Номер провадження: 22-ц/785/3162/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "СоцКом Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2013 року,

встановила:

У квітні 2012 року ПАТ Комерційний банк "СоцКом Банк" звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 квітня 2008 року між ПАТ КБ "СоцКом Банк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №102-1/110, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, споживчий кредит у сумі 10 000 доларів США, строком до 07 квітня 2009 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом, за яким ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит згідно графіку погашення кредиту.

В якості забезпечення повернення кредиту 08.04.2008 року між позивачем ПАТ КБ "СоцКом Банк" та відповідачкою ОСОБА_4, був укладений договір поруки №102-1/110-ДП2, за яким ОСОБА_4 виступила поручителем та зобов'язалась відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з ОСОБА_3

Також, в якості забезпечення повернення кредиту 08.04.2008 року між ПАТ КБ "СоцКом Банк" та відповідачкою ОСОБА_5 був укладений договір поруки №102-1/110-ДП1, за яким ОСОБА_5 виступила поручителем та зобов'язалась відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з ОСОБА_3

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань у відповідачів станом на 03.02.2012 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 187 880 гривень 24 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 5 020 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 03.02.2012 року - 40 108,29 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2 505,18 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 03.02.2012 року - 20 015,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 127 756,31 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2013 року позов ПАТ КБ "СоцКом Банк" було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "СоцКом Банк" суму заборгованості за кредитним договором №102-1/110 від 08.04.2008 року, у розмірі 187 880 гривень 24 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 5 020 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 03.02.2012 року - 40 108,29 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2 505,18 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 03.02.2012 року - 20 015,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 127 756,31 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "СоцКом Банк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 626 грн. 27 коп.

Зазначене заочне рішення суду після його перегляду у встановленому законом порядку, оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_6

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та судових витрат та ухвалення нового рішення про відмову ПАТ КБ "СоцКом Банк" у задоволенні позову в цій частині.

Інші сторони рішення суду не оскаржували.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону ухвалено у справі рішення повністю не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з позичальника та поручителів.

Проте, повністю погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08 квітня 2008 року між ПАТ КБ "СоцКом Банк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 102-1/110, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_3 отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, споживчий кредит у сумі 10 000 доларів США, строком до 07 квітня 2009 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом, за яким відповідачка ОСОБА_3 зобов'язалася погашати кредит згідно графіку погашення кредиту.

В якості забезпечення повернення кредиту 08.04.2008 року між ПАТ КБ "СоцКом Банк" та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений договір поруки №102-1/110-ДП2, за яким ОСОБА_4 виступила поручителем та зобов'язалась відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з ОСОБА_3

У п. 1.2 вказаного договору поруки зазначено, що поручитель протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом зобов'язується погасити суму заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 20.03.2012 року роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), гак і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кридитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статі 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що кінцевим строком сплати кредиту та відповідних виплат за кредитним договором № 102-1/101 від 08.04.2008 року є 07 квітня 2009 року. Отже, ПАТ КБ "СоцКом Банк" мав право пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців.

Проте, ПАТ КБ "СоцКом Банк" звернувся до суду з вимогою щодо поручителя ОСОБА_4 у квітні 2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законодавством. При цьому діє презумпція припинення поруки.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-6цс14 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Таким чином, встановлені обставини є підставою вважати поруку припиненою, оскільки кредитор після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців.

Крім того, матеріали справи не містять жодного попередження до боржників про відповідальність за невиконання своїх зобов'язань.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а рішення районного суду в частині задоволення позову про стягнення з поручителя ОСОБА_4 кредитної заборгованості та судових витрат на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в цій частині ПАТ КБ "СоцКом Банк" у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2013 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "СоцКом Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 187 880 грн. 24 коп. та судових витрат за сплату судового збору в сумі 626 грн. 27 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "СоцКом Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 187 880 грн. 24 коп. та судових витрат за сплату судового збору в сумі 626 грн. 27 коп. відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева