Справа № 2-1316/737/11 Провадження № 2/450/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ПАТ «АСК «Дністер» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

встановив:

21.05. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ «АСК «Дністер» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача в користь позивача 2 590, 00 грн. в порядку регресу; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

09.12.2008 року о 18 год. 00 хв. під час руху застрахованого автомобіля НОМЕР_1 по вул. Комарова, 1, що у м. Львові, яким керував ОСОБА_2, невстановлений автомобіль, який рухався позаду, здійснив зіткнення із застрахованим автомобілем та залишив місце ДТП. Застрахований автомобіль у наслідок такого ДТП отримав технічні пошкодження. Пошкоджений автомобіль застрахований у АСК «Дністер». Факт ДТП належним чином зафіксовано у Відділі Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Л/о. ВДАІ. Згодом ВДАІ м. Львова розшукано водія, що скоїв ДТП та залишив його місце й складено щодо нього протокол Серія АВ № 966955 про адміністративне правопорушення за ознака ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП за наслідками порушення п. п. 2.10 та 13.1 ПДР України. В протоколі також зазначено, що місце розгляду справи Пустомитівський районний суд Львівської області, однак із довідки останнього від 04.11.2009 року № 6749 вбачається, що матеріали справи по факту ДТП 09.12.2009 року щодо порушника ОСОБА_1 на розгляд суду не надходили. Вартість страхового відшкодування виплаченого позивачем внаслідок заподіяння шкоди відповідачем складає 2 590,00 грн. Таким чином, позивач в порядку регресу змушений звертатися до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1Я у судове засідання не зявився, проте його представник ОСОБА_4 подала суду письмову заяву у якій вказує, що відповідач заявлені позивачем позовні вимоги не визнає, позов просить розглядати без участі відповідача та його представника.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

із договору про страхування наземного транспорту № 074-3202/088-08 від 29.01. 2008 року (а.с. 13-19) та додатку № 1 до зазначеного договору (а.с. 20) слідує, що транспортний засіб марки ЗАЗ ТF699Р, д.н. НОМЕР_2 застрахований позивачем. Строк дії договору страхування - до 29.01. 2009 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ № 966955 від 24.03. 2009 року (а.с. 8) водій ОСОБА_1 09.12. 2008 року о 18:00 год. в м. Львові по вул. Комарова ОСОБА_5, керуючи автомобілем Мерседес Бенз 1824 н.з. 205 01 КМ не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення а а/д. Део Ланос н.з. ВС 65 77 ВН, чим завдав матеріальну шкоду. Місце ДТП залишив.

Із платіжного доручення № 2937 від 24.12. 2008 року (а.с. 34) вбачається, що ВАТ АСК «Дністер» в якості оплати за запчастини та матеріали зг. рах. 01 від 12.12. 2008 р. в рах. страх. відшкод. ОСОБА_2 по а/д. днз. ВС 6577 ВН, зг. розпор. б/н. від 23.12. 2008 р. без ПДВ здійснено перерахування коштів у розмірі 2590, 00 грн.

За змістом ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості закріплений у ст. 62 Конституції України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В супереч зазначених норм процесуального закону позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів того, що відповідач вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122- 4, 124 КУпАП внаслідок чого автомобілю НОМЕР_3 заподіяні технічні пошкодження, а його власнику матеріальна шкода. В силу вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України протокол про адміністративне правопорушення серії АВ № 966955 від 24.03. 2009 року (а.с. 8) є недопустимим доказом вчинення відповідачем зазначених адміністративних правопорушень, такий висновок суду слідує із наступного:

відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що представлений позивачем протокол про адміністративне правопорушення серії АВ № 966955 від 24.03. 2009 року (а.с. 8) є доказом в справі про адміністративне правопорушення, проте не є належним доказом вини особи в межах цивільної справи, оскільки законом чітко визначено засоби, яким стверджується винуватість особи. Такими засобами, у свою чергу, є постанова суду за результатами розгляду справи про вчинення відповідачем адміністративних правопорушень про які позивач вказує у позовній заяві, постановлена у відповідності до вимог до вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що позивачем не доведеного перед судом, того що відповідач відповідальний за збитки заподіяні внаслідок пошкодження т/з. ЗАЗ ТF699Р, д.н. НОМЕР_2, суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Документально підтверджені понесені сторонами судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212 215 ЦПК України, ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», суд,-

вирішив:

у задоволенні позовних вимог ПАТ «АСК «Дністер» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 2 590, 00 грн. в порядку регресу; стягнення судових витрат,- відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення .

СуддяОСОБА_6