Провадження №2/761/5906/2015
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, про виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и в :
19.05.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про виселення з житлового приміщення ОСОБА_2 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з липня 2006 року він проходив військову службу у військовій прокуратурі Центрального регіону України, де йому була надана службова квартира з основних фондів Міністерства оборони України (Київського квартирно-експлуатаційного управління МО України) за адресою: АДРЕСА_1 . З 13 березня 2013 року за вказаною адресою, як член його сім`ї, зареєстрована його мати ОСОБА_2 . У жовтні 2011 року позивач переведений на військову службу у м.Львів, де отримав нову службову квартиру. У березні 2015 року Генеральною прокуратурою України ініційовано проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 щодо не здачі квартирно-експлуатаційним органам МОУ службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У квітні 2015 року Генеральним прокурором України видано наказ, яким було оголошено попередження позивачу про застосування до нього дисциплінарного стягнення у разі недотримання основних принципів професійної етики та поведінки. Самостійно ОСОБА_2 відмовляється виселятися з вищевказаної квартири, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідачки в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких зазначено, що ОСОБА_2 має право на зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки її син ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а вона як член його сім`ї має право там проживати, крім того вона є пенсіонеркою і не може бути виселена зі службового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Представник третьої особи в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, через канцелярію суду подав письмові заперечення, у яких зазначено, що у зв`язку з тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі Будинкоуправління №12 і обліковується в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні, то право пред`явлення позову щодо виселення осіб, що проживають у вищевказаній квартирі належать ОСОБА_3 . На даний час ККЕУ звернулося до суду з аналогічним позовом розгляд якого триває.

Вислухавши пояснення представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, і це не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 з липня 2006 року проходив військову службу у військовій прокуратурі Центрального регіону України. На підставі розпорядження Солом`янської районної адміністрації від 22.09.2006 року №1667 та ордеру на право зайняття службового приміщення №00593 від 25.10.2006 року позивачу було надано службова квартира АДРЕСА_1 , яка відноситься до відомчого житлового фонду МОУ та перебуває на балансі Будинкоуправління №12 і обліковується в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні.

З 13.03.207 року у квартирі за вказаною адресою, була зареєстрована відповідачка, як член сім`ї позивача.

У відповідності до розпорядження Генерального прокурора України від 04.03.2015 року №82 було проведено службове розслідування у зв`язку з розглядом запиту народного депутата України ОСОБА_4 .

Службовим розслідування встановлено, що наказом Генерального прокурора України №1366к від 29.09.2011 року ОСОБА_1 було призначено першим заступником військового прокурора Західного регіону України.

Наказом Генерального прокурора України №951к від 08.08.2012 року ОСОБА_1 було призначено першим заступником прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері.

Наказом Генерального прокурора України №8-вкк від 03.09.2014 року ОСОБА_1 було призначено першим заступником військового прокурора Західного регіону України.

Крім того, не зважаючи на вибуття у січні 2011 року до нового місця служби з реєстрації ОСОБА_1 знявся лише 19.06.2012 року, а в квартирі залишилася зареєстрована його мати ОСОБА_2 , яка ніякого відношення до МОУ або ЗСУ немає.

Відповідно до висновку вищевказаної перевірки ОСОБА_1 в порушення вимог п.19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ №1081 від 03.08.2006 року, та п.3.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилим приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737, квартирно-експлуатаційним органам МОУ не здав службову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

За новим місцем служби у м.Львові ОСОБА_5 отримав двокімнатну службову квартиру з урахуванням його складу сім`ї.

Згідно з наказом Генерального прокурора України №04-вк від 16.04.2015 року за порушення п.19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та п.3.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилим приміщеннями першому заступнику військового прокурора Західного регіону України Парамонову Є.В. було оголошено застереження про припинення неетичної поведінки та попереджено про застосування дисциплінарного стягнення у разі недотримання основних принципів професійної етики та поведінки.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до п.19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством

Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Як вбачається з довідки Київського квартирно-експлуатаційного управління №303/25-2047 від 27.05.2015 року станом на 01.01.2015 рік будівля №49 військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку Київського квартирно-експлуатаційного управлінні та утримується на балансі Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління (а.с.31).

Згідно з п.3.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями виселення здійснюється в судовому порядку за позовом командування військової частини та КЕВ (КЕЧ) району, на обліку в яких перебуває службове жиле приміщення.

Відповідно до пояснень представника Київського КЕУ, дана установа звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з аналогічним позовом про виселення ОСОБА_6 зі службової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час справа не розглянута.

З аналізу перелічених норм закону вбачається, що право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення її з житлового приміщення належить в даному випадку Київському квартирно-експлуатаційному управлінню.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що позивач внаслідок переміщення по службі та отримання іншого службового житла, а також зняття його з обліку в спірній квартирі, втратив право користуватися службовою квартирою АДРЕСА_1 , вищевказана квартира перебуває на обліку Київського квартирно-експлуатаційного управлінні та утримується на балансі Будинкоуправління №12 Київського квартирно-експлуатаційного управління, у зв`язку з чим право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення належить в даному випадку Київському квартирно-експлуатаційному управлінню, яке, як встановив суд звернулося з аналогічним позовом до суду, а тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 53, 59, 60, 169, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ши в:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, про виселення з житлового приміщення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: