Номер провадження: 22-ц/785/7051/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 31 грудня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач вихованням та утриманням сина не цікавиться, аліменти не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. На підставі чого позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказавши, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно за умови, що буде встановлено його батьківство відносно дитини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 900 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 28.05.2015р. до ІНФОРМАЦІЯ_6, також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, доводи скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 31 грудня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Також судом встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4 знаходиться на утриманні мати ОСОБА_3, а ОСОБА_2 працевлаштований та має постійний дохід, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 та стягуючи аліменти у розмірі 900 грн., суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2015р. складає 1 176 грн., з 01.12.2015р. - 1 330 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 01.01.2015р. - 1 032 грн., з 01.12.2015р. - 1 167 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2015р. - 1 286 грн., з 01.12.2015р. - 1 455 грн.; працездатних осіб: з 01.01.2015р. - 1 218 гривень, з 01.12.2015р. - 1 378 грн.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

З даним висновком суду погоджується колегія суддів.

Однак, з висновком суду щодо стягнення аліментів без врахування 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з висновком суду щодо стягнення аліментів до досягнення дитиною 19 років, тобто до 01.12.2032 року, колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, згідно ст.ст.182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Тобто, суд приймаючи рішення, не врахував вказаних норм та вимог Закону, в зв'язку з чим стягуючи аліменти в резолютивній частині не зазначив, що аліменти підлягають стягненню з врахуванням не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того суд, стягуючи аліменти зазначив дату досягнення дитиною повноліття 01.12.2032 року, що є підставою для скасування рішення суду.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2015 року - скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 28.05.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_6.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва