Справа № 460/2122/14 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/3427/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на малолітніх дітей, -

встановила:

Оскарженим рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на малолітніх дітей - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. При ухваленні рішення суд не об'єктивно оцінив матеріальне становище та сімейний стан апелянта. Крім того, вказує, що суд не взяв до уваги той факт, що при розірванні шлюбу з відповідачкою майно, яке йому належало на праві особистої та приватної власності залишилося у неї для матеріального забезпечення та нормального розвитку і проживання дитини. Зазначає, що частка заробітку позивача на його сина, який проживає з ним є меншою, ніж аліменти, які він сплачує на утримання дочки.

Просить рішення суду скасувати та задовольнити позов..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя у них народилася дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний шлюб було розірвано, дитина залишилася проживати з матір'ю.

Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2010 року вирішено стягувати з позивача в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6, в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року і до повноліття дитини.

Встановлено, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав інший шлюб з ОСОБА_7 12 жовтня 2013 року. Від цього шлюбу вони мають одного малолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 серпня 2014 року до повноліття дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином суд може змінити розмір аліментів при певних умовах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що скрутне матеріальне становище позивача не звільняє його від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дітей, а сума - 182 грн., яку він погоджується сплачувати відповідачу, є недостатньою для прожиткового мінімуму його малолітньої дитини -дочки ОСОБА_9.

Висновок суду відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що частка його заробітку на сина, який проживає з ним є меншою ніж аліменти, які він сплачує на утримання дочки, колегією суддів не приймається до уваги у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.7Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік"від 28 грудня 2014 року №-VIII розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1032,00 грн.

Позивач просив зменшити розмір аліменти до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 182 грн. на кожну дитину.

При такому розмірі аліментів на кожну дитину розмір аліментів буде нижче вказаного прожиткового мінімуму, чим будуть порушені їх права.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, які дають підставу вважати про зміну матеріального стану платника аліментів до такого рівня, що він погіршився на стільки, що не дає можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду.

При цьому судова колегія враховує і те, що на даний час в зв'язку із заборгованістю по аліментах в сумі 1650 грн. з позивача стягують по 544 грн. 69 коп. до часу її погашення, а тому безпідставними є його посилання про те, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 становить 45% від заробітної плати.

Отже позивач не довів своєї неспроможності сплачувати аліменти на утримання дітей, відтак суд правильно виходив із відсутності підстав для зменшення їх розміру.

В зв"язку з наведеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, що відповідає вимогам закону, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.