Номер провадження 2/404/887/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна звернулось в суд із позовом, яким після збільшення у березні 2015 року розміру вимог, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості за кредитним договором №МL-OAF/291/2007 від 13.09.2007 року в розмірі- 60 035,16 дол. США, що станом на 12.03.2015 року по курсу НБУ еквівалентно 1 293 931 грн. та заборгованості по штрафним санкціям (пені) в розмірі 2 837 861,76 грн., а також 3 654 грн. -сплаченого судового збору ( а.с. 51). Вимоги мотивують тим, що 13 вересня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк , правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №МL-OAF/291/2007 ,за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту 50750 , 00 доларів США, на споживчі цілі, дата остаточного повернення 13.09.2022 р., плаваюча процентна ставка фіксований відсоток (5,99 % річних) + FIDR. Сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору. Станом на 12.03.2015 року ОСОБА_2 перед банком не виконав свої зобов»язання, існує заявлена вище заборгованість. Крім того, 13 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ »ОТП Банк» укладено договір поруки №SR-0AF/271/2007, відповідно п.п. 1, 2 з відповідними підпунктами 3.1 , поручитель зобов»язується відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов»язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов»язань.

18.03.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ»ОТП Банк» було укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю , згідно з умовами якого позивач прийняв право вимоги за кредитним договором №МL-OAF/291/2007 від 13.09.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_2 Вказують на те, що у випадку невиконання позичальником ОСОБА_2 боргових зобов»язань за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов»язань в повному обсязі чи в частині. Згідно п.1.2 Договору, ОСОБА_2, ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники. Згідно п.4.1 та п.4.2 договору поруки, цей договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов»язань за Кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов»язань в повному обсязі. На адресу відповідача банком була направлена вимога про погашення заборгованості в повному обсязі , однак боргові зобов»язання за кредитним договором не виконані.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити повністю.

Відповідач , зокрема його представник в суді щодо заявлених вимог про стягнення заборгованості , заперечила, подала заяву про застосування строків позовної давності та зустрічний позов до банку про визнання договору поруки №SR-0AF/271/2007 від 13.09.2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1, припиненим.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2015 року зустрічний позов було об»єднано з первісним ( а.с. 83).

Зустрічний позов мотивувала тим, що дійсно були укладені вищезазначені договори, на виконання яких банк 02.02.2010 року звернувся з письмовою вимогою вих.№22-2/345517 до відповідача ОСОБА_1, як поручителя про погашення достроково боргу протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Такого ж змісту, вимогу отримав і позичальник. У грудні 2010 року ПАТ»ОТП Банк» пред»явив до позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2011 року , яке сторонами не оскаржувалося, задоволено позов банку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», 51 032,15 доларів США заборгованості по кредиту, 9 003 долара, 01 цент США заборгованості по відсоткам, штраф у розмірі 23 290 грн. 58 коп. , 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 судом було відмовлено. Вважає, що при зазначеному, договір поруки має бути припиненим з посиланням на ч.4 ст. 559 ЦК України, так як сплив річний строк від дня укладання договору поруки, тобто з 13.09.2008 року ( а.с. 62-65).

Представник банку щодо вимог зустрічного позову вказала на їх безпідставність та рахує строки пред»явлення вимог до поручителя ОСОБА_1 з 13.09.2022 року. Зазначила, що строк кредитного договору, на який його укладено, станом на момент пред»явлення позову ще не настав, договір кредиту та поруки не розірвано, а тому банк має право вимоги як до позичальника, так і до поручителя ( а.с. 97-98).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, в судове засідання не з»явився, повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача по первісному позову , так і по зустрічному, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог зустрічного позову , та про відмову у задоволенні первісного, з наступного.

Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №МL-OAF/291/2007, згідно з умовами якого ОСОБА_2 (позичальник) отримав кредит в сумі 50 750,00 доларів США під 5,99 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 13.09.2022 року . Повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.

На забезпечення виконання Кредитного договору №МL-OAF/291/2007 , 13 вересня 2007 року між ОСОБА_1 (поручителем) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» укладено договір поруки №SR-0AF/271/2007 , згідно з умовами якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов»язань перед кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов»язань ( п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2. Договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов»язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно п.4.1, Договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов»язань за Кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов»язань в повному обсязі ( п.4.2).

03 лютого 2010 року кредитор направив досудову вимогу про погашення достроково богових зобовязань за кредитним договором боржнику і поручителю ( а.с.69).

07 грудня 2010 року ( вх.87007) ПАТОТП Банк звертався до суду з позовом до боржника і поручителя про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №МL-OAF/291/2007. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2011 року, яке набрало законної сили та сторонами не оскаржувалося, задоволено позов Банку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» - 51 032,15 доларів США заборгованості по кредиту, 9 003 долара, 01 цент США заборгованості по відсоткам, штраф у розмірі 23 290 грн. 58 коп. , 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 судом було відмовлено.

Відмова судом у задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_1 мотивована тим, що позивач надав до суду вимогу від 03.02.2010 року адресовану ОСОБА_1, в якій пропонував достроково виконати в повному обсязі боргові зобов»язання позичальника за кредитним договором від 13.09.2007 року протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги. Але позивачем не подано будь-яких доказів надсилання поштою або особистого вручення такої вимоги ОСОБА_1 Тому, при таких доказах зібраних у справі, обов»язок ОСОБА_1 перед банком по достроковому погашенню кредиту за договором поруки від 13.09.2007 року не настав ( а.с. 99-101).

18.03.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ»ОТП Банк» було укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю , згідно з умовами якого позивач прийняв право вимоги за кредитним договором №МL-OAF/291/2007 від 13.09.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_2

Внаслідок укладених договорів відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №МL-OAF/291/2007 від 13.09.2007 року позичальником згідно якого є ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

При цьому, право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов'язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Згідно п.3.4.Договору поруки, обов»язок поручителя виконати боргові зобов»язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надійслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності вимоги кредитор не зобов»язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов»язань боржником.

Згідно п.п.4.1, 4.2 Договору поруки, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов»язань за Кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов»язань в повному обсязі (а.с.12).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 травня 2012 року (справа № 6-33цс12), умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 2 Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту -13.09.2022 року (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2010 року кредитор направив на адресу боржника та поручителя вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором , в якій було зазначено про дострокове погашення боргових зобов»язань щодо повернення кредиту у 30-ти денний термін з дня отримання вимоги (а.с. 69).

Як зазначалось вище , банк у грудні 2010 року позивався до боржника і поручителя про стягнення солідарно заборгованості. Крім того, банк 11.11.2014 року повторно направив поручителю досудову вимогу, при цьому, рішення суду про відмову до поручителя було ухвалено 24.05.2011 року.

Аналіз змісту ст. ст. 1054 та 559 ЦК України дає підстави вважати, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання (дострокове виконання основного зобов'язання), звернувшись до суду з вимогою про дострокове стягнення з позичальника суми за кредитним договором, а договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред'явлення вимоги до поручителя обчислюється з наступного дня видачі судового наказу або з наступного дня після зміни строку виконання основного зобов'язання про дострокове повернення кредиту як дата дострокового повернення всього кредиту, яка визначена як прострочена заборгованість та кредит, що залишився і строк погашення платежів по якому ще не настав.

Встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України право та як зазначалось 07.12.2010 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості . Тобто, це свідчить про те, що банк, поряд із простроченими платежами, вимагав дострокового повернення кредиту , що залишився, тобто змінив строк виконання зобов'язання.

Як роз'яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України в справі № 6-68цс11 від 21 травня 2012 року, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може вважатись встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин , порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Суд вважає, що оскільки банк в грудні 2010 року пред»явив позов про погашення боргу солідарно і до позичальника, і поручителя , що свідчить про вручення вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань , при цьому рішення суду винесено 24.05.2011 року ( у задоволенні вимог до поручителя відмовлено так як обовязок поручителя перед банком по достроковому погашенню кредиту за договором поруки не настав) , та набрало законної сили 16.08.2011 року , то право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов»язання боржника щодо поверненя кредиту у банка виникло, починаючи з 16 серпня 2010 року протягом наступних шести місяців, а звернувшись до поручителя повторно з вимогою 11.11.2014 року ( а.с. 14), яка була отримана 17.11.2014 року кредитор втратив право вимоги до поручителя ОСОБА_1, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України її порука припинилася.

Посилання представника банку на те, що в договорі поруки остаточний строк її дії визначений строком дії основного зобов»язання -13.09.2022 року , не ґрунтується на нормі закону та суперечить правовій позиції Верховного Суду України.

За таких обставин , суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителя та вважає необхідним задовольнити зустрічний позов .

В порядку ст. 88 ЦПК України стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна на користь ОСОБА_1 -243,60 грн. внесеного судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 526, ч.4 ст. 559, ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3,10,11, 60, 61, 88, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про визнання договору поруки припиненим -задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки №SR-0AF/271/2007 від 13.09.2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна на користь ОСОБА_1 -243,60 грн. внесеного судового збору.

У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №МL-OAF/291/2007 від 13.09.2007 року в розмірі- 60 035,16 дол. США, що станом на 12.03.2015 року по курсу НБУ еквівалентно 1 293 931 грн. та заборгованості по штрафним санкціям (пені) в розмірі 2 837 861,76 грн., а також 3 654 грн. -сплаченого судового збору -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда