Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення за неможливістю сумісного проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про виселення за неможливістю сумісного проживання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1.

У зазначеному будинку також проживає її колишній чоловік - відповідач ОСОБА_5, який зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки в присутності дітей, що негативно на них впливає, у зв'язку з чим неодноразово попереджався правоохоронними органами щодо припинення насильства в сім'ї, притягувався до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на те, що відповідач не реагує на вказані попередження й систематично продовжує неправомірну поведінку, чим створює умови неможливі для спільного проживання, ОСОБА_4 просила позов задовольнити у повному обсязі й виселити ОСОБА_5 із належного їй на праві власності жилого будинку без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року зазначене рішення районного суду скасовано й позов задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ч. 1 ст. 157, ст. 116 ЖК України.

Так відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу, а саме у разі систематичного руйнування чи псування ними належного власнику жилого приміщення або використання його не за призначенням, або систематичного порушенням правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином установивши, що відповідач систематично порушує правила співжиття стосовно власника жилого будинку та інших співмешканців, зокрема неповнолітніх дітей, вжиття неодноразових заходів запобігання і громадського впливу відносно ОСОБА_5 позитивних результатів не дали, суд апеляційної інстанції дійшов вірного по суті висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції вірно застосував положення норм матеріального права, й дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук