Номер провадження: 22-ц/785/6086/15
Головуючий у першій інстанції Максимович Г.В.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Книгицькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту про визнання наказу незаконним та скасування наказу, зобов'язання провести оплату праці,-

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 (уточнюючи свої позовні вимоги) звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.02.2014 року адміністрацією ДП «Іллічівський морський торговельний порт», видано наказ № 110 «Про зміни в організації виробництва і праці служби побуту». Цим наказом з 01.06.2014 року було ліквідовано структурний підрозділ «служба побуту» та створено структурний підрозділ «відділ побуту», а вивільнення працівників, робочі місця яких підлягають скороченню, здійснено відповідно до ст. 49-2 КЗпП України.

14.04.2014 року профспілки порту провели з адміністрацією підприємства переговори, на яких вимагали не проводити вивільнення працівників, враховуючи соціальну напругу у колективі та державі.

Наказом по порту № 322-О від 03.07.2014 року без його згоди, він був переміщений теслярем 5-го розряду відділу побуту, з оплатою за штатним розписом, зі збереженням середньої зарплати за попереднім місцем роботи протягом 2-х тижнів, зі збереженням доплати за шкідливі умови праці у розмірі 4% з 32 -х годинним робочим тижнем, через що у липні 2014 року йому (позивачу) було виплачено заробітну плату за 80% робочого часу, незважаючи на те, що він працював повний робочий час та знаходився на робочому місці. Вказані обставини призвели до зменшення 20% тарифу - посадового окладу за липень 2014 року.

На підставі зазначеного позивач просив визнати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» № 322-О від 03.07.2014 року в частині постійного переміщення ОСОБА_3 теслярем 5-го розряду відділу побуту з оплатою за штатним розкладом, зі збереження доплати за шкідливі умови праці у розмірі 4% та з 32-х годинним робочим тижнем, незаконним та скасувати.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Іллічівського морського торговельного порту № 332-О від 03.07.2014 року в частині постійного переміщення ОСОБА_3 теслярем 5-го розряду відділу побуту з оплатою за штатним розкладом, зі збереження доплати за шкідливі умови праці у розмірі 4% та з 32-х годинним робочим тижнем.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ДП «Іллічівський морський торговельний порт» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

ДП «Іллічівський морський торговельний порт» оскаржив рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду Одеської області в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 травня 2015 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що, з врахуванням зміни в організації виробництва і праці службу побуту, системи оплати праці, режиму роботи, встановлення неповного робочого часу, з якими позивач ОСОБА_3 не погодився, переміщення його теслярем 5-го розряду відділу побуту з оплатою за штатним розписом, зі збереженням середньої зарплати за попереднім місце роботи протягом 2-хтижнів, зі збереженням доплати за шкідливі умови праці у розмірі 4% з 32 -х годинним робочим тижнем, - є незаконним.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 19 лютого 2014 року керівництвом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» виданий наказ № 110 «Про зміни в організації виробництва і праці службу побуту», яким з 01.06.2014 року створено структурний підрозділ «Відділ побуту» та ліквідовано структурний підрозділ «Служба побуту».

Згідно копії повідомлення від 14.05.2014 року начальника соціальної служби та голів профспілкових організацій повідомлено про те, що відповідно до зазначеного наказу з 01.06.2014 року у службі побуту будуть проведені зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації вказаного структурного підрозділу у відділ побуту із новим затвердженим штатним розписом.

З даним повідомленням позивача ОСОБА_3 було ознайомлено 23.05.2014 року, з яким він не погодився, про що він розписався.

Статтею 32 КЗпП України врегульовано порядок переведення на іншу роботу та зміну істотних умов праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника. При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Заборона на переміщення застосовується лише в разі, якщо робота, на яку переміщується працівник, йому протипоказана за станом здоров'я.

У зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ч. 3 ст. 32 КЗпП України). Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (ч. 4 ст. 32 КЗпП України).

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про морські порти України», на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 року № 133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту», наказу Міністерства інфраструктури України від 19 березня 2013 року № 163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України» була проведена 13 червня 2013 року реорганізація державних підприємств морського транспорту, в тому числі й ДП «Іллічівський морський торговельний порт» шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків щодо них та утворено ДП «Адміністрація морських портів України».

Проведення реорганізації призвело до розподілу функцій між державними підприємствами морського транспорту, що потягло зміни в організації виробництва та праці. Крім того, змінилася кон'юнктура ринку, що вплинула на обсяги транзитних перевезень, обумовлені скороченням зовнішньоекономічних контрактів, розвитком транспортної інфраструктури країн-конкурентів, світовою кризою у певних сегментах економіки тощо.

Проведення реорганізації ДП «Іллічівський морський торговельний порт» та зміна кон'юнктури ринку призвели до зміни в структурі та розмірі дохідної частини підприємства та, відповідно, погіршення його фінансового стану, що підтверджено звітами про фінансові результати роботи за 2013-2014 роки.

Статутом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» визначено основні напрямки і види діяльності порту (організація та виконання вантажно-розвантажувальних робіт і обробка транспортних засобів, зберігання вантажів та здійснення складських операцій з вантажами і товарами, транспортно-експедиційне обслуговування власників вантажів, оформлення транспортної документації та інше), а також інші додаткові види діяльності, що пов'язані з експлуатацією, обслуговуванням, ремонтом складів, баз, будівель, інженерних мереж тощо.

