У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 1/10 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2013 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частини АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваної ухвали й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Зокрема, суд апеляційної інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. ст. 1260, 1261 ЦК України, відповідно до яких у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого боку, прирівнюються до родичів за походженням.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний