ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1547/14-ц р.
24.03.2015 року Золочівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого - судді Шабас О.С.,
при секретарі Цилюрик Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит та штрафу, -
Позивач ФОП ОСОБА_1 в судове засідання 26.02.2015р. не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 26.02.2015 року не з'явилася. До суду повернулося поштове повідомлення про неможливість вручення судової повістки через не проживання адресату за вказаною адресою. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена інформацією Золочівського районного сектору ГУ ДМС України в Харківській області, суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази,встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Підтверджуючи факт укладення договору та виконуючи прийняті на себе зобов'язання відповідач здійснювала оплати: 26.01.2014 року у сумі 935 грн., 27.02.2014 року у сумі 935 грн., 15.05.2014 року у сумі 1950 грн., 01.07.2014 року у сумі 2974 грн., 24.08.2014 року у сумі 509 грн., 28.08.2014 року у сумі 900 грн., 03.09.2014 року у сумі 200 грн. та 08.09.2014 року у сумі 205 грн., що загалом складає 8608 грн. (а.с. 6).
Проте в подальшому в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач припинила здійснювати погашення заборгованості, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 2592 гривні.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання в порядку ст. 1049 по поверненню грошових коштів, проте в порушення ст. 625 зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість перед позивачем у загальній сумі 2592 грн., добровільно позичені кошти відповідач на вимогу позивача не повернула, у зв`язку з чим остання змушена була звернутися до суду з позовом, сплативши судовий збір.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому у ч. 3 ст. 79 ЦПК України зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належить в тому числі витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено. що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Так, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, та наявність в матеріалах справи квитанцій про сплату судового збору та оплату адвокатських послуг (а.с. 1, 7) суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та сплати судового збору.
Керуючись вказаними положеннями закону та ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 243,60 гривень судового збору та 200 гривень витрат на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: