Ухвала

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Маляренка А.В.,Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Самбірбуд» про визнання права власності на частину приміщення, реальний розподіл приміщення та усунення перешкод у його користуванні та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства «Самбірбуд» про визнання права власності на приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2010 року визнано частково недійсним договір купівлі-продажу нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення площею 100,4 кв. м по АДРЕСА_1 в частині покупця ОСОБА_7 та переведено права та обов'язки покупця 58,4 кв. м на ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 стала власником нежитлового приміщення, тому провела реконструкцію нежитлового приміщення у квартиру відповідно до затвердженого проекту; у свою чергу власником решти частини даного нежитлового приміщення площею 42,3 кв. м є ОСОБА_7, яка самовільно і неправомірно переобладнала нежитлове приміщення в однокімнатну квартиру площею 57,1 кв. м та нежитлове приміщення площею 44,4 кв. м. У зв'язку з наведеним та з урахуванням уточнень позовних вимог просила суд визнати її власником частини спірного приміщення та зобов'язати ОСОБА_7 за власні кошти привести його до попереднього стану шляхом проведення перебудови, не чинити перешкоди ОСОБА_6 в користуванні 29/50 частини приміщення по АДРЕСА_1 шляхом надання їй вільного доступу до входу в її частину приміщення, звільнивши ці приміщення від речей.

ОСОБА_7 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання права власності на приміщення. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 12 квітня 2003 року відкрите акціонерне товариство «Самбірбуд» (далі − ВАТ «Самбірбуд») продало, а ОСОБА_7 купила вбудовано-прибудоване конторське приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 100,7 кв. м. Право власності на вищевказане майно було зареєстровано ОСОБА_7 у державному реєстрі речових прав 23 травня 2003 року, про що було видано Витяг № 435842, а на підставі розроблено проекту приватного підприємства «ГаличБудПроект» було переобладнано частину вищевказаного офісного приміщення під однокімнатну квартиру та нежитлові приміщення, на що були витрачені значні кошти. У зв'язку з наведеним ОСОБА_7 просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано ОСОБА_6, власником 29/50 частини вбудовано-прибудованого приміщення у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 58,4 кв. м.

Виділено ОСОБА_6 у власність в натурі 29/50 частини вбудовано-прибудованого приміщення по АДРЕСА_1, зокрема: кімнату площею 15,1 кв. м, кімнату площею 15,5 кв. м, кухню площею 12,4 кв. м, коридор площею 11,7 кв. м, ванну площею 2,5 кв. м, туалет площею 1,2 кв. м, згідно з проектом, розробленим Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІ проектреконструкція», затвердженим головним архітектором м. Самбора 30 травня 1997 року.

Визнано дії ОСОБА_7 щодо проведення будівельно-ремонтних робіт з переобладнання вбудовано-прибудованого конторського приміщення по АДРЕСА_1 в однокімнатну квартиру площею 57,1 кв. м та нежитлове приміщення площею 44,4 кв. м неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_7 нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за власні кошти привести до попереднього стану шляхом проведення перебудови однокімнатної квартири площею 57,1 кв. м та нежитлового приміщення площею 44,4 кв. м, а саме:

1. Провести демонтаж (згідно з поверховим планом квартири № 71):

− котла та системи опалення, холодного і гарячого водопостачання;

− санітарно-технічних приладів (ванни, умивальника, мийки, унітаза, двох газових плит);

− керамічної плитки на стінах у приміщеннях літери 1, 6, 7, 8;

− дверей та дверних коробок у приміщеннях літери 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, всього 10 дверей;

− перегородок приміщень літери 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, всього 48 кв. м перегородок;

− демонтаж вікна в приміщенні літ. 1;

− демонтаж зовнішніх сходів та площадки при існуючому вході у приміщення.

2. Замурувати дверні прорізи, що не відповідають проекту:

− у перегородці між приміщеннями 1 та 4;

− у несучих стінах між приміщеннями 1 та 8, між приміщенням 5 та нежитловими приміщеннями № 72.

3. Завести перемички та влаштувати нові дверні прорізи згідно з проектом:

− у несучій стіні для входу у приміщення квартири зі сходової площадки під'їзду житлового будинку № 37 по вул. Коперніка;

− у несучій стіні для проходу з коридора площею 11,7 кв. м у кімнату площею 15,5 кв. м.

4. Завести перемички та влаштувати прорізи у несучій стіні для зовнішнього вікна та дверей на балкон, який влаштовується замість існуючого входу в квартиру.

5. Влаштувати на консольних балках балкон розміром 2.70 х 1.0 м з огородженням з виходом на нього з кухні площею 12,4 кв. м:

− у зовнішніх стінах кімнат площею 15,1 кв. м та 15,5 кв. м на відмітці 0,45 влаштувати вентиляційні продухи 150 х 150 мм, всього 3 продуха.

6. Провести мурування перегородок для виділення кімнати площею 15,1 кв. м, туалету площею 1,2 кв. м, ванної кімнати площею 2,5 кв. м. Всього перегородок 28 кв. м. У перегородках влаштувати дверні прорізи з монтажем перемичок, всього 3 прорізи.

7. Змонтувати двері вхідні, двері балконні, 5 штук внутрішніх дверей, зовнішнє вікно.

Зобов'язано ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у користуванні 29/50 частини приміщення по АДРЕСА_1 шляхом надання їй вільного доступу до входу в її частину приміщення, звільнивши ці приміщення від речей.

У зустрічному позові ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині, яким рішення місцевого суду скасовано та відмовлено в задоволенні її позову, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що розпорядженням Самбірської міської ради народних депутатів від 14 березня 1994 року № 42 прийнято вбудовано-прибудовані конторські приміщення по АДРЕСА_3 загальною площею 99,5 кв. м на баланс ВАТ «Самбірбуд».

Витягом з протоколу № 1 спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації ВАТ «Самбірбуд» від 21 січня 1997 року вирішено переобладнати службове приміщення, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 та надано дозвіл ОСОБА_6 бути замовником щодо отримання документації на переобладнання в двокімнатну кімнатну та однокімнатну квартири. Після прийняття в експлуатацію − надати двокімнатну квартиру ОСОБА_6, після чого зняти її з черги.

Згідно договору купівлі-продажу від 12 квітня 2003 року нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення площею 100,4 кв. м, яке заходиться по АДРЕСА_1, укладеного між ВАТ «Самбірбуд» в особі голови правління Балишина М.П. і ОСОБА_7 та посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2010 року, визнано недійсним зазначений договір купівлі-продажу в частині покупця ОСОБА_7 та переведено за цим договором права та обов'язки покупця 58,4 кв. м вбудовано-прибудованого приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 (а. с. 6−12).

ОСОБА_6 неодноразово зверталась до Державного реєстратора про реєстрацію її права власності згідно з рішенням суду від 22 червня 2010 року, однак у цьому їй було відмовлено, оскільки відповідно до пункту 10 додатка 2 до Тимчасового положення про реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, через те що в рішенні суду не вказано про визнання її власником нежитлового приміщення та не визначено її частку, оскільки необхідно провести перереєстрацію вбудовано-прибудованого конторського приміщення по АДРЕСА_1, яке вже було зареєстрованим відповідно до договору купівлі-продажу за ОСОБА_7 (а. с. 39, 100).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, обґрунтовано виходив із того, що за рішенням суду на ОСОБА_6 переведені права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу, а відтак додаткового визнання за нею права власності на спірне приміщення не потребується. Якщо позивачка вважає, що реєстраційний орган порушує її права, вона не позбавлена можливості поновити їх шляхом оскарження дій щодо відмови у реєстрації. Апеляційний суд правильно виходив із того, що визнання права власності на спірне приміщення за рішенням суду є помилковим.

За таких обставин суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 06 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко Т.О. Писана