АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6650/15 Головуючий 1-ї інстанції Якуша Н.В.
Справа № 640/8953/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про зобов'язання надати земельні ділянки під будівництво житла та ведення особистого селянського господарства, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Харківської міської ради (надалі - ХМР або відповідач), в якому просили: 1. визнати вільним земельний масив у м. Харкові вздовж вул. Командарма Корка, а саме від вул. Горянської до вул. Колосистої; 2. зобов'язати відповідача виділити їм земельні ділянки під будівництво житла та ведення особистого селянського господарства на перехресті - вул. Командарма Корки та вул. Колосистої.

Заявлені вимоги позивачі мотивують тим, що вони є переселенцями з Житомирської області, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають право на отримання земельної ділянки під будівництва житла. Вони неодноразово зверталися до Харківської районної державної адміністрації Харківської області (далі - ХРДА) та ХМР з проханням виділити їм на земельному масиві, який розташовано від вул. Горянської до вул. Колосистої - вздовж вул. Командарма Корка у м. Харкові, земельні ділянки для будівництва житла та ведення підсобного господарства, але кожного разу отримували відмову. ХМР на їхні запити щодо того, яким чином використовується земельний масив від вул. Горянської до вул. Колосистої - вздовж вул. Командарма Корка у м. Харкові, площею 9,1га, відповідають, що по відношенню до цього земельного масиву діє розпорядження ХМР від 10.09.2008року №225/08 про надання заводу «ФЕД» дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовано 9,1га, для будівництва та подальшої експлуатації житлового кварталу. Проте позивачі вважають, що оскільки до цього часу земельний масив не використовується за призначенням, заростає чагарниками та бур'янами, захаращений сміттям, тому необхідно зобов'язати відповідача ХМР надати кожному з них земельну ділянку на вищеназваному земельному масиві.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1, діючий у своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_2, а також його представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ХМР - Максимовський С.О. позов не визнав, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість. Також зазначав, що земельний масив, в межах якого позивачі бажають отримати землю, поділено на земельні ділянки, які зараз знаходяться у приватній власності інших осіб.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, згідно п.1) ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013року №3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктивний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Також, згідно п.6 вищезазначеної постанови при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010року №2), а також Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «і» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим, чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Як свідчать матеріали справи, ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_2 не є власниками земельних ділянок на земельному масиві від вул. Горянської до вул. Колосистої - вздовж вул. Командарма Корка у м. Харкові. Вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, які видавались фізичним особам на цьому земельному масиві, в тому числі розпоряджень суб'єктів владних повноважень на підставі яких видавались ці акти, ними не заявлялись.

Оскільки спір про право цивільне відсутній, а існує публічно-правовий спір між фізичними особами та суб'єктом владних повноважень з приводу виділення землі територіальної громади м. Харкова, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цього приводу необхідно звернутися до суду з адміністративним позовом.

Згідно п.1) ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 ст.310 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 205ч.1п.1), 307ч.1п.4), 310ч.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про зобов'язання надати земельні ділянки під будівництво житла та ведення особистого селянського господарства - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -