АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/6423/15 Головуючий 1-ї інстанції Онупко М.Ю.
Справа № 641/5566/14-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Категорія: стягнення сум
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровін С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року по справі за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2015 року, позов Моторного (Транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування - 29 458,00грн., судовий збір - 294,58грн., а усього 29 752,58грн.

Вищевказані судові рішення набрали законної сили та на теперішній час є чинними.

22 червня 2015 року ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. В якості підстави для перегляду рішення заявник зазначає, що позивач Моторне (Транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) безпідставно звернувся до нього з регресним позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди в наслідок ДТП, а саме без урахування положень п.13.1 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, судом не взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 у справі №1-6/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 вищеназваного закону.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить задовольнити його заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскаржувану ухвалу та рішення суду першої інстанції від 26.06.2014року скасувати, справу призначити до розгляду, ухвалив нове рішення про відмову МТСБУ в позові, заявленого до нього в порядку регресу, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.361 ЦПК України встановлено, що рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно п.1) ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 статті 361 ЦПК).

Згідно п.п.7, 10 наведеної вище постанови, обставини які відповідно до пункту 1) ч.2 ст.361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч.3 ст.60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмету доказування у справі (стаття 179 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Пункт 13.1 ст.13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004року №1961-ІV (з подальшими змінами та доповненнями) (далі - Закон №1961-ІV), на який посилається заявник як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами існував на час розгляду справи судом першої інстанції та іншими вищими судовими інстанціями. При цьому положення п.13.1 ст.13 Закону №1961-ІV, а також рішення Конституційного Суду України від 23.12.2014року в справі №7-рп/2014 заявником витлумачені не правильно.

Так, у Законі №1961-ІV передбачено особливості його застосування у випадках заподіяння шкоди внаслідок ДТП, винуватцями яких є окремі категорії громадян, та обов'язкові умови, за наявності яких певні категорії фізичних осіб вважаються такими, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, а Моторно (Транспортне) страхове бюро України, відповідно, зобов'язане відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілих. У пункті 13.1 статті 13 Закону №1961-ІV наведено перелік осіб, які звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а потерпілі мають право на відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якої є зазначені в цьому пункті особи, за рахунок коштів відповідних фондів.

Вищезазначеним рішенням Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення стосовно того, що «в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України №1961-ІV необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам 1 групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій основі». Отже, це рішення не містить тлумачення з приводу того, що особи, які, зокрема, є інвалідами 1-ї групи та винні у скоєнні ДТП, звільняються від відшкодування Моторному (Транспортному) страховому бюро України шкоди в порядку регресу.

Відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні ст.361 ЦПК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, яку постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно п.1) ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 313, 314ч.1п.4), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -