Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1079/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Савельєва О.В.
оповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді Франко В.А.,

суддів : Белінської І.М., Чельник О.І.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства ОКВП" Дніпро-Кіровоград" на рішення Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року у справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства ОКВП" Дніпро-Кіровоград" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання.

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року обласне комунальне виробниче підприємство ОКВП" Дніпро-Кіровоград" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання

Зазначало, що ОСОБА_3 є споживачем послуг з водопостачання, які надаються підприємством згідно укладеного 8 травня 2013 року між сторонами договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Проте відповідач зобов'язання за договором про оплату послуг належним чином не виконувала, тому з врахуванням уточнених позовних вимог зазначає, що станом на 01 серпня 2014 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 1426,66 грн.

За таких підстав ОКВП просило суд стягнути на його користь вказану суму заборгованості з відповідача, а також на підставі ст.625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми - 53.09 грн., індекс інфляції - 170,73 грн. (а.с.74-78).

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі (а.с. 103-104).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а відповідач заперечив проти них і просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач проживає в житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по за адресою АДРЕСА_1. ( а.с.79-80)

Відповідач згідно особового рахунку 203846 є абонентом Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та користується послугами водопостачання, які надає підприємство відповідно до договору від 8 травня 2013 року, укладеного між сторонами про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (а.с.8-9). Позивач є виробничим структурним підрозділом ОКВП «Дніпро -Кіровоград» (а.с.14, 26, 27, 28),

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_1 зазначено проживаючих за даною адресою- чотири особи. (а.с.5,76).

Вбачається, що до укладення вказаного договору відповідач користувалась послугами з водопостачання на підставі договору про надання населенню послуг з водопостачання від 6 травня 2007 року, який було укладено між нею та Знам'янським міським виробничим управлінням водоканалізаційного господарства (а.с.10-11).

Зі вказаного договору вбачається, що наданими послугами користується четверо осіб і в будинку встановлено лічильник марки СВК-15 №608264, 25 липня 2006 року відповідно до книги обліку реєстрації лічильників (а.с.12).

З акту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 6 вересня 2013 року вбачається, що у абонента ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, опломбовано новий лічильник ЛК-15 №721096, термін наступної повірки 1 січня 2017 року (а.с. 13).

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги" , Законом України „Про питну воду та питне водопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 та договором, укладеним між сторонами.

Обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України „ Про житлово- комунальні послуги". Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно зі статтею 32 вказаного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 3.2 договору про надання послуг, укладеного між сторонами, передбачено, що оплата послуг за розрахунковий місяць повинна бути здійснена споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що в період з 01 січня 2012 року по 01 серпня 2014 року відповідач належним чином зобов'язання за договором щодо оплати послуг з водопостачання не виконував, тому станом на 01 серпня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 1426 грн. 66 коп.

Вказана заборгованість нарахована за нормою на чотирьох осіб, з урахуванням поливу за період травень - серпень 2013 року (а.с 76). Індекс інфляції за вищезазначений період становить 170 грн. 73 коп., 3% річних становить 53 грн. 09 коп. (а.с. 77). Сума нарахувань за поливну площу 2,5 соток за 4 місяці 2013 року, складає 814 грн. 74 коп. (а.с. 78).

Пунктом 3.12. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, передбачено, що витрати води для поливання прибудинкових територій визначаються на підставі показів засобів обліку, встановлених на поливальних трубопроводах, або згідно із чинними нормами водоспоживання.

Як свідчать матеріали справи, рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради № 192 від 30 травня 2008 року введено в дію з 1 липня 2008 року норми споживання питної води для споживачів м.Знам'янка терміном на три роки (2008-2010 рр.), для населення у жилих будинках, які не мають приладів обліку води (додаток № 3), а також норми води для ведення особистого підсобного господарства (додаток № 4). (а.с.21-22).

Норми споживання питної води встановлені 3,3 куб.м, а норми поливу садів, присадибних ділянок, зелених насаджень тощо 4-6 куб.м..

Норма витрат води на полив садів, присадибних ділянок, квітників та газонів залежить від місячної кількості опадів згідно з даними Гідрометцентру, що випали на території регіону. При кількості опадів менше за середньостатистичні дана норма витрат приймається 6 літрів на 1 кв.м. площі на добу, в межах середньостатистичних даних витрати приймаються 5 літрів на 1 кв.м. на добу, більше середньостатистичних даних - 4 літри на 1 кв.м. на добу

Рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 11 жовтня 2011 року № 570 термін дії норм споживання води для споживачів м. Знам'янка, затверджених рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 30 травня 2008 року № 192, продовжено до 30 січня 2012 року (а.с.23).

Рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 25 січня 2013 року № 35 продовжено термін дії рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 30 травня 2008 року № 192 щодо затвердження норм витрат води до 30 грудня 2013 року (а.с.25).

Пунктом 3.5 договору про надання послуг з водопостачання, укладеного між сторонами, передбачено, що об'єм витрат води на полив розраховується згідно затвердженої методики корегування об'ємів води на полив в приватному секторі в залежності від зволоженості в поливний період, при наявності водолічильника - за його показаннями.

З технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Знам"янка вбачається, що фактичний розмір земельної ділянки становить 531,8 кв.м, забудовано 185 кв.м., під садом 313,6 кв.м. (а.с. 79-80).

З акту обстеження ОКВП «Дніпрокіровоград» від 10 листопада 2014 року №4482 за заявою абонента за адресою АДРЕСА_1 була перевірена поливна площа домоволодіння. Дійсна площа під сад (дерева фруктові) -2,5 соток. Зі слів абонента сад не поливається, комунікації поливу відсутні. В акті міститься підпис представника відповідача (а.с. 81).

Тариф 4,416 грн./м3 на послуги з централізованого водопостачання введено в дію з 1 квітня 2012 року відповідно до наказу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» №36 від 1 квітня 2012 року (а.с. 15). На підтвердження розрахунку заборгованості, яка нарахована за використання води в поливний період до матеріалів справи долучені довідки про кількість опадів (а.с. 16-20).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування плати за послуги з водопостачання за нормою, споживачу ОСОБА_3 здійснено неправомірно, оскільки розрахунки за використану воду за цей період повинні були здійснюватися на підставі встановленого приладу обліку води.

Проте, до таких висновків суд прийшов при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність" дозволяється застосовувати лічильник, якщо він пройшов повірку.

Тобто, застосування лічильника у разі не проходження чергової повірки законом заборонено.

Підтвердженням виконання періодичної повірки є виключно свідоцтво про повірку, яка має бути у власника лічильника.

Як вище зазначалось, лічильник в домоволодінні ОСОБА_3 було встановлено в травні 2006 року і повірку було здійснено за власної ініціативи відповідача тільки 23.09.2014 року( а.с. 91-93), коли цей лічильник було вже замінено на інший 6.09.2013 року (а.с.13).

Відповідно до пункту 1 спільного наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Міністерства промислової політики України, Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 15.06.2005 року № 141/212/91 „Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води" установлений міжповірочний інтервал лічильників холодної та гарячої води крильчастих номінальних діаметрів DN10-DN20, результати вимірювань яких використовується під час розрахунків у сфері побутових і комунальних послуг- 3 роки.

Відповідачеві надавався припис від 4.05.2012 року про необхідність проведення повірки лічильника.

Як судом зазначено в рішенні, повірка лічильника проводилась 25 липня 2006 року та 23 вересня 2014 року (а.с. 91-92).

Відповідно до п.10.6 договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, укладеного між сторонами, яким передбачено, що плата за полив зелених насаджень, саду, городу будинків, які необладнані засобами обліку води нараховується з травня по серпень включно.

Споживач, який не погоджується з даним порядком нарахування плати за полив ділянки зобов'язаний встановити лічильник. Зменшення чи перерахунок плати з мотивів невикористання поливу площ зелених насаджень, саду, городу - не допускається.

Встановлено, що період з січня 2012 травня по 5 вересня 2013 року в домоволодінні відповідача знаходився водолічильник з закінченим терміном міжповірочного інтервалу.

До початку поливного сезону відповідач не звертався з письмовою заявою до ОКВП про відсутність підстав для нарахування плати за полив саду, зелених насаджень, що ним підтверджено в судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин висновок суду проте, що нарахування плати за послуги з водопостачання за нормою, споживачу ОСОБА_3 здійснено неправомірно, оскільки розрахунки за використану воду за цей період повинні були здійснюватися на підставі встановленого приладу обліку води є безпідставним та необґрунтованим, таким, що спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду).

Оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в позову неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України це є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за послуги з водопостачання за період з 01 січня 2012 року по 01 серпня 2014 року в сумі 1426,66 а також три проценти річних в сумі 53.09 індекс інфляції в сумі 170грн.73 коп.

Згідно п.5ст.88 ЦПК України , якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства ОКВП" Дніпро-Кіровоград" задовольнити.

Рішення Знам"янського місьрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року - скасувати.

Позов обласного комунального виробничого підприємства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь обласного комунального виробничого підприємства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в особі його виробничого структурного підрозділу Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги з водопостачання в сумі 1426,66 грн, 3 % річних в сумі 53,09 грн., індекс інфляції - в сумі 170,73 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь обласного комунального виробничого підприємства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в особі його виробничого структурного підрозділу Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: