Справа № 344/5235/15-ц
Провадження № 2/344/2709/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 вересня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення пені та трьох процентів річних, зобов'язання нарахувати та виплатити проценти, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення пені та трьох процентів річних, зобов'язання нарахувати та виплатити проценти. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21 листопада 2014 року був внесений депозит у сумі 103 000,00 грн. згідно договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті. Внесення коштів підтверджується квитанцією від 21.11.2014 року № 10. Строк дії договору по 21 лютого 2015 року зі сплатою 25 % річних. 19.02.2015 року позивач написала заяву про повернення банківського вкладу. Також позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення вкладу, проте безрезультатно. За таких обставин позивач просить зобов'язати відповідача закрити рахунок на вимогу та припинити дію договору, стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 103 000,00 грн., зобов'язати нарахувати та виплатити відсотки за користування вкладом з 21 лютого 2015 року по день виплати всієї суми вкладу.

13 травня 2015 року позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача пеню у сумі 250 290,00 грн., три відсотки річних у сумі 685,72 грн. за період з 22.02.2015 року по 13.05.2015 року.

02 червня 2015 року позивачем надана заява, в якій просить стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 103 000,00 грн., зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити 25 відсотків річних за користування вкладом з 21 лютого 2015 року по день виплати всієї суми вкладу, стягнути з відповідача пеню у розмірі 312 090,00 грн., три відсотки річних у сумі 855,03 грн. за період з 22.02.2015 року по 02.06.2015 року.

15 липня 2015 року до суду надана заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 103 000,00 грн., зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити 25 відсотків річних за користування вкладом з 21 лютого 2015 року по день виплати всієї суми вкладу, стягнути з відповідача пеню у розмірі 444 960,00 грн., три відсотки річних у сумі 1 219,03 грн. за період з 22.02.2015 року по 15.07.2015 року.

28 серпня 2015 року позивачем надана заява, в якій просить стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 103 000,00 грн., зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити 25 відсотків річних за користування вкладом з 21 лютого 2015 року по день виплати всієї суми вкладу, стягнути з відповідача пеню у розмірі 580 920,00 грн., три відсотки річних у сумі 1 591,03 грн. за період з 22.02.2015 року по 28.08.2015 року.

Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, проте надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», Банком, та ОСОБА_1, Вкладником, був укладений договір-заява № 300131/135274/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті, згідно п. 1 якого Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті у сумі 103 000,00 грн. на строк з 21 листопада 2014 року по 21 лютого 2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-Заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 5, 14-16).

Внесення позивачем коштів за укладеним договором-заявою підтверджується квитанцією № 10 від 21 листопада 2014 року (а.с. 6).

19.02.2015 року позивач написала заяву про повернення банківського вкладу (а.с. 7).

26.02.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про упущену вигоду (а.с. 8).

Позивач 26.02.2015 року, 07.04.2015 року зверталася до відповідача зі скаргою та заявою про повернення депозиту (а.с. 9-10).

З приводу невиконання умов укладеного договору позивач зверталася до Національного банку України (а.с. 12-13).

Згідно виписки по депозитному рахунку відповідно до договору-заяви №300131/135274/3-14 від 21.11.2014 року, вихідний залишок становить 103 000,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до п. 6 договору-заяви № 300131/135274/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті від 21.11.2014 року, після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних Умов.

П. 7 укладеного договору передбачає, що строк розміщення вкладу, визначений п. 1 цього Договору-заяви, не може бути продовжений сторонами (а.с. 5).

Згідно із п. 5.1 Основних Умов залучення банківських вкладів та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий рахунок або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється (а.с. 15).

П. 2 договору-заяви від 21.11.2014 року встановлює, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 25,00 % річних (а.с. 5).

Нарахування процентів за Вкладом проводиться від дня, наступного за Днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню вкладнику або списанню з Вкладного рахунку, за методом: для вкладів, розміщених в національній валюті, факт/факт (фактична кількість днів у місяці і році). Проценти нараховуються лише на суму вкладу, а нараховані проценти не збільшують суму вкладу (п. 4.1.3 Основних Умов залучення банківських вкладів та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит») (а.с. 15).

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

19.02.2015 року, 26.02.2015 року, 07.04.2015 року позивач зверталася до відповідача з заявами про повернення депозиту, проте відповідач на претензії позивача не відреагував та кошти не повернув.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору-заяви № 300131/135274/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті від 21.11.2014 року, що спричинило його істотне порушення, тим самим позбавило вкладника права вільно володіти та користуватися належними грошовими коштами, а тому для поновлення вказаного права позов в частині стягнення суми банківського вкладу за договором-заявою підлягає до задоволення.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити проценти за ставкою 25,00 % річних за користування коштами вкладу з 21 лютого 2015 року до дня, який передує його поверненню.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають задоволенню вимоги про стягнення трьох процентів річних у сумі 1 591,56 грн. з наступного розрахунку: (103 000,00 грн. (сума депозитного вкладу) х 188 (кількість днів прострочки з 22.02.2015 року по 28.08.2015 року)) : 365 (кількість днів у році)) х 0,03 = 1 591,56 грн.;

Щодо позовних вимог про стягнення пені у сумі 580 920,00 грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

П. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі був укладений договір депозиту. Вказаний договір, згідно ст. 633 Цивільного кодексу України, не є індивідуальним, а є публічним, а тому правила ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не встановлює відповідальність за невиконання договору з надання послуг, які не є індивідуальними.

Також укладений між сторонами договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті не містить положень щодо пені, як виду забезпечення зобов'язання, тому підстав для стягнення пені суд не вбачає.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхомповернення банківського вкладу (депозиту), стягнення пені та трьох процентів річних, зобов'язання нарахувати та виплатити проценти слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Оскільки позивачем були заявлені позовні вимоги майнового та немайнового характеру, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 045,92 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., усього на загальну суму 1 289,52 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 509, 611, 625, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення пені та трьох процентів річних, зобов'язання нарахувати та виплатити проценти - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, заборгованість за договором - заявою № 300131/135274/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті від 21.11.2014 рокуна загальну суму 104 591,56 грн. (сто чотири тисячі п'ятсот дев'яносто одна грн. 56 коп.), з яких банківський вклад (депозит) у сумі 103 000,00 грн. (сто три тисячі грн. 00 коп.), три проценти річних у сумі 1 591,56 грн. (одна тисяча п'ятсот дев'яносто одна грн. 56 коп.)

Зобов'язати Публічне акціонерне товариства «Банк «Фінанси та Кредит» нарахувати та виплатити ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, за договором - заявою № 300131/135274/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в національній валюті від 21.11.2014 рокупроценти за ставкою 25,00 % річних за користування коштами вкладу з 21 лютого 2015 року до дня, який передує його поверненню.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у сумі 1 289,52 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят дев'ять грн. 52 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко