Справа № 196/1480/14-ц
№ провадження 2/196/723/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

29 грудня 2014 року смт.Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., при секретарі Бережній О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімклінінг-Профі", третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, а також компенсації за невикористану відпустку, та відкладаючи, як виняток, складання повного рішення на строк не більше як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 209 ч. 3 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, в якій, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімклінінг-Профі" на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 746 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку з лютого 2013 року по цей час, моральне відшкодування в сумі 5000 грн. та 571 грн. компенсації за невикористану відпустку за 2012-2013 роки.

На обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 04.05.2011 року вона була прийнята на посаду прибиральниці виробничих приміщень до ТОВ "Укрхімклінінг-Профі", про що було укладено трудовий договір та видано наказ №61-к про прийняття її на вказану посаду з 04.05.2011 року.

01.02.2013 року вона була змушена звільнитись з роботи в зв"язку з постійними затримками заробітної плати. В день звільнення повний розрахунок з нею проведений не був. Заборгованість по заробітній платі за січень 2013 року становить 746 грн., яку позивач і просить стягнути на її користь, а також 571 грн. компенсації за невикористану відпустку за 2012-2013 роки за 16 робочих днів. Крім того, позивач просила стягнути на її користь середній заробіток за період невиплати заробітної плати (з дня звільнення по цей час) та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Вважає, що вище вказаними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні її законних прав, що призвело до моральних страждань, вона відчувала відчай від того, що ошукана, вона втратила нормальні життєві зв"язки, змушена була шукати нову роботу, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя. Відповідач її гідність, позбавив можливості сплачувати комунальні послуги.

Оскільки відповідач досі не ліквідував заборгованість по заробітній платі, вона змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на ст.ст. 116, 117, 233 ч.2, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 81, 118, 120, 122, 137 ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася, надіславши до суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення в справі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Приписами ч.1 ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У судовому засіданні встановлено, що позивач в даній справі дійсно перебувала у трудових відносинах з відповідачем в даній справі з 04 травня 2011 року по 01 лютого 2013 року (а.с.12).

В день звільнення позивача відповідач в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів повного розрахунку з нею. За таких умов, на думку суду, вся сума боргу повинна бути стягнута в судовому порядку. Заборгованість по заробітній платі становить 746 грн., тому саме ця сума і підлягає стягненню. Крім того, підлягає стягненню і компенсація за невикористану відпустку за 2012-2013 роки в сумі 571 грн.

Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивачка в даній справі звільнилася з роботи 01 лютого 2013 року, і в той же день дізналася про те, що повний розрахунок з нею не проведений. До суду ж позивач звернулася лише 04.11.2014 року, тобто з порушенням встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України строку.

За викладених обставин суд вважає, що в цій частині в позові повинно бути відмовлено.

На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224, 225, 226, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімклінінг-Профі" (і.к. за ЄДРПОУ -35920488) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 746 (сімсот сорок шість) гривень заборгованості по заробітній платі.

В цій частині рішення допустити до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімклінінг-Профі" (і.к. за ЄДРПОУ -35920488) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривню компенсації за невикористану відпустку за 2012-2013 роки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімклінінг-Профі" (і.к. за ЄДРПОУ -35920488) на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З повним рішення можливо ознайомитися 04 січня 2015 року.

Суддя Царичанського районного суду Ю.О.БОЙКО