21 січня 2014 року начальником соціальної служби порту надано техніко-економічне обґрунтування реорганізації підрозділів соціальної служби за № 10/15-11, де вказано про доцільність реорганізації служби побуту у відділ, приведення штату відділу у відповідність з обсягом робіт, що виконуються, вирішення питання працевлаштування штату, що вивільняється. Даному передувало передання підприємством об'єктів загального призначення порту, інженерних мереж, дошкільних закладів, адміністративних будівель, інших об'єктів у комунальну власність міста, на баланс органів державної та виконавчої влади, інших підприємств, а також виведення ряду об'єктів з експлуатації (а.с.86-88).

Скорочення кількості та обсягу загальних питань, якими займалася служба побуту, скорочення кількості об'єктів утримання і обслуговування службою, зменшення об'єму і характеру робіт, що виконується працівниками служби є доказом наявності змін в організації виробництва і праці та спростуванням доводів позивача ОСОБА_3 про відсутність таких змін.

Наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 19 лютого 2014 року № 110 «Про зміни в організації виробництва і праці служби побуту» створено з 01 червня 2014 року структурний підрозділ «Відділ побуту», ліквідовано з 01 червня 2014 року структурний підрозділ «Служба побуту» зі всіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис, зі здійсненням відповідно до ст. 49-2 КЗпП України звільнення працівників, робочі місця та посади яких скорочено.

Наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 3 липня 2014 року № 322-О ОСОБА_3 тесляра 6 розряду з виконанням функцій покрівельника рулонних покрівель підрозділу «Служба побуту, ділянка з рем. будівель» переміщено постійно з 3 липня 2014 року тесляром 5 розряду в підрозділ «Відділ побуту» з оплатою за штатним розписом, з 32-х годинним робочим тижнем, зі збереженням середньої заробітної плати за попереднім місцем роботи протягом 2-х тижнів (режим роботи денний з п'ятиденним робочим тижнем) (а.с.28).

Поняття «переміщення» визначено в частині другій статті 32 КЗпП України, згідно якої не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому самому підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

У разі переміщення трудова функція та місце роботи на відміну від переведення, не змінюються, змінюється лише конкретне робоче місце, конкретний структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті тощо. Переміщення не потребує згоди працівника, лише забороняє роботодавцю переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) переміщення повинно бути мотивованим та зумовлено інтересами виробництва.

Таким чином, наказ від 03.07.2014 року № 322-О, щодо переміщення ОСОБА_3, не потребував його згоди як працівника.

Переміщення є мотивованим, зумовлено інтересами виробництва, ОСОБА_3 переміщено на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності, кваліфікації та посади.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_3 на необхідність його згоди на переведення, оскільки має місце не переведення відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене ч. 2 ст. 32 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. До змін істотних умов праці належить зміна систем і розмірів оплати праці, пільг, компенсацій, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, розрядів, найменування посад тощо. Про зміну істотних умов праці працівник має бути попереджений письмово не пізніше ніж за два місяці.

Наказом № 322 від 3 липня 2014 року ОСОБА_3 та ряд інших працівників переміщено до відділу побуту з 32-х годинним робочим тижнем.

Адміністрація підприємства завчасно ознайомила та, відповідно, попередила ОСОБА_3, як і інших працівників зі змінами істотних умов праці, довела до відома графік виходу на роботу у режимі неповного робочого часу, що підтверджується повідомленням від 14.05.2014 року за № 188/18.1-10 (а.с.100-101).

Крім того, слід зазначити, що зміни в організації виробництва і праці на підприємстві в цілому були достовірно відомі всіх працюючим, ці зміни були наявні та суттєві, адміністрація підприємства, зважаючи на позицію профспілки та бажання самих працюючих, вжила всіх можливих заходів для працевлаштування працівників в нових умовах, а не звільнила таких.

Зміни суттєвих умов праці, передбачені частиною 3 статті 32 КЗпП України та обумовлені змінами в організації виробництва і праці, надають адміністрації підприємства право на встановлення неповного робочого часу без погодження працівника.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, в грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків) (ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці»). Неповний робочий час може встановлюватися на певний період (на визначений строк) або без обмеження строком. Оплата праці у випадку неповного робочого часу проводиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників (ч.ч. 2, 3 ст. 56 КЗпП України).

Оплата роботи, яку виконує ОСОБА_3 проводиться з огляду на встановлений неповний робочий час відповідно до розміру виконаної роботи та відпрацьованого часу, тому доводи позивача про неправомірне зменшення заробітної плати безпідставні.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач ОСОБА_3 не довів порушення своїх трудових прав, натомість ДП «Іллічівський морський торговельний порт» обґрунтував обставини щодо переміщення позивача, надав докази зміни в організації виробництва і праці та обумовлене цим право зміни істотних умов праці, в тому числі й, право без погодження працівника зміни розміру і системи оплати праці, режиму роботи, встановлення неповного робочого часу, оплати праці пропорційно відпрацьованому часу тощо.

Таким чином, аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на усі вказані обставини уваги не звернув, не надав належну оцінку доказам, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 17 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, незалежна профспілка працівників Іллічівського морського торговельного порту про визнання наказу незаконним та скасування наказу, зобов'язання провести оплату праці, відмовити.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І.Сватаненко