Провадження №2/485/314/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 травня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2015 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 23 жовтня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст.224 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд встановив наступне.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року, про що відділом РАЦС Дніпровського РУЮ м.Херсона внесено актовий запис про шлюб за №505 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3).

Від подружнього життя сторони мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4-5).

Спільне життя в сторін не склалося, з 15 липня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Спору про поділ спільного майна та місця проживання дітей між сторонами немає. Діти проживатимуть разом з позивачкою.

Збереження сім'ї суперечитиме інтересам позивача.

Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам позивачки, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона (актовий запис №505) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Залишити ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу прізвище - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