АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Сіромашенко Н.В.
№22-ц/796/2952/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Греку А.Г., Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 88 314,67 грн. за кредитним договором № б/н від 20 січня 2006 року та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 січня 2006 року в сумі 88 314 грн. 67 коп., судовий збір в сумі 883 грн. 15 коп., а всього 89 197 грн. 82 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідно до розділу 6 кредитного договору, умовами якого передбачено, що кредитна карта універсальна, валюта - гривня, кредитний ліміт - 25000 грн. в даному розділі не зазначено термін дії картки, та не зазначено проценти за користування кредитом.

Зазначає, що на момент звернення до суду позивачем було пропущено строк позовної давності про стягнення коштів за кредитним договором, оскільки відповідно до виписки з карткового рахунку наданим на останньому судовому засіданні представником позивача, останній платіж здійснений на погашення кредиту було здійснено - 14 січня 2008 pоку у сумі 1200 грн. Тобто, починаючи з 15 січня 2008 року починає перебіг строк позовної давності встановлений тривалістю у три роки. Відповідно до відмітки поштового штемпеля на конверті з направленням до суду позовної заяви, зазначена дата - 08 листопада 2011 року.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ПАТ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, заборгованість у повному обсязі не погашена, умови договору порушуються відповідачем в частині повернення кредитних коштів, а тому права позивача підлягають судовому захисту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом вірно встановлено, що між сторонами 20 січня 2006 року було укладено договір № б/н, що складається із заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і Тарифів, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Відповідно до п.6.5 кредитного договору позивач зобов'язався виплачувати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевищення платіжного ліміту, а також виплачувати комісію на умовах передбачених вказаним кредитним договором.

Згідно п.8.6 кредитного договору, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше чим на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п.9.12 кредитного договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців, якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення кредитного договору, він автоматично пролонгується на той же самий строк.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 626, 530 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Позивач виконав умови договору надавши відповідачу кредитні кошти, проте, ОСОБА_1 умови договору не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31 серпня 2011 pоку становить 88314,67 грн., що складається: із заборгованості по кредиту - 24 961,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 57171,10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 4181,65 грн.

Апеляційна інстанція погоджується з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

В апеляційній скарзі, представник відповідача, вказує на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Колегія суддів знаходить обґрунтованими такі доводи апелянта виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК є обов'язковою для всіх судів.

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3. Правил користування платіжної картки передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було видано банківську картку у січні 2006 року, при цьому він зазначав, що нової картки не отримував.

Позивач доказів того, що відповідачу надавалась нова картка та відповідно договір пролонговано і він діє суду не надав.

Останній платіж в погашення кредитної заборгованості відповідачем був здійснений 14 січня 2008 pоку, при цьому позивач звернувся до суду з даним позовом 08 листопада 2011 року, тобто з пропуском трирічного строку на таке звернення.

Як вбачається з звукозапису судового засідання 16 грудня 2014 року представник відповідача до ухвалення судом першої інстанції рішення заявив про застосування строку позовної давності, разом з тим суд вищевказані обставини залишив поза увагою, не застосував норми права, які регулюють наслідки пропущення строку позовної давності та прийшов до помилкового висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про скасування рішення суду та відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді