Справа №490/1032/15-ц 15.05.2015 15.05.2015 15.05.2015
Провадження №22-ц/784/1121/15
Провадження № 22-ц/784/1121/15 Суддя першої інстанції: Гуденко О.А.
Доповідач апеляційної інстанції: Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

15 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Шпонарською О.Ю.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2015 року, постановлену за їх позовом до Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування рішення,

установила:

04 лютого 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства пред'явили до суду позов до Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування рішення № 37/46 від 04 лютого 2014 року про надання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 311 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, що розташована на території Заводського району м. Миколаєва.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2015 року позовна заява повернута позивачам, як не підсудна цьому суду, для подання до належного суду. Повернуто ОСОБА_2 суму сплаченого збору по справі у розмірі 73 грн. 08 коп. і 3 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуально права щодо підсудності даної справи Центральному районному суду м. Миколаєва, просили ухвалу судді скасувати.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене судове рішення судді залишити без змін, оскільки суддя постановив його з дотриманням норм процесуального права.

Повертаючи позивачам позовну заяву, як не підсудну даному суду, суддя виходив з того, що спір виник з приводу нерухомого майна (земельної ділянки), місце знаходження якого є Заводський район м. Миколаєва, а тому прийшов до висновку, що справу повинен розглядати Заводський районний суд м. Миколаєва.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Дійсно, за ст. 109 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Положення вказаної норми процесуального права застосовується, якщо іншого не передбачено положеннями ст.ст. 110-114 ЦПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 114 ЦПК України передбачає виключну підсудність справ, що виникають з приводу нерухомого майна, які пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Пунктом 4 частини 3 статті 121 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

В обґрунтування позову позивачі вказували, що оскаржуваним рішенням міської ради порушуються їх права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, у даному випадку при визначені підсудності спору слід виходити з того, що спір виник з приводу передачі відповідачем у власність земельної ділянки - нерухомого майна, а тому застосуванню підлягають відповідні правила ст. 114 ЦПК України, яка регулює правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

Із матеріалів позову та відповідно схеми міжрайонного розмежування міста Миколаєва вбачається, що передана у власність земельна ділянка знаходиться на території Заводського району міста, а тому, відкривати провадження у справі та у подальшому і вирішувати її по суті, повинен суд, який цей район обслуговує, а це є Заводський районний суд м. Миколаєва.

За таких обставин, суд першої інстанції, з дотриманням правил ч. 1 ст. 114 ЦПК України щодо підсудності спору, повернув позовну заяву позивачам, як не підсудну даному суду.

Посилання в апеляційній скарзі позивачів на положення статті 109 ЦПК України не заслуговують на увагу, оскільки у даній статті визначається загальна територіальна підсудність цивільних справ і положення її застосовуються завжди, якщо у статтях 110, 111, 113, 114 цього процесуального закону не передбачено інше.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального закону щодо підсудності справи, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: