АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6746/15 Справа № 205/1164/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Каратаєвої Л.О., Григорченко Е.І.

При секретарі: Левцунову І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів , - за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 08 вересня 2007 року, у них є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинені з 2012 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.1-2).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у сумі 700 грн. на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи із 19 лютого 2015 року і до досягнення повноліття або змін у майновому становищі сторін. Допущено негайне виконання рішення суду в частині місячного платежу (а.с.20).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнути аліменти у сумі 400 грн. (а.с.23-24).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 08 вересня 2007 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року розірвано (а.с.4, 14). Сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.3,15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального і процесуального права, відповідають обставинам справи і підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно ч. 2,3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, або за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків дитини, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання апелянта на те, що син всі вихідні знаходиться у нього і перебуває на його утриманні, тому розмір стягнутих аліментів є завеликим - не підтверджено належними та допустимими доказами, а посилання на необхідність визначення аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» протирічить ст. 182 СК України і не заслуговує не увагу.

Доводи апелянта про порушення судом принципів цивільного судочинства, - спростовується матеріалами справи, а посилання на те, що відповідач бажає сплачувати аліменти у розмірі 400гр. щомісячно - не свідчить про незаконність рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: