АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 3455 /2015 р. Головуючий у І інстанції Яровенко Н.О.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс" Шкодіної Любові Василівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар - Транс" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду Асоціації Українських банків від 07.03.2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ТОВ "Аркар-Транс" звернулося до суду із заявою про часткове скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (далі - Третейський суд) від 07 березня 2013 року, посилаючись на те, що цим рішенням солідарно із нього та ОСОБА_2, поручителем якого він виступав та з ТОВ "Анкор-Кар" стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 9 115 009,12 грн.. Проте договір поруки, відповідно до якого ТОВ " Аркар - Транс" повинно нести солідарну з боржником відповідальність за невиконання кредитного зобов'язання, в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, припинився до моменту звернення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") до третейського суду. ТОВ"Аркар-Транс" про укладення додаткових угод до договору поруки не укладало та додаткових угод до кредитного договору не підписувало, якими збільшено обсяг відповідальності його як поручителя та змінилися умови виконання поручителем основного зобов'язання.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що рішення третейським судом прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, заявник просив скасувати рішення третейського суду в частині задоволення вимог до нього, як до солідарного боржника. Крім того, вважає, що третейським судом вирішено питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» є підставою для скасування рішення третейського суду, оскільки сторони не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар - Транс" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду Асоціації Українських банків від 07.03.2013 року відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ТОВ"Аркар - Транс" Шкодіна Л.В. просить ухвалу суду скасувати і задовольнити заяву , оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , проте представники ТОВ " Аркар-Транс" та ТОВ " Анкор-Кар" і ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Укрсоцбанк" Матвіїв І.А., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи , викладені у апеляційній скарзі , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України "Про третейські суди" третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Третейський суд як недержавний орган за Законом "Про третейські суди" має повноваження вирішення спорів лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обовязків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

За положеннями статті 5 Закону України "Про третейські суди" ( в редакції чинній на час укладення кредитного договору) юридичні та (або) фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

За змістом статті 2 указаного Закону третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ст. 389-6 ЦПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 12 Закону України "Про третейські суди"( в редакції чинній на час укладення кредитного договору) передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

З матеріалів справи № 1229/10 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків вбачається, що 10 січня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", який перейменовано у ПАТ "Укрсоцбанк"( далі - Банк) та ОСОБА_2 укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №665/071, відповідно до якого Банк надав останньому кредит у межах загального ліміту в сумі 490 000,00 Євро, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього.

В цей же день між сторонами укладено додаткову угоду № 665/071-1/514 до Генерального договору, якою визначено умови кредитування.

13.02.2008 року було укладено Договір про внесення змін №1 до Генерального договору про здійснення кредитування №665/071 від 10.01.2008року , яким встановлено новий ліміт кредитування, що становить 760 000,00 Євро та укладено Додаткову угоду № 665/071-2/514.

24.10.2008 року до додаткових угод № 665/071 -1/514 та № 665/071-2/514 укладено між сторонами договори про внесення змін № 1, якими викладено п. 6 додаткових угод викладено в новій редакції .

На забезпечення виконання умов, передбачених Генеральним договором та Додатковими угодами до нього 10 січня 2008 року були укладені з ТОВ "Аркар - Транс" та ТОВ "Анкор-Кар" договори поруки №03-24/811 та №03-24/810, за якими ТОВ "Аркар -Транс", ТОВ"Анкор-Кар" зобов'язались перед позивачем солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вищезазначеним Договором кредиту, в тому числі повернення суми кредиту, сплати відсотків, комісій, а також можливих штрафних санкцій.13 лютого 2008 року до цих Договорів були внесені зміни ( справа №1229/10, т.1 а.с. 7-21).

10 січня 2008 року та 13 лютого 2008 року ОСОБА_2 видано кредит в сумі 760 000 Євро(справа №1229/10 третейського суду т.1 а.с.22,23)

31 березня 2010 року АКБ " Укрсоцбанк" Одеська обласна філія направив боржнику та поручителям лист-претензію про погашення заборгованості за Генеральним договором та Додатковими договорами до нього.

26 липня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку " Укрсоцбанк" звернувся до Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ " Аркар-Транс" , ТОВ " Анкор-Кар " про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07 березня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор-Кар" задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 08.08.1997 року, зареєстрований: АДРЕСА_1.); Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс" (ідентифікаційний код 31506127, зареєстроване: 65000 Одеськаобласть, м. Одеса, вул. Черняховського, 12/18); Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор-Кар" (ідентифікаційний код 19211538, зареєстроване: 65026, Одеська область, м. Одеса

вул.Катерининська,1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ вул. Ковпака, 29, ) заборгованість за Генеральним договором про здійснення кредитування в сумі 9 115 009 ,12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номе: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 08.08.1997 року, зареєстрований: АДРЕСА_1.); Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс" (ідентифікаційний код 31506127, зареєстроване: 65000 Одеськаобласть, м. Одеса, вул. Черняховського, 12/18); Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор-Кар" (ідентифікаційний код 19211538, зареєстроване: 65026, Одеська область, м. Одеса вул. Катерининська, 1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) третейський збір в сумі 25 500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише з підстав, передбачених міжнародним договором України та/або Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ " Аркар-Транс" суд обґрунтовано виходив з того, що заявником не доведено наявності підстав, визначених законом, для скасування рішення третейського суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що суд вирішив питання , які виходять за межі третейської угоди , так як вирішено питання дійсності третейської угоди , не заслуговують на увагу , оскільки зазначене питання судом не вирішувалося.

Відповідно до п.7.2 Генерального договору про здійснення кредитування № 665/071 та п. 5.2 Договорів поруки у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів , сторони, керуючись ст.5 Закону України " Про третейські суди " , домовляються про те , що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002 м. Київ , вул. М. Раскової , 15 . У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_4 у порядку черговості вказаному у даному пункті( справа № 1229/10 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків т.1 а.с.7-21).

З наведеного випливає, що сторони при укладені договорів узгодили питання , щодо вирішення спорів , які можуть виникнути у зв'язку з виконанням положень цих договорів і це не суперечить вимогам статей 6 , 627 ЦК України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначені умов договору.

А відтак доводи апеляційної скарги , що третейська угода може бути укладена сторонами лише за наявності між сторонами Договору уже існуючого спору , не ґрунтуються на вимогах закону.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не є підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Беручи до уваги наведене , колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс" Шкодіної Любові Василівни відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: