АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4363/14-ц 22-ц/774/511/К/15
Справа № 210/4363/14 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/511/К/15 інстанції - Чайкіна О. В.
Категорія № 50 (3) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Грищенко Н. М., Митрофанової Л.В.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участю - відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - ОСОБА_5, який продовжує навчання на денній формі у Черкаській вечірній/змінній школі ІІ-ІІІ ступенів з 2014 по 2015 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач має стабільний заробіток, власне житло, тому має надати дитині аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені, стягнуто на її користь з ОСОБА_2 аліменти на час навчання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку та доходів, починаючи з 25 липня 2014 року і до закінчення останнім навчання у Черкаській вечірній (змінній) школі ІІ-ІІІ ступенів Черкаської міської ради Черкаської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд не звернув уваги на те, що позивач не зверталась до нього із інформацією про необхідність додаткової сплати аліментів та не надала доказів щодо існування потреби у матеріальній допомозі саме через продовження ОСОБА_5, який, до того ж, зловживає своїм правом на отримання аліментів. Також вважає, що суд не врахував знаходження на утриманні відповідача неповнолітньої доньки, яка має ступінь інвалідності та потребує значних витрат.

В своїх запереченнях позивач ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції встановлено, що третя особа по справі - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином відповідача - ОСОБА_2 та проживає із матір'ю окремо від батька.

Згідно довідки (а.с. 2), ОСОБА_5 з 2014 року по травень 2015 року навчається у на денній формі у Черкаській вечірній/змінній школі ІІ-ІІІ ступенів.

Відповідно до довідки про доходи від 05.09.2014 року вих. № 182, ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення останнім повноліття.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та стягуючи з відповідача на її користь аліменти за період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25 липня 2014 року і закінчення ОСОБА_5 навчання у Черкаській вечірній (змінній) школі ІІ-ІІІ ступенів Черкаської міської ради Черкаської області, суд першої інстанції виходив з майнового положення сторін, обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_5 повноліття й продовження ним навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд встановив й врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітній ОСОБА_5 самостійного заробітку не має, продовжує навчання на денній формі навчання у загальноосвітньому закладі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають та відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, враховуючи матеріальний стан останнього. Відповідач ОСОБА_2 працює слюсарем-сантехніком у КП "ЖЕО № 8" (а.с. 32) та отримує стабільних дохід, тому має можливість матеріально підтримувати сина, який продовжує навчання.

Таким чином, посилання апеляційної скарги на ненадання доказів щодо існування потреби у матеріальній допомозі саме через продовження ОСОБА_5 спростовуються зібраними по справі матеріалами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не повідомила йому про факт навчання ОСОБА_5 та що останній зловживає своїм правом на отримання аліментів колегія суддів не може бути прийняти до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Однак при визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції не враховано факт знаходження на утриманні відповідача неповнолітньої доньки, яка має ступінь інвалідності та потребує грошових витрат на лікування, як не враховано, що позивач також повинна надавати грошову матеріальну допомогу сину у зв'язку з продовженням навчання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду необхідно змінити, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, зменшивши розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 у зв'язку із продовженням навчання з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2014 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 щомісячних аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 у зв'язку із продовженням навчання з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: