, як останній член колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті відкрилась спадщина на майно колишнього члена колгоспного двору, а саме: на будинковолодіння АДРЕСА_1, відповідно вважає, що його мати є спадкоємцем за законом другої черги на вказане нерухоме майно разом із позивачами, як рідна сестра покійного ОСОБА_10, про що і не заперечують в первісному позові позивачі.

Позивач за первісним, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Зустрічні позовні вимоги визнають, та не заперечують щодо їх задоволення.

Позивачі за первісним, відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в судове засідання не з»явилися, однак в матеріалах справи маються їхні заяви, в яких вони відмовляються від своїх часток, в користь ОСОБА_3, розгляд справи просять проводити у їх відсутності.

Відповідач за первинним, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, що стосується первинного позову то не заперечує, щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 26 вересня 1988 року Виконавчим комітетом Дрогобицької районної ради народних депутатів, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ за р. № 210, колгоспному двору ОСОБА_9 належав житловий будинок АДРЕСА_1.

Членами цього колгоспного двору, станом на 1988-1990p.p., крім ОСОБА_9, являлись його сини - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджується довідкою № 2682 від 16.12.2014 року, виданою на підставі записів в погосподарських книгах виконкомом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Відповідно до ст. 120, 121 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що регулювали дані правовідносини, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалось за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 зазначеного вище Кодексу розмір частки члена двору встановлювалась виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як вбачається з наведених норм діючого на той час цивільного законодавства, ОСОБА_9 та його синам - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належала кожному по 1/3 частині житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а також після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в управління спадковим майном вступив ОСОБА_10, який постійно проживав у даному будинку, утримував його, сплачував комунальні платежі, обробляв належну до будинку земельну ділянку, а відтак, набув право на спадщину, що підтверджується довідками №№ 2547, 2548, виданими 27.11.2014 року виконкомом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Однак це право не було ним оформлено, адже діюче на той час законодавство не передбачало обов'язку спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, зміна часток у власності членів колгоспного двору та фактичне настання правовідносин мало місце вже по смерті першого члена колгоспного двору.

У відповідності до статті 563 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла до 16.01.1994 року право на спадкування майна у загальному порядку можливе лише по смерті останнього члена колгоспного двору. ОСОБА_10, як, останній член колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи роз'яснення, надані в п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на майно колишнього колгоспного двору, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області, право власності на який не було належним чином оформлено за померлим: зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 26.09.1988 року Виконкомом Дрогобицької районної ради народних депутатів, вбачається, що цей правовстановлюючий документ, без визначення часток співвласників, виданий на ім'я ОСОБА_9, до колгоспного двору якого і належав спірний будинок.

Отже, успадкувати вказаний будинок в нотаріальному порядку після смерті останнього члена колгоспного двору - ОСОБА_8 не вбачається за можливе, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності останнього на зазначене нерухоме майно. Згідно ж до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5 (з останніми змінами від 20.11.2014 року), окрім інших необхідних дій, визначених пунктами 1.2, 4.14, 4.15 глави 10 вказаного Порядку, нотаріус з'ясовує наявність та склад спадкового майна, на яке має видаватись свідоцтво про право на спадщину, а також витребовує правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві, а за відсутності такого, згідно до п.1 глави 13 цього ж Порядку - відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз»яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з наведених норм цивільного законодавства та судової практики, за відсутності у позивачів, правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна ОСОБА_10, у них існує реальна перешкода для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, спадкоємцями за законом другої черги (оскільки перша черга відсутня) на вказане вище нерухоме майно є, позивачі - рідний брат померлого ОСОБА_2, сестра ОСОБА_12, та племінники (ОСОБА_4 і ОСОБА_3, згідно до ст.1266 «Спадкування за правом представлення», в тій частині, що належала би їхнім батькам (рідним братам, сестрам) померлого спадкодавця). Окрім цього, спадкоємцем за законом другої черги є також рідна сестра ОСОБА_8 - ОСОБА_5, в інтересах якої діє її син - опікун ОСОБА_7, оскільки останню Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.08.2008 року визнано недієздатною.

Згідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦКУ «Прийняття спадщини», «Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст.1273 цього Кодексу».

Таким чином, ОСОБА_5, спадщину (а саме 1/6 її частину) прийняла в порядку ч.4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала.

З огляду на те, що відсутній правовстановлюючий документ, оформлений на ім'я останнього члена колгоспного двору, спадкодавця - ОСОБА_8, позивачі позбавлені можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст..ст. 10, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 (ід.н. НОМЕР_1), право власності на 4/6 ідеальні частини житлового будинку, загальною площею 68,6 кв.м., в тому числі житловою 44,0 кв.м., з належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5 задоволити.

Визнати за ОСОБА_5, право власності на 1/6 ідеальні частини житлового будинку, загальною площею 68,6 кв.м., в тому числі житловою 44,0 кв.м., з належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ Крамар О.В.