Справа № 465/8857/13 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/728/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача за первісним позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2014 року у справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6, третя особа Львівське комунальне підприємство "Вулецьке" про знос самовільної надбудови до квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання права власності,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року позивач Франківська райадміністрація звернулася в суд з позовом про зобов'язання відповідача ОСОБА_6 знести самочинну надбудову до квартири АДРЕСА_1, горище будинку та квартиру привести в попередній стан. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 самовільно здійснена надбудова до квартири. Франківською районною адміністрацією прийнято розпорядження від 18 червня 2007 року № 528 "Про знос самовільної надбудови до квартири АДРЕСА_1" та зобов'язано відповідача в місячний термін за власні кошти знести самовільно здійснену надбудову квартири. Горище будинку та квартиру привести в попередній стан. Однак відповідачем дане розпорядження виконано не було, тому Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду.

15 травня 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулись із зустрічним позовом до Франківської районної адміністрації, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання за позивачами права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 95, 3 кв. м. , посилаючись на те, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 67, 4 кв. м. В 2007 році вони здійснили розширення їхньої квартири за рахунок надбудови в площі горища та подали всі необхідні документи на погодження у Франківську районну адміністрацію , однак отримали відмову через те, що у них немає згоди відповідачів, як співвласників будинку. Зазначали, що здійснене ними будівництво прав відповідачів не порушило, оскільки розширення своєї квартири позивачі здійснили за рахунок площі горища, яке прилягає виключно до їхньої квартири. ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" 29 січня 2009 року виготовило технічний паспорт на готовий до експлуатації об'єкт нерухомого майна - будинок АДРЕСА_1. Згідно з висновком № 3611 судової будівельно-технічної експертизи , проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз , квартира АДРЕСА_1 загальною площею 95, 3 кв. м. після проведеної реконструкції відповідає державним будівельним нормам та придатна для подальшої експлуатації.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2014 року в задоволенні позову Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6, третьої особи - ЛКП "Вулецьке" про знос самовільної надбудови до квартири відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Вирішено: визнати право власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 95, 3 кв. м.

Не погодившись з рішенням суду, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким первісний позов задовольнити , а у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог, судові витрати стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10 на користь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що комісією ЛКП "Вулецьке" встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 самовільно здійснена надбудова до квартири (за рахунок площі горища піднято стіни , влаштовано перекриття, встановлено вікна). Франківською районною адміністрацією прийнято розпорядження від 18 червня 2007 року № 528 "Про знос самовільної надбудови до квартири АДРЕСА_1" та зобов'язано ОСОБА_6 в місячний термін за власні кошти знести самовільно здійснену надбудову квартири. Горище будинку та квартиру привести в попередній стан. Добровільно демонтувати самочинну надбудову відповідач відмовляється, на попередження ЛКП "Вулецьке" не реагує, жодних документів для узаконення будівництва не має.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення первісного позову, оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів , які б свідчили про те, що проведена відповідачами ОСОБА_7 реконструкція (надбудова та перепланування) квартири № 1"а" є самочинним будівництвом та порушує охоронювані законом права Франківської районної адміністрації. Зважаючи на те, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3611 від 18.03.2011 року, проведеної у іншій цивільній справі, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 95,3 кв.м. після проведеної реконструкції відповідає ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" та придатна для подальшої експлуатації, знесення надбудови та приведення квартири в попередній стан є крайнім заходом і застосовується лише тоді, коли особа, яка провела цю реконструкцію, відмовляється здійснити перебудову на вимогу особи, права якої порушені проведенням цієї реконструкції, однак не на вимогу Франківської районної адміністрації, як це має місце в даному випадку. Не було підстав для задоволення первісного позову , ще й тому , що як з"ясувалося при розгляді справи апеляційним судом, наказом № 54-Д від 12 липня 2006 року будинок АДРЕСА_1 було знято з балансу міської ради.

Водночас, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскарженого рішення в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на квартиру загальною площею 95,3 кв.м., виходячи з наступних підстав.

В оскарженому рішенні, підстави з яких суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення зустрічного позову, ґрунтуються лише на тому, що до задоволення не підлягає основний (первісний) позов.

Проте, таке обґрунтування підстав для задоволення зустрічного позову, суперечить нормам матеріального права , якими регулються правовідносини по набуттю права власності.

У даній справі судом першої інстанції не було перевірено чи було питання оформлення права власності на реконструйовану квартиру № 1"а" предметом розгляду компетентного органу, рішення якого чи його відсутність свідчили б про наявність між ОСОБА_7 (позивачами за зустрічним позовом) та Франківською районною адміністрацією (одним із відповідачів за зустрічним позовом) спору про право і докази, які б свідчили про те, що Франківською районною адміністрацією було відмовлено ОСОБА_7 у оформленні права власності на реконструйовану квартиру у матеріалах справи відсутні.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонти і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Оскільки , реконструкція квартири " 1"а" , проведена в тому числі шляхом надбудови за рахунок площі горища , спільного для всіх співвласників квартир в будинку АДРЕСА_1, а як слідує із змісту зустрічної позовної заяви, власники квартири № 1 (співвідповідачі за зустрічним позовом) належним чином оформленої згоди на проведення ОСОБА_7 реконструкції за рахунок площі спільного горища не надали, то проведення ОСОБА_7, за вищенаведених обставин та за відсутності згоди інших співвласників будинку, реконструкції своєї квартири, свідчить про порушення прав інших співвласників спільного майна.

Зважаючи на те, що відповідачі за зустрічним позовом , які є співвласниками квартири № 1 заперечують проти узаконення позивачами за зустрічним позовом проведеної реконструкції квартири позивачів за зустрічним позовом , та враховуючи те, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від № 21307 від 24.02.1997 року є співвласниками квартири № 1"а" загальною площею 67,4 кв.м. і за рахунок проведеної надбудови та реконструкції збільшили загальну площу квартири на 27,9 кв.м.( к.м ( 95, 3 мінус 67,74) , то в результаті у позивачів за зустрічним позовом виявиться два правовстановлюючих документів на один і той же об"єкт нерухомого майна: один площею 67,4кв.м. , другий- 95,3 кв..м. , в тому числі 27,9 кв.м. це є новостворене майно.

Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації.

Позивачами за зустрічним позовом не надано доказів, які б свідчили про те, що реконструкція квартири № 1"а" ними завершена і квартира загальною площею 95,3 кв.м. прийнята в експлуатацію.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового шляху для відновлення порушеного права. З огляду на те, що питання про визнання за позивачами за зустрічним позовом права власності на реконструйоване нерухоме майно збільшене за рахунок новоствореного майна, не було предметом розгляду компетентних органів, відповідачі - власники квартири № 1 не надали згоди на проведення власниками квартири № 1"а" надбудови до цієї квартири за рахунок площі спільного горища, а суд не повинен заміняти органи, які здійснюють оформлення права власності на нерухоме майно, тому, колегія суддів вважає, що у справі не було підстав для задоволення зустрічного позову і для визнання за позивачами за зустрічним позовом права власності на квартиру № 1"а" загальною площею 95,3 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Франківської районної адміністрації Львівської міської ради підлягає до задоволення частково, оскаржене рішення в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з підстав встановлених п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України , з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ч. 3 ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу позивача за первісним позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову та визнання права власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 95, 3 кв. м. - скасувати, і ухвалити у скасованій частині нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради , ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання за позивачами права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 95, 3 кв. м.- відмовити.

В іншій частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.