АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого-судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2015р. про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до спеціалізованого підприємства «Укрспецюст», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Виходцева Ігоря Анатолійовича, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів, протоколу про прилюдні торги та свідоцтва недійсними,

встановила:

у червні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсними протоколу № 1 від 14 червня 2001р. про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва від 19 липня 2001р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А.

Ухвалою судді від 15 червня 2015р. позовна заява повернута позивачу для подачі до належного суду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу судді скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на порушення суддею норм процесуального права, так як основними вимогами є вимоги про визнання недійсними протоколу про прилюдні торги та самі прилюдні торги, а позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва є похідною від основних позовних вимог, тому позовна заява подана відповідно до ст. 113 ЦПК України за місцем знаходження підприємства «Укрспецюст».

Апелянт, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.35), у судове засідання не з'явилася, клопотання про перенесення судового розгляду не подала, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суддя першої інстанції виходив з того, що даний спір необхідно вирішувати у суді за місцем знаходження спірного майна відповідно до ст. 114 ЦПК України, а квартира АДРЕСА_1

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/10113/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
не знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.

- 2 -

Такий висновок судді ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів з продажу вищезазначеної квартири. Отже, спір між сторонами виник стосовно нерухомого майна і їх розгляд передбачений за правилами виключної підсудності саме за місцем розташування цього майна.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та урахо-вуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлен-ням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину.

За таких обставин, посилання апелянта на те, що тільки позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру є підставою для застосування ст. 114 ЦПК України, не ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права.

Твердження апелянта про необхідність врахування, які вимоги є основними, а які похідними від основних вимог при визначенні підсудності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки всі вимоги, заявлені позивачем, стосуються нерухомого майна і повинні розглядатися за правилами виключної підсудності.

Доводи апелянта про безпідставне незастосування суддею ст. 113 ЦПК України не ґрунтуються на нормах процесуального права, так як за змістом статті 109 і частини першої статті 113 ЦПК такий вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну підсудність. Отже, правило частини першої статті 113 ЦПК не змінює правила виключної підсудності. У зв'язку із цим якщо до кількох відповідачів пред'явлено позови, пов'язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов'язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК.

Такі роз'яснення надані у п. 40 Постанови № 3 від 1 березня 2013р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Згідно ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала судді постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: