Справа № 686/1674/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2015 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Греховій Г.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

за участю представників відповідача - редакції газети "Подільські вісті" - Лічмана П.Р., Прядуна Р.В., Тарасевич Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до редакції газети "Подільські вісті", за участю третіх осіб без самостійних вимог - Хмельницької обласної ради, Хмельницької обласної державної адміністрації про скасування наказів, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального комерційного підприємства редакції газети "Подільські вісті" про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що у 1997 році він був прийнятий на посаду спеціального кореспондента редактора газети «Подільські Вісті».

У 2009 р. він був переведений на посаду заступника редактора з творчих питань. 25 грудня 2014 року був звільнений з підстав, передбачених п. 1 ст. 41 КЗпП України. Позивач посилається на те, що його звільнення є незаконним та безпідставним.

У наказі від 25.12.2014 р., виданому т.в.о. редактора газети «Подільські вісті», вказано, що ОСОБА_1 вчинив дії, що свідчать про грубе порушення трудових обов'язків, хоча у наказі відсутні посилання на зобов'язання, які були порушені позивачем.

ОСОБА_1 також посилається на те, що з 2009 р. і по день звільнення він працював на посаді заступника редактора з творчих питань. За час роботи він не звертався до роботодавця із заявами про переведення на іншу посаду та не отримував будь-яких повідомлень від підприємства про зміни в його організації виробництва та праці.

ОСОБА_1 просить скасувати наказ від 25.12.2014 р., виданий т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» про звільнення його з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків з 25.12.2014 р. Поновити його на посаді заступника редактора з творчих питань в редакції газети «Подільські Вісті». Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У подальшому позивач та його представник позовні вимоги збільшили. Просили скасувати наказ від 25 грудня 2014 року, виданий т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» про звільнення ОСОБА_1 з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 статті 41 КЗпП) з 25.12.2014 року.

Скасувати наказ від 16 травня 2014 року, виданий т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» про переведення заступника редактора з творчих питань ОСОБА_1 на посаду заступника редактора з економічних питань у зв'язку із виробничою необхідністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника редактора з творчих питань в редакції газети «Подільські вісті».

Стягнути з відповідача на користь позивача 99000 грн. 76 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з відповідача на користь позивача 11647 грн. 10 коп. компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в редакцію газети «Подільські вісті» як кореспондент відділу державного будівництва, права і соціального захисту на підставі наказу редакції № 301 від 10.07.1992 року. З того часу ОСОБА_1 працював на різних посадах.

На підставі наказу т.в.о. головного редактора № 403 від 16.05.2014 р. ОСОБА_1 було переведено на посаду заступника редактора з економічних питань.

Представник відповідача посилається на те, що 29.07.2015 р. ОСОБА_1 повідомив, що у трудових чи цивільно-правових відносинах з іншими друкованими виданнями не перебуває. До звільнення позивач працював на різних посадах у редакції газети «Подільські вісті». Письмових посадових обов'язків у нього не було, однак він був зобов'язаний виконувати усні розпорядження редактора.

Законодавством України про працю не передбачена обов'язкова наявність посадової інструкції для особи, яка працює у друкованому засобі масової інформації.

Права та обов'язки працівників друкованого засобу масової інформації регулюються спеціальними Законами «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Статутом Редакції газети «Подільські вісті», колективним договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» діяльність друкованих засобів масової інформації - це збирання, творення, редагування, підготовка інформації до друку та видання друкованих засобів масової інформації з метою її поширення серед читачів.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналістом редакції друкованого засобу масової інформації відповідно до цього Закону є творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для друкованого засобу масової інформації та діє на підставі трудових чи інших договірних відносин з його редакцією або займається такою діяльністю за її уповноваженням, що підтверджується редакційним посвідченням чи іншим документом, виданим йому редакцією цього друкованого засобу масової інформації.

На особу, якій видано редакційне посвідчення чи інший документ, що підтверджує повноваження, надані їй редакцією друкованого засобу масової інформації, або її професійну належність, поширюються права і обов'язки, зазначені у статті 26 цього Закону.

Частиною 3 ст. 26 означеного Закону передбачено, що журналіст зобов'язаний дотримуватися програми діяльності друкованого засобу масової інформації, з редакцією якого він перебуває у трудових або інших договірних відносинах, керуватися положеннями статуту редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» журналіст - це творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобу масової інформації, виконує редакційно-посадові службові обов'язки в засобі масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України.

Відповідно до п. 6.16 Статуту, журналістом редакції друкованого засобу масової інформації є творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для друкованого засобу масової інформації та діє на підставі трудових чи інших договірних відносин з його редакцією або займається такою діяльністю за її уповноваженням. Належність журналіста до друкованого засобу масової інформації підтверджується редакційним посвідченням чи іншим документом, виданим йому редакцією. права та обов'язки журналіста визначаються чинним законодавством.

Наказом головного редактора від 29.06.2012 р. ОСОБА_1 був обраний до складу редакційної колегії Редакції газети «Подільські вісті».

Відповідно до абзацу 1 розділу 4 колективного договору адміністрація редакції газети «Подільські вісті» зобов'язана разом із трудовим колективом неухильно дбати про подальший розвиток друкованого засобу масової інформації, підвищення його ролі у будівництві незалежної економічної України, духовному відродженні її народу.

ОСОБА_1, обіймаючи адміністративну посаду заступника редактора з економічних питань, не перестав бути журналістом та членом редакційної колегії редакції газети «Подільські вісті», і згідно Закону, Статуту та колективного договору був зобов'язаний професійно збирати, створювати і займатися підготовкою інформації для Редакції газети «Подільські вісті», дбати про подальший розвиток видання.

Представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Закону, Статуту та колективного договору, оскільки у робочий час на робочому обладнанні, використовуючи електроенергію та користуючись послугами мережі Інтернет, які оплачувались редакцією, створював конкурентне редакції газети "Подільські вісті" видання - «Домашню газету», яка, за словами позивача, належить його сину, і з якою, він не перебуває та не перебував ані в трудових, ані в цивільно-правових відносинах.

Даний факт підтверджений матеріалами службового розслідування, в ході якого був вилучений службовий комп'ютер ОСОБА_1, що ним і не заперечується, а також висновком експертного дослідження № ПЗкт від 25.12.2014 року та поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Так, згідно висновку експерта № 1 ІЗкт від 25.12.2014 року, в пам'яті службового комрютера ОСОБА_1, зокрема, на робочому столі та жорстких дисках "N" та "J", було знайдено більше 100 файлів - сторінок газети «Домашня газета», список яких наведений у додатку до висновку експерта.

Значна кількість файлів, а також їх розташування у пам'яті службового комп'ютера ОСОБА_1 виключає будь-яку випадковість їх появи і прямо свідчить про те, що згаданий працівник діяв на шкоду інтересам свого роботодавця - редакції газети «Подільські вісті».

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» журналіст несе відповідальність в межах чинного законодавства за перевищення своїх прав і невиконання обов'язків.

Представник відповідача посилається на те, що редакція газети «Подільські вісті» правомірно та справедливо притягнула ОСОБА_1 до відповідальності, звільнивши його з роботи як заступника редактора на підставі п. 1 ст. 41 КзПП України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Окрім цього, представник посилається на те, що ОСОБА_1 було відомо про переведення його на іншу посаду згідно наказу від 16 травня 2014 року - заступника редактора з економічних питань.

Обізнаність позивача про переведення його на іншу посаду доводиться також письмовими доказами, зокрема, протоколами засідання редакційної колегії від 16.05.2014 та 19.05.2014 року, на яких ОСОБА_1 був присутній, письмовою заявою ОСОБА_1 від 22.12.2014 р. та письмовим зверненням до депутата, в яких позивач власноручно написав своє посадове становище - «заступник редактора з економіки» та показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних в судовому засіданні 14.08.2015 року.

ОСОБА_1 з травня 2014 року був обізнаний про переведення його на нову посаду, свідомо працював у редакції газети «Подільські вісті» на новій посаді, отримував заробітну плату і не оскаржував свого переведення, що, закономірно, свідчить про згоду на роботу на новій посаді.

Представник відповідача посилається на те, що вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу від 16.05.2014 р. про переведення з посади заступника редактора з творчих питань на заступника редактора з економічних питань, та вимоги про поновлення його на посаді заступника редактора з творчих питань є такі, що заявлені з пропущенням строку позовної давності. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки такі вимоги є безпідставними.

Представники третіх осіб без самостійних вимог - Хмельницької обласної ради, Хмельницької обласної державної адміністрації належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули, просили розглянути справу у їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України однією з підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» на підставі п.1 ст.41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Судом встановлено, що наказом, виданим т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» за № 1156 від 25.12.2014 р,. ОСОБА_1 звільнений з посади заступника редактора з економічних питань за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Підставою звільнення ОСОБА_1 стало те, що комісією, створеною за наказом т.в.о. редактора 16.12.2014 р. встановлено, що заступник редактора з економічних питань ОСОБА_1 на належному газеті "Подільські вісті" обладнанні у робочий час та позаробочий час створював конкурентне газеті "Подільські вісті " друковане видання - "Домашню газету", редактором, засновником та видавцем якої є його син - ОСОБА_10.

З означеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 25.12.2014 р.

Наказом № 2 від 5.01.2015 р. т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» внесено зміни у п. 1 № 1156 від 25.12.2014 р. та викладено його у наступній редакції: звільнити заступника редактора Хмельницької обласної газети "Подільські вісті" ОСОБА_1 з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків з 25 грудня 2014 р. на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Судом встановлено, що в редакції газети «Подільські вісті» відсутні інструкції щодо посадових обов'язків редактора газети, заступників редактора з економічних та творчих питань тощо.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надавав пояснень перед застосуванням щодо нього дисциплінарного стягнення у порушення вимог ст. 149 КЗпП України.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині поновлення його на посаді заступника редактора з економічних питань редакції газети "Подільські вісті" підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. З урахуванням цих норм і зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розд. IV порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на два сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. З п. 8 Порядку).

Судом встановлено, що відповідно до наказу №1156 від 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади.

Враховуючи те, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, до розрахунку включаються виплати за жовтень та листопад 2014 року.

Згідно розрахункового листка по заробітній платі за жовтень 2014 року позивачу було нараховано 15 609,97 грн. заробітної плати, за листопад 2014 р. нараховано 20 057,49 грн. заробітної плати. Таким чином, за останні два календарні місяці роботи позивач отримав 35 667 грн. 46 коп. без виключення сум відрахування на податки.

Загальна кількість робочих днів в жовтні та листопаді 2014 року склала - 43.

Загальна кількість робочих днів в розрахунковому періоді (за період з 26.12.2014 р. по 5.09.2015 р.) - 172.

Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 35667,46:43*172 = 142668 грн. 84 коп. (без врахування податків та зборів).

Суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягнути 142668 грн. 84 коп. (без врахування податків та зборів).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підлягають до стягнення суми компенсації, щодо розрахунку індексу інфляції в період невиплати доходу.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача 11647,10 грн. - компенсації за порушення строків виплати не підлягають задоволенню, оскільки вимоги означеного Закону не поширюються на правовідносини, які виникають при поновленні працівника на роботі.

Суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування наказу від 16 травня 2014 року, виданого т.в.о. редактора газети «Подільські вісті» про переведення його з заступника редактора з творчих питань на посаду заступника редактора з економічних питань у зв'язку із виробничою необхідністю.

Відповідно до ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, суд приходить до висновку, що у цій частині слід відмовити позивачу.

Також суд приходить до висновку, що не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Однак, на виконання вказаної норми закону позивачем не було надано розрахунку вказаної суми з врахуванням надання правової допомоги у судовому засіданні, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 41 КЗпП України, п.п. 22, 27, 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до редакції газети "Подільські вісті", за участю третіх осіб без самостійних вимог - Хмельницької обласної ради, Хмельницької обласної державної адміністрації про скасування наказів, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Скасувати наказ від 25 грудня 2014 року редакції газети "Подільські вісті" про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника редактора з економічних питань за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п. 1 статті 41 КЗпП) з 25.12.2014 р.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника редактора з економічних питань редакції газети "Подільські вісті".

Стягнути з редакції газети "Подільські вісті" на користь ОСОБА_1 142668 грн. 84 коп. (без урахування податків та зборів) середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У решті позову відмовити.

Стягнути з редакції газети "Подільські вісті" у дохід держави судовий збір у сумі 1426,68 грн.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.