Справа № 541/1326/15-ц
Провадження №2-о/541/55/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою, в якій просив встановити факт його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року в звязку з тим, що у 2006 році у звязку з пожежею в помешканні, де він проживав, всі документи що підтверджують належність його до громадянства України були знищені, а при його зверненні до Миргородського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області факт набуття ним громадянства України документально не підтверджується, в звязку з чим він не може встановити громадянство України та користуватися всіма правами громадянина України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив, що народився 17 травня 1949 року в м.Южний Коспаш Кізеловського району Пермської області РСФСР. Потім з батьками переїхав у м.Полтаву, де закінчив середню школу. Після цього проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, де працював на заводі кольорових металів, потім навчався у Московському державному університеті, після закінчення якого знову повернувся у м.Артемівськ, де проживала його мати, та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Потім переїхав у м.Полтаву до батька, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_3, де працював у контрольно-ревізійному управлінні Міністерства фінансів УРСР у Полтавській області, на початку 1980-х років був направлений у смт. Велика Лепетиха Херсонської області, де працював ревізором сільського господарства та був прописаний АДРЕСА_1. 26 вересня 1989 року він був звільнений з роботи у звязку з невідповідністю займаній посаді, через місяць був відновлений на посаді за зверненням обласного прокурора, але до роботи не приступив. Після цього постійної роботи не мав, проживав то в смт. Велика Лепетиха, то в м.Києві, то в м.Артемівську у матері, то у батька в м.Полтаві. У 2006 році внаслідок пожежі його помешкання АДРЕСА_2 було знищене, тоді ж згоріли і його особисті документи, в т.ч. паспорт громадянина СРСР, який він на паспорт громадянина України не замінював. Останні декілька років він проживає в м.Миргороді у знайомих, а коли у 2015 році звернувся до Миргородського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області з питання отримання нового паспорту йому було в цьому відмовлено по тій причині, що факт його проживання на території України в період, з яким закон повязує набуття громадянства, документально не підтверджується, в звязку з чим він був вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Представник заінтересованої особи Управління УДМС України в Полтавській області ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності (а.с.17) в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 28.04.1983 року по даний час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 за паспортом III-КЕ № 619275 від 07.09.1978р., виданим ВВС Київського райвиконкому м.Полтава, що підтверджується довідкою адресного-довідкового підрозділу Великолепетиського РС УДМС України в Херсонській області від 12.08.2015 року (а.с. 34). За повідомленням Великолепетиського районного центру зайнятості від 12.08.2015р. № 03-01-523 був зареєстрований в центрі зайнятості з 21 січня 1992 року по 19 червня 1992 року (а.с.38). Повідомлені заявником обставини щодо його проживання в Україні у 1991 році підтверджуються також письмовими поясненнями його сестри ОСОБА_3 (а.с.43), та показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, який також підтвердив факт знищення пожежею у 2006 році помешкання заявника АДРЕСА_3.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 24 серпня 1991 року заявник дійсно проживав на території України.

Згідно довідки Миргородського МВ УДМС України в Полтавській області від 25.04.2015 року № 36-2054 ОСОБА_1 дійсно звертався до Миргородського МВ УДМС України в Полтавській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.4).

Від встановлення факту постійного проживання на території України на зазначену дату залежить визнання належності заявника до громадянства України та можливість реалізації ним своїх громадянських прав, встановлених Конституцією та законами України, отже він має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 208, 209, 214, 223, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, Законом України „Про громадянство України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5