Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову та бездіяльність старшого державного виконавця за касаційною скаргою Державної виконавчої служби України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року,

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України здійснювалося виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

30 вересня 2013 року у справі про зобов'язання начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 розглянути скаргу

ОСОБА_4 від 6 квітня 2013 року в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 9 лютого 2013 року та письмово повідомити ОСОБА_4 про результати розгляду скарги в цій частині.

Постановою старшого державного виконавця Попівим Р.І. від

31 березня 2014 року закінчено виконавче провадження із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням начальником Управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

30 вересня 2013 року. Постанова обґрунтована тим, що листом від

14 березня 2014 року Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області за підписом начальника - ОСОБА_5, повідомлено ОСОБА_4 про те, що на виконання вищезазначеного рішення суду, за наслідками розгляду скарги

ОСОБА_4 від 6 квітня 2013 року на адресу скаржника 8 травня

2013 року було направлено змістовну відповідь.

Посилаючись на те, що ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року, яка набрала законної сили 26 листопада 2013 року, не могла бути виконаною боржником

8 травня 2013 року, до того, як суд ухвалив судове рішення, він вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року, скаргу задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. щодо незабезпечення направлення

ОСОБА_4 копії постанови від 31 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження у строки, передбачені ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. від

31 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року у справі

№4с-175/2504/2013 скасовано.

Зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013року у справі №4с-175/2504/2013.

У касаційній скарзі Державна виконавча служба України просить скасувати постановлені у справі ухвали та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що бездіяльність державного виконавця та постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідали Закону України «Про виконаче провадження.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної виконавчої служби України відхилити, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова