Справа № 127/7669/15-ц Провадження № 22-ц/772/2216/2015Головуючий в суді першої інстанції Прокопчук А. В.
Категорія 48Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого : Чорного В.І

Суддів: Медвецького С.К., Чуприни В.О.

при секретарі : Франчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4, про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що сторони до 05.06.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З того часу син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідача згідно рішення суду зобов'язано сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Так як їхній син навчається з 18.08.2014 року по січень 2016 року на денній контрактній формі у Вінницькому торговельно-екеномічному інституті, вартість якого складає 12120 грн. та з 01.09.2013 року по 01.08.2015 року на контрактній формі навчання в Державному університеті телекомунікації Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова вартістю 11 800 грн., у зв'язку з цим потребує додаткових витрат, позивач просила суд з підстав, визначених ст. 185 СК України, стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на утримання повнолітнього сина у розмірі 11 960 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про стягнення додатколвих витрат на повнолітнього сина, який продовжує навчатися - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, суд першої інстанції виходив з того, що норма ст. 185 СК України, на яку посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог, передбачає участь батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, в той час як ОСОБА_4 є повнолітньою особою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він грунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 є студентом першого курсу денної форми навчання, на підставі договору про навчання, на факультеті товарознавства, маркетингу та туризму Вінницького торговельно-екеномічного інституту КНТЕУ, стипендію не отримує та закінчує навчання у січні 2016 року, про що свідчить довідка № 234 від 29.08.2014 року

18 серпня 2014 року між Київським національним торговельно-економічним університетом в особі директора Вінницького торговельно-економічного інституту та ОСОБА_4. було укладено договір № 151 Тд (м) про навчання (підготовку), згідно умов якого останній навчається на денній формі навчання за спеціальністю туризмознавство (туристична діяльність) та вартість навчання становить 12 120 грн.

01 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та Державним університетом телекомунікацій укладено контракт про військову підготовку ОСОБА_4 терміном до 01.08.2015 року за програмою підготовки офіцера запасу за військово-обліковою спеціальністю - бойове застосування механізованих з'єднань військових частин та підрозділів. Вартість навчання - 11 800 грн.

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2014 року зменшено розмір аліментів, присуджених рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 30.08.2012 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з 21.03.2014 року і до закінчення ним навчання на факультеті товарознавства, маркетингу та туризму Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_2 в якості підстави для задоволення позовних вимог посилалася на ст. 185 СК України.

Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина та його виконання визначено положеннями глави 16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту цієї норми, правила статті 185 СК України не можуть бути застосованими у відносинах щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Положення статей глави 16 СК України, які врегульовують питання утримання батьками повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не передбачають зобов'язань батьків брати участь у додаткових витратах на них, крім обов'язків встановлених нормами цієї Глави.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 є повнолітньою особою і не є дитиною в розумінні ст. 6 СК України, застосування вимог ст. 185 СК України про обов'язок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину на правовідносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином не поширюється, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, яким дав правильну оцінку, обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний

Судді: (підпис) С.К.Медвецький

(підпис) В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: