Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/262/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської областів складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 30.01.2015 року шлюб було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття найстаршої дитини, тобто до 04.06.2018 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про Державний бюджет України», а далі у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року до повноліття найменшої дитини, тобто до 17.12.2023 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про Державний бюджет України», так як відповідач ухиляється від їх утримання в добровільному порядку.

Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву про те, що з позовними вимогами згоден, справу просить розглянути без його участі.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 30.01.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася діти: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти знаходиться на матеріальному утримані позивачки, оскільки відповідач не надає належної допомоги, як батько, на утримання дітей.

Відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку по утриманню дітей, не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей, хоча має можливість утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, належним чином, як того вимагає Закон.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Так статтею180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище та порушує їх право на достатній життєвий рівень, а тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Керуючись ст.ст.10,11,15,57,60,88,212-215 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН-, жительки с. Камянка, вул. Центральна, 48, Олевського району Житомирської області, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 04.06.2018 року, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 17.12.2023 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 26.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН-) на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн., який перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, отримувач: УДКСУ в Олевському районі, код класифікації доходів бюджету 220300001, МФО 811039.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6