Справа № 202/5318/14-ц
Провадження № 2-др/0202/9/2015
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник ОСОБА_1 з заявою про винесення додаткового рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 23 березня 2015 року скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови було задоволено повністю, при цьому скарга містила дві вимоги, а саме ОСОБА_1, крім скасування постанови та визнання дій неправомірними, просила суд зобовязати державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийняти до провадження виконавчий документ ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2006 року та відкрити виконавче провадження.

В судове засідання ОСОБА_1, її представник, державний виконавець Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись в установленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду заяви не подавали, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність осіб, які беруть участь у справі є необовязковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови задоволено. Скасовано постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 05.05.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2007 року про скасування арешту майна приміщення магазину № 6 в будинку № 78 по проспекту імені газети «Правда» м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови.

Представник ОСОБА_1 посилається в заяві на ст. 220 ЦПК України та просить постановити додаткове рішення, яким зобовязати державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції прийняти до провадження виконавчий документ ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2006 року та відкрите виконавче провадження. Однак, виходячи з положень ст. ст. 208, 220 ЦПК України, рішення суду та судове рішення не є тотожними поняттями, а тому відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви про винесення додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись 208-210, 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Г.В. Бєсєда