АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1373/15 Головуючий 1 інст. Боговський Д.Є.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Івах А.П., Пшенічної Л.В.

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 16636,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 листопада 2010 року відповідач керуючи автомобілем Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_1 виконуючи розворот допустив зіткнення з автомобілем Сузукі державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2011 року.

20.03.2011 року відповідач видав позивачу у добровільному порядку 12000,00 грн. з яких сплатив лише 3000,00 грн. залишившись винним 9000,00 грн.

Діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку він пов'язує з фізичними стражданнями, приниженням честі, гідності, престижу, ділової репутації, моральними стражданнями у зв'язку з погіршенням здоров'я.

У зв'язку з тим, що він був змушений самостійно шукати гроші на ремонт автомобіля, користування ним та членами його сім'ї громадським транспортом викликало суттєві незручності у пересуванні.

Просив також стягнути 2636,00 грн. індексу інфляції за прострочення виконання зобов'язання по сплаті відшкодування у сумі 9000,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ДТП у розмірі 7704,44 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн.

Додатковим рішенням того ж суду від 27 січня 2015 року у задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення яким стягнути з відповідача на його користь 9000,00 грн. на відшкодування матеріальної та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Зазначив при цьому , що зобов'язання ОСОБА_2 у сумі 9000,00 грн. підтверджуються розпискою від 20.03.2011 року.

Відповідач у подальшому заперечував проти таких вимог позивача, посилаючись на те, що страховою компанією компенсацію позивачу було виплачено страхове відшкодування.

Судом не враховано, що витрати позивача з проведення експертизи склали 2000,00 грн., а тому підлягало стягненню 7704, 44 грн. стягнуті судом + 2000,00 = 9704,44 грн.

Крім того, суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Визнаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, стягнутої з відповідача суд першої інстанції виходив з того, що фактичні витрати позивача з відновлення автомобіля склали 35695,44 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, виконаних ТОВ «Технік-Центр» № 2146 від 28 грудня 2010 року.

Акціонерним товариством «Просто-страхування» сплачено позивачу страхове відшкодування, згідно розрахунку № 8461 від 15 лютого 2012 року, у розмірі 24990,00 грн.

Добровільно відповідачем позивачу в рахунок відшкодування шкоди сплачено 3000,00 грн.

Таким чином суд визначив розмір стягнутої суми: 35695,44-24990,00-3000,00 = 7704,44.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому судова колегія з ним погоджується.

Як вбачається з розписки , виданої ОСОБА_2 20 березня 2011 року, він зобов'язався сплатити ОСОБА_1 грошову суму на відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, яка сталася 27.11.2010 року у розмірі 12 000,00 грн. (а.с. 7).

При цьому ним сплачено позивачу 3000,00 грн.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 не повідомив ОСОБА_2 про те, що ним отримане страхове відшкодування від страхової компанії.

З пояснень сторін вбачається, що розписка від 20.03.2011 року видана ОСОБА_2 у зобов'язання відшкодувати шкоду спричинену ДТП у повному обсязі на умовах, про які домовились сторони.

Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли недоговірні відносини і зобов'язання ОСОБА_2 обумовлені спричиненням шкоди, а не договором.

За вказаних обставин судом першої інстанції правильно встановлено розмір відшкодування завданих матеріальних збитків, що підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки такі зобов'язання не передбачають застосування наслідків передбачених ст. 625 ЦК України суд правильно залишив вимоги про застосування індексу інфляції до суми, що не була добровільно сплачено позивачу.

Разом з тим не можна визнати обґрунтованою відмову у задоволенні вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральної шкоди завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законом.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні протиправних дій встановлена постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2011 року.

Моральна шкода, відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає між іншим і у душевних стражданнях, які фізична особа зазначена у зв'язку з протиправною щодо неї самої.

Оскільки пошкодження майна, належного позивачу і понесені у зв'язку з цим матеріальні витрати свідчать про наявність душевних страждань визнати правильним висновок про відсутність доказів наявності у позивача шкоди немайнового характеру не можна.

З урахуванням того, що доводи позивача про погіршення стану його здоров'я у зв'язку з ДТП не знайшли свого підтвердження, судова колегія вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та пояснень позивача щодо стягнення душевних страждань, пов'язаних з ДТП достатньою компенсацією немайнової шкоди є грошова сума у розмірі 1500,00 грн.

З огляду на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди не відповідає обставинам справи, оскаржуване рішення підлягає зміні

За вказаних обставин підлягає скасуванню і додаткове рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року змінити скасувавши його в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування цієї шкоди 1500,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: