О К Р Е М А Д У М К А
Судді апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
По цивільній справі за заявою представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого документа
16 вересня 2015 року м. Чернівці
В липні 2015 року представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого документа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2015 року заяву про видачу виконавчого листа залишено без задоволення. Питання поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого документа судом не вирішувалося, висновки з цього приводу не ухвалювалися.
В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» просило скасувати вищезазначену ухвалу. Вважали, що відмова суду у задоволені заяви про видачу дубліката виконавчого документу позбавляє права звернутися за примусовим виконанням рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі № 2-1834/10 та отримати від ОСОБА_2 заборгованість за кредитом. Посилалися на рішення Конституційного суду України від 27.01.2010 року № 3-рп/2010 по справі № 1-7/2010, ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 вересня 2015 року оскаржувана ухвала скасована, ухвалено видати дублікат виконавчого листа, а заяву про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання передано для нового розгляду до суду першої інстанції.
Вважаю, що підстав частково задовольняти апеляційну скаргу не було, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягала залишенню без змін, виходячи з наступного.
ПАТ «ВіЕйБі Банк» у своїй заяві просило видати йому дублікат виконавчого документа № 2-1834/10 від 15.06.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та поновити пропущений строк для предявлення його до виконання. Проте, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.07.2015 року вирішено питання тільки щодо виконавчого документа № 2-1834/10, а прохання щодо поновлення строків для предявлення виконавчого листа до виконання в ній не вирішувалось. Апеляційна скарга аналізу розгляду питання поновлення строків не містить.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В силу ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.
Таким чином, за змістом резолютивної частини оскаржуваної ухвали та на виконання вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд мав перевірити законність і обґрунтованість ухвали суду лише щодо відмови у видачі дублікату виконавчого листа, а фактично скасував рішення щодо відмови у поновленні строку для предявлення виконавчого документа до виконання, яке взагалі в цій справі не ухвалювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.
В силу п.2.ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням визначення початку перебігу строку, врегульованого п.1 ч.2 цієї статті, та ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 15.11.2010 року (на час набрання рішення законної сили), заявник не подав доказів предявлення виконавчого документу до примусового виконання у встановлені законом строки.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що у заяві ПАТ «ВіЕйБі Банк» не зазначені факти, що підтверджують обставини, за яких було втрачено виконавчий лист (при зверненні до примусового виконання, під час виконання, тощо ), не надано доказів його втрати за зазначених чи аналогічних обставинах.
Доводи ПАТ «ВіЕйБі Банк» про втрату виконавчого листа під час здійснення процедури ліквідації банку, кадрових змін чи змін адреси банку не можуть бути підставою для видачі його дубліката, оскільки виконавчий документ видавався 20.07.2010 року (згідно довідкового листа до справи і визнається заявником його видача 15.06.2011 року), а процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочата згідно рішення ФГВФО № 63 від 20.03.2015 року, тобто за збігом значного терміну після закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання.
Суддя І.Н.Лисак