БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/91/15, cправа № 361/6959/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2015 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Хорошун К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що із 01 жовтня 2004 року по 05 вересня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3 Під час шлюбу, за взаємною на той час згодою, ОСОБА_3 укладено в інтересах сім'ї договір купівлі-продажу майнових прав від 20 березня 2008 року № 71к із товариством з обмеженою відповідальністю «БудЕліт Групп». За цим правочином передбачалося придбання майнових прав на квартиру 71 (площею 51,64 кв.м.) у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. Майнові права на об'єкт нерухомості продавалися за - 365 783 грн. 33 коп. із податком на додану вартість в розмірі - 73 156 грн. 67 коп., а всього - 438 940 грн. 00 коп. Покупець повинен був здійснити оплату поетапно відповідно до графіку, а саме: до 25 березня 2008 року внести - 65 940 грн. 00 коп., до 31 березня 2008 року - 373 000 грн. 00 коп.

25 березня 2008 року ОСОБА_3 укладено із відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» кредитний договір № 2621/0308/72-055. За умовами цього правочину банк зобов'язався надати відповідачу в кредит грошові кошти в сумі - 73 860 доларів Сполучених Штатів Америки (далі - США) на строк із 25 березня 2008 року по 23 березня 2028 року. Однією із умов надання кредиту було надання позичальником документу, що підтверджує здійснення ним оплати не менше 10% вартості майнових прав відповідно до договору купівлі-продажу.

На рахунок банківської установи ОСОБА_3 внесено приблизно - 12 000 доларів США. Ця грошова сума одержана позивачем ОСОБА_1 в якості першого внеску за кредитним договором у своєї матері ОСОБА_5 та сестер ОСОБА_6, ОСОБА_7 в якості компенсації за відступлення нею у майбутньому права вимоги на частину земельної ділянки, яка належала її батьку ОСОБА_8 Грошові кошти, які залишилися після внесення першого внеску, у подальшому використані на погашення кредиту згідно із графіком. З цих підстав позивач вважає, що має право на ці кошти, оскільки після розлучення квартира залишилася у користуванні відповідача.

Під час шлюбу ОСОБА_1 й ОСОБА_3 придбано автомобіль марки «Chevrolet», модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1. Цей транспортний засіб придбавався для використання позивачем, оскільки на той час відповідач був забезпечений службовим транспортним засобом за місцем роботи. Після розлучення відповідач автомобіль у неї вилучив. Оскільки автомобіль придбано під час шлюбу, то він є спільним сумісним майном колишнього подружжя й позивач має право на частину цього транспортного засобу.

За період шлюбу також придбано духову шафу марки «Gorenoe BO75SYB» за - 3 220 грн. 00 коп., холодильник марки «RL 44 ЕСТБ» за - 5 502 грн. 87 коп., пральну машину, варочну поверхню, комп'ютер, багатофункціональний принтер марки «Samsung», кухонні меблі, диван, кутову шафу, які залишилися у квартирі ОСОБА_3 На частину цього рухомого майна позивач має право.

Із урахуванням уточнень позовних вимог позивач ОСОБА_1 остаточно просить суд: 1) стягнути із ОСОБА_3 на її користь ? частину грошових коштів, які сплачені в якості першого внеску вартості майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 в сумі - 6 000 доларів США, що у співвідношенні іноземної валюти до національної грошової одиниці становить - 141 060 грн. 00 коп. й ? частину вартості сплаченого боргу за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 2621/0308/72-055 в сумі - 22 586 доларів США (531 003 грн. 21 коп.); 2) визнати за нею право власності на автомобіль марки «Chevrolet», модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1; 3) стягнути із ОСОБА_3 - ? частину вартості побутової техніки в сумі - 18 861 грн. 43 коп. (т.1, а.с. 1-2, 148-151, т.2, а.с. 12-13).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнали й просили у його задоволенні відмовити. Також відповідачем і його представником зроблено перед судом заяву про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 про стягнення ? частини вартості сплаченого боргу за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 2621/0308/72-055 в сумі - 22 586 доларів США (531 003 грн. 21 коп.).

У судове засідання третя особа публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки не повідомлені.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у зареєстрованому шлюбі із 01 жовтня 2004 року по 05 вересня 2011 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2011 року в цивільній справі № 2-3131/11 шлюб між ОСОБА_1 й ОСОБА_3 розірвано. Це судове рішення набрало законної сили - 16 вересня 2011 року (т.1, а.с.13).

Від шлюбу ОСОБА_1 й ОСОБА_3 мають доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

20 березня 2008 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «БудЕліт Групп» (далі - ТОВ «БудЕліт Групп») укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 71к (т.1, а.с. 56-61).

За цим правочином передбачалося, що ТОВ «БудЕліт Групп» продає, а ОСОБА_3 купує майнові права на квартиру АДРЕСА_1. Покупець повинен був здійснити оплату поетапно згідно із графіком: до 25 березня 2008 року - 65 940 грн. 00 коп., до 31 березня 2008 року - 373 000 грн. 00 коп.

14 березня 2008 року ОСОБА_3 та закрите акціонерне товариство «Пост Київ і Ко» в особі Деснянської філії цього товариства у місті Києві (далі - ТОВ «Пост Київ і Ко) уклали договір про поворотну безпроцентну фінансову допомогу № 01-ПФД (т.1, а.с. 62-63).

За цим правочином позикодавець ТОВ «Пост Київ і Ко» передав у власність позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти в сумі - 130 000 грн. 00 коп. в якості поворотної безпроцентної фінансової допомоги до 30 вересня 2011 року. Мета укладення договору - придбання квартири.

Грошові кошти в сумі - 130 000 грн. 00 коп. одержані ОСОБА_3 у ТОВ «Пост Київ і Ко» - 14 березня 2008 року, що підтверджується копією видаткового касового ордеру серії 02АААД 974562 (т.1, а.с.64). Ці кошти були повернуті - 14 вересня 2011 року (т.1, а.с.88).

Згідно із заявою на переказ готівки від 21 березня 2008 року ОСОБА_3 сплатив ТОВ «БудЕліт Групп» - 65 940 грн. 00 коп. (т.1, а.с.67).

25 березня 2008 року ОСОБА_3 уклав із відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») кредитний договір № 2621/0308/72-055 (т.1, а.с.68).

За цим правочином ВАТ «Сведбанк» зобов'язалося надати позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді кредиту в сумі - 73 860 доларів США на строк із 25 березня 2008 року по 23 березня 2028 року включно. Кредит надавався лише після виконання наступних умов: - надання документу, що підтверджує здійснення оплати не менше ніж 10% вартості майнових прав, які купуються позичальником відповідно до договору купівлі-продажу, зазначеному у пункті 1.4. цього договору (п.1.4. кредитні кошти призначені для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 71к від 20 березня 2008 року, укладеному між позичальником та ТОВ «БудЕліт Групп»); - виконання позичальником зобов'язань, передбачених пп.3.11 та 5.1.13 договору (п.3.11 за перевірку документів згідно із цим договором позичальник сплачує банку в день фактичної видачі кредиту комісію у розмірі 1% від розміру кредиту без податку на додану вартість шляхом сплати суми комісії на рахунок № 373900001 через касу банку або безготівковим шляхом в національній валюті по офіційному курсу НБУ на день такої сплати; п.5.1.13 до моменту видачі кредиту укласти на користь банку договір страхування позичальника від нещасного випадку на суму, не меншу, ніж сума кредиту, та на загальний строк, що повинен перевищувати строк користування кредитом, не менше ніж на шість місяців. У випадку закінчення строку договору страхування (страхового полісу) позичальник зобов'язаний подовжувати строк дії договору страхування (страхового полісу) або укладати новий договір страхування (страховий поліс), що підтверджує факт страхування від нещасного випадку, а також надавати банку відповідні документи протягом двох днів з дня набрання ними чинності. Страхування здійснюється позичальником в страховій компанії, обраній ним самостійно із страхових компаній, які співпрацюють з банком, з переліком та розміром тарифів); - підписання договору застави майнових прав, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв'язку із порушенням умов цього договору та інших виплат банку, пов'язаних з одержанням виконання.

Кредитним договором встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

11 лютого 2009 року між ОСОБА_3 та відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» укладено іпотечний договір № 2621/0308/72-055-Z-2 (т.1.,а.с.82).

За цим правочином у якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 2621/0308/72-055 ОСОБА_3 передав ВАТ «Сведбанк» в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Права та обов'язки за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 2621/0308/72-055 від ВАТ «Сведбанк» перейшли до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк».

За період із 25 березня 2008 року (день укладення кредитного договору) по 09 вересня 2011 року ОСОБА_3 сплачено на погашення кредиту банківським установам - 13 633 долари 33 центи США (т.2, а.с. 3-8).

22 березня 2007 року ОСОБА_3 укладено кредитний договір із закритим акціонерним товариством «ПриватБанк» № КІВАК001150014 (т.1, а.с.90).

За цим правочином банк надав ОСОБА_3 в кредит грошові кошти в сумі - 14 840 доларів 22 центи США на строк із 22 березня 2007 року по 22 березня 2012 року на придбання автомобіля марки «Chevrolet», модель «Aveo» (тип: комбі - В легковий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2, чорного кольору, 2007 року випуску) реєстраційний номер НОМЕР_1.

Кредит виплачено й згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 692710 наголошений вище транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_3 (т.1, а.с. 14, 15).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після одруження до придбання квартири АДРЕСА_1 проживали у помешканні її із позивачем матері. Ініціатива щодо придбання квартири належала її сестрі. Для внесення першого внеску за цю квартиру ними на сімейній нараді було досягнуто домовленості про продаж гаражу, який належав їхньому батьку з подальшою відмовою ОСОБА_1 від частини земельної ділянки на яку вона мала право в порядку спадкування. Приблизно грошові кошти складали - 15 000 доларів США. Ці кошти були передані подружжю у помешканні її матері безпосередньо ОСОБА_1 Письмові правочини щодо надання коштів не укладалися. На той час ОСОБА_3 й ОСОБА_1 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, кредит погашали за спільні кошти подружжя. На перший внесок витрачено приблизно - 12 000 доларів США, інша частина коштів витрачена на страхування життя ОСОБА_3 й на оформлення всіх необхідних документів. Ремонтні роботі у цій квартирі проводилися спільними зусиллями за спільні кошти. Необхідні меблі та побутову техніку також сторони придбавали спільно. Придбано було шафу, меблі у кухню, варочну поверхню, душову кабіну, два дивани, телевізор, ноутбук та інше. Автомобіль придбано для ОСОБА_1 після народження дитини для неї, яким вона й користувалася. ОСОБА_3 на той час був забезпечений службовим автомобілем за місцем роботи. Шлюбні стосунки між ОСОБА_1 й ОСОБА_3 припинилися приблизно у восени 2011 року. У цей же період вони перестали разом проживати. ОСОБА_3 перестав надавати доступ ОСОБА_1 до квартири. ОСОБА_1, виїжджаючи із квартири, не забирала придбані меблі та побутову техніку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вона біля десяти років знає ОСОБА_1 й ОСОБА_3 Їй відомо про придбання ними у період шлюбу квартири. ОСОБА_1 вносила за неї завдаток. Ініціатива придбати квартиру належала ОСОБА_1 Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що грошові кошти на перший внесок було вирішено надати на сімейній нараді за рахунок продажу гаражу. При передачі грошей вона не була присутня. Кредит погашався за спільні кошти разом. Ними придбавалися речі, кухня, плита, два дивани, шифанер, побутова техніка. Хто конкретно придбавав побутову техніку їй не відомо. У квартирі проводилися ремонтні роботи, укладався кахель. Їй відомо про розмови щодо погашення кредиту за одержані кожним із подружжям коштів в якості заробітних плат. ОСОБА_3 й ОСОБА_1 придбано для сім'ї автомобіль. Ініціатива на придбання транспортного засобу виходила від ОСОБА_3 для використання його ОСОБА_1 із донькою. У ОСОБА_3 на той час був службовий автомобіль.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що її сестра позивач ОСОБА_1 після одруження проживала із ОСОБА_3 у помешканні її матері. Одружилися вони у 2004 році, донька народилася у них у 2006 році. Подружжя вело спільне господарство та мало спільний бюджет. Ініціатива придбати квартиру була ОСОБА_1 Оскільки грошей не було, то родина вирішила продати гараж батька. Продано гараж у 2008 році приблизно за 15 000 доларів США. Метою надання цих коштів було внесення першого внеску за квартиру. Родина попросила ОСОБА_1 відмовитися від земельної ділянки у селі Гоголів Броварського району Київської області. Кошти передані ОСОБА_3, оскільки вирішили на його ім'я оформлювати договори й проти цього ОСОБА_1 не заперечувала. Родина допомагала робити ремонт. ОСОБА_3 й ОСОБА_1 придбано побутову техніку, пральну машину, холодильник, кухню. Після погіршення стосунків подружжя деякий час намагалося примиритися, однак у подальшому розлучилося. Автомобіль куплявся для ОСОБА_1 й у її користуванні перебував. ОСОБА_3 був забезпечений службовим транспортним засобом за місцем роботи. Користувалася ОСОБА_1 транспортним засобом на підставі нотаріально посвідченого доручення. Після розлучення автомобіль також знаходився у ОСОБА_1 Розмов про внесення грошової компенсації за автомобіль не було. Після розлучення ОСОБА_1 із квартири меблі та техніку не забирала. На початку 2012 року ОСОБА_3 змінено замки на дверях у квартиру. Їй відомо про розмови щодо сплати ОСОБА_3 аліментів по 300 грн. 00 коп. на місяць.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не брав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає встановленими фактичні дані про те, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 20 березня 2008 року № 71к, договір про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 14 березня 2008 року № 01-ПФД, кредитний договір № 2621/0308/72-055 та іпотечний договір від 11 лютого 2009 року № 2621/0308/72-055-Z-2 укладені ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі із ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що грошові кошти на внесення першого платежу за договором купівлі-продажу майнових прав від 20 березня 2008 року внесені ОСОБА_3 після їх одержання у ТОВ «Пост Київ і Ко» відповідно до договору про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 14 березня 2008 року № 01-ПФД.

Зважаючи на те, що зобов'язання за договором про поворотну безпроцентну фінансову допомогу від 14 березня 2008 року № 01-ПФД виконані ОСОБА_3 у повному обсязі вже після розірвання шлюбу, а саме - 14 вересня 2011 року шляхом здійснення одноразової сплати грошових коштів в розмірі - 130 000 грн. 00 коп. (а.с.88), то сума першого внеску за договором купівлі-продажу майнових прав від 20 березня 2008 року не може бути предметом розподілу між колишнім подружжям.

Участь позивача ОСОБА_1 в набутті коштів на погашення фінансової допомоги не доведена. Більш того, позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи про своє відношення до цих коштів та їх набуття жодних пояснень не давала.

При цьому суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_7 й ОСОБА_6 оскільки вони перебувають у родинних стосунках із позивачем ОСОБА_1 Показання свідка ОСОБА_12 оцінюються критично у зв'язку із тим, що цей свідок перебуває у товариських стосунках із позивачем ОСОБА_1 Фактичні дані щодо наявності чи відсутності обставин, які викладені у цих показаннях у якості доказів судом відхиляються.

При цьому судом береться до уваги й те, що, окрім цих показань свідків, жодних інших підтверджуючих доказів позивачем ОСОБА_1 суду не надано в обґрунтування доводів про одержання грошових коштів на перший внесок за договором купівлі-продажу майнових прав від 20 березня 2008 року від родини за продаж гаражу. Жодних правочинів щодо купівлі-продажу гаражу суду не надано.

Що стосується стягнення частини грошових коштів із відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором № 2621/0308/72-055, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що за цим правочином ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 (із 25 березня 2008 року по 09 вересня 2011 року) сплачено - 13 633 долари 33 центи США (т.2, а.с. 3-8).

Платіж за кредитним договором від 09 вересня 2011 року судом зараховується, як такий, що сплачений під час шлюбу, оскільки судове рішення про розірвання шлюбу від 05 вересня 2011 року на дату платежу ще не набрало законної сили.

На час розгляду цієї цивільної справи офіційний курс іноземної валюти - долар США до національної грошової одиниці - гривня встановлений у співвідношенні: 1 долар США = 20 грн. 69 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на стягнення із ОСОБА_3 - ? частини грошових коштів, сплачених за кредитним договором № 2621/0308/72-055 із 25 березня 2008 року по 09 вересня 2011 року в сумі - 6 816 доларів 66 центів США, тобто -141 036 грн. 79 коп.

У задоволенні решти цих позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість. Поділу підлягають виключно грошові кошти, які були фактично внесені за кредитом під час перебування у шлюбі.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_3 про застосування до цих позовних вимог строку позовної давності, визначеного статтею 257 Цивільного кодексу України, оскільки він позивачем не пропущено. Шлюб між сторонами офіційно розірвано на підставі рішення суду від 05 вересня 2011 року, яке набрало законної сили 16 вересня 2011 року. Із позовом до суду про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя ОСОБА_1 звернулася - 29 серпня 2014 року. На час звернення до суду позивач не знала про фактичні обставини, які мають значення для вирішення позову в цій частині щодо розміру внесків за кредитним договором. Та обставина, що ці вимоги заявлені 30 березня 2015 року на переконання суду не впливає на перебіг строку позовної давності при вирішенні спору про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Що стосується спірного автомобіля марки «Chevrolet», модель «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, то при здійсненні його поділу суд виходить із наступного.

За змістом статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя грошової суми на депозитний рахунок суду.

За змістом пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» від 21 грудня 2007 року № 11 - при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільних речей, повинні застосовуватися положення частин 4, 5 статті 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Ні позивач ОСОБА_1, а ні відповідач ОСОБА_3 не внесли грошові кошти на депозитний рахунок суду в якості компенсації за частку в цьому спільному сумісному майні. Згоди сторони щодо одержання грошової компенсації за частку в спірному транспортному засобі не дійшли.

З огляду на викладене, суд вважає за неможливе проведення поділу спірного транспортного засобу в натурі.

Разом із тим, суд вважає за необхідне провести поділ спільного сумісного рухомого майна, яке набуте під час шлюбу ОСОБА_3 й ОСОБА_1, а саме автомобіля марки «Chevrolet», модель «Aveo» (тип: комбі - В легковий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2, чорного кольору, 2007 року випуску) реєстраційний номер НОМЕР_1, на ? частину ОСОБА_3 та на ? частину ОСОБА_1, без виділення цих часток в натурі.

Позов в частині стягнення із відповідача на користь позивача ? частини вартості побутової техніки в сумі - 18 861 грн. 43 коп. задоволенню не підлягає через недоведеність заявлених позовних вимог. Надані платіжні квитанції на придбання техніки не містять даних щодо їх покупця. Також відсутні дані щодо встановлення цієї техніки саме у помешканні відповідача. Крім того, у судовому засіданні не встановлено вид, кількість техніки та меблів, які нібито придбавалися колишнім подружжям під час шлюбу та їх вартість.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає через їх недоведеність у судовому засіданні.

Керуючись статтями 209, 212 - 215 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Визнати автомобіль марки «Chevrolet», модель «Aveo» (тип: комбі - В легковий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2, чорного кольору, 2007 року випуску) реєстраційний номер НОМЕР_1, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити частки в автомобілі марки «Chevrolet», модель «Aveo» (тип: комбі - В легковий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2, чорного кольору, 2007 року випуску) реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 в розмірі - ? частини й ОСОБА_3 в розмірі - ? частини цього рухомого майна.

Із визначенням часток в автомобілі марки «Chevrolet», модель «Aveo» (тип: комбі - В легковий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2, чорного кольору, 2007 року випуску) реєстраційний номер НОМЕР_1, цей транспортний засіб належить ОСОБА_1 й ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частину грошових коштів, яка була внесена за кредитним договором № 2621/0308/72-055 від 25 березня 2008 року за період із 25 березня 2008 року по 09 вересня 2011 року в розмірі - 141 036 (сто сорок одна тисяча тридцять шість) грн. 69 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин