Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1566/15-ц
Провадження №: 2/332/663/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.,

при секретарі Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що з 19 серпня 1994 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб і для неї і для відповідача було зареєстровано вперше. Подружжя припинили шлюбні відносини у серпні 2010 року внаслідок відсутності порозуміння через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Внаслідок викладеного, позивач дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Спір з приводу спільного майна подружжя відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3

Позивач до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 серпня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1147.

Як для позивача так і для відповідача шлюб був зареєстрований вперше.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської райадміністрації Запорізької міської ради.

Дитина проживає з позивачем. На теперішній час спір між сторонами про місце проживання неповнолітнього сина та порядку участі у його вихованні між сторонами відсутній.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у серпні 2010 року. З вказаного часу вони разом не проживають, сумісне господарство не ведуть.

Причиною позову про розірвання шлюбу є відсутність порозумінь, різні погляди на життя та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сім'ї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_3 та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 243,60 грн. Але у позовній заяві ОСОБА_1 зазначила про віднесення судових витрат за її рахунок. За таких обставин, суд вважає можливим не розподіляти судові витрати між сторонами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 19 серпня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1147, розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили позивачу ОСОБА_1 на її прохання залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л.Шалпегіна