У х в а л а

іменем україни

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування висновку,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування висновку.

Посилався на те, що в провадженні апеляційного суду Чернівецької області перебувала справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини. Під час розгляду даної справи суд звернувся до органу опіки та піклування Чернівецької міської ради з поданням про надання висновку про визначення місця проживання його доньки ОСОБА_7. 28 серпня 2013 року органом опіки та піклування Чернівецької міської ради до виконавчого комітету Чернівецької міської ради наданий проект висновку про доцільність проживання дитини разом з матір'ю, а 10 вересня 2013 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради винесено рішення про надання суду висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір'ю. Вважає зазначений висновок протиправним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 14 січня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 10 вересня 2013 року наданий висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю, не порушуючи права батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Розгляд зазначеного висновку відбувався за зверненням апеляційного суду Чернівецької області у зв'язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання доньки, а тому орган опіки та піклування, в межах своїх повноважень, об'єктивно дослідив всі обставини щодо місця проживання дитини та прийняв законне рішення, не порушуючи при цьому встановлений законом порядку такого розгляду.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 жовтня 2014 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 14 січня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 8 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 14 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування висновку, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Н.А. Горелкіна

Ю.Г. Іваненко