Провадження № 22-ц/780/6086/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 23 09.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Воробйової Н.С.,
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів за електроенергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ «Київобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів за електроенергію. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є власниками різних частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Біла Церква Київської області.

01.11.2011 року працівниками енергопостачальника у відповідачів було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, а саме самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що було складено акт № К 017233. Позивач вказав на те, що згідно п. 53 ПКЕЕН та п.п. 3.1.5, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, відповідачам нараховано суму вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення у розмірі 5 582,54 грн., яку просив стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свою користь та понесені витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Київобленерго» 928,25 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року скасовано ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 в м. Біла Церква Київської області і кожному з них належить по 49/400 його частини, які разом складають квартиру № 1.

07 вересня 2011 року ОСОБА_5 за згодою ОСОБА_6 вселилася до квартири як член сім'ї співвласника будинку ОСОБА_7 і цього ж дня ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 розписку про те, що вона зобов'язується не чинити перешкод у користуванні частиною будинку з окремим виходом за вищевказаною адресою.

У вересні 2011 року відповідачами було замуровано внутрішній прохід між двома частинами вказаної квартири, в результаті чого вона була розділена на дві ізольовані частини з окремими виходами, у одній частині квартирі залишалася проживати ОСОБА_6, а в іншій ОСОБА_5

Крім того, судами встановлено, що у частині квартири, в якій проживала ОСОБА_6, залишився електричний лічильник. Остання відключила електричне постачання до частини, в якій проживала ОСОБА_5

Відповідачі не зверталися до позивача для укладення договору про користування електричною енергією, а на ім'я ОСОБА_6 було відкрито особовий рахунок для оплати коштів за спожиту електроенергію у квартирі АДРЕСА_1.

01 листопада 2011 року працівниками ПАТ «Київобленерго» у квартирі АДРЕСА_1 було виявлено порушення ОСОБА_7 «Правил», а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, про що складено відповідний акт. В даному акті ОСОБА_6 була зазначена, як свідок.

Відповідно до протоколу б/н засідання комісії структурного підрозділу енергопостачальника ПАТ «АЕС Київобленерго» БЦ РП від 15 лситопада 2011 року, без присутності споживача ОСОБА_6, було прийнято рішення про оплату нею 5582,54 грн. вартості необлікованої енергії. При цьому було зазначено, що порушення сталося з її вини, хоча в акті про порушення вкзано порушником ОСОБА_7, а ОСОБА_6 зазначена свідком.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме із ОСОБА_5 частково необхідно стягнути збитки заподіяні порушенням ПКЕЕН, оскільки у частині квартири, де вона проживала з 07 вересня 2011 року було виявлено самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

З акту про порушення від 11 листопада 2011 року вбачається, що порушення було вчинене споживачем ОСОБА_7(співвласником будинку), якого до участи в справі навіть не було залучено, а позов було пред»явлено до осіб, які відповідно до протоколу не є споживачами-порушниками (ОСОБА_6 є свідком), а ОСОБА_5 взагалі не є співвласником будинку і у акті не згадується.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення Правил та інше.

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пунктом 53 Правил визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки представником енергопостачальника було виявлено порушення вчинене споживачем ОСОБА_7 (про, що складено відповідний акт), саме він вповинен нести відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку (п.48 Правил).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неналежними відповідачами за даним позовом і пред»явлені до них позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.

Отже, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів на підставі ст. 309 ЦПК України прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів за електроенергію - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

Н.С.Воробйова