Справа № 341/2118/13-ц
Провадження № 22-ц/779/102/2015
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути з останнього заборгованість за Кредитним договором № 344 від 10.05.2007 в розмірі 332 957 грн 22 коп., а також судових витрат у розмірі 3441 грн.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 10.05.2007 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) та відповідачем укладено кредитний договір № 344, з подальшим внесенням змін та доповнень, згідно з яким банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 600 доларів США. 17.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір про відступлення прав вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Як вказує позивач, Кредитним договором передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов'язання в разі прострочення сплати чергових платежів. Відповідачу направлено згадану вимогу, однак така не задоволена, відтак просить стягнути суму боргу в розмірі 332 957 грн 22 коп.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2013 року залучено до участі в даній справі у якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (т.1 а.с. 58).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2014 року задоволено Заяву відповідача про витребування доказів від 06.11.2013 (т.1 а.с. 81-82) від ПАТ «Альфа-банк», а саме: копію Договору відступлення Прав Вимоги від 17.12.2012 та оригінал заявок на видачу готівки з поточних рахунків позичальника (т. 1 а.с. 122).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2014 року задоволено клопотання відповідача та витребувано у позивача наявні оригінали документів, які містяться в матеріалах кредитної справи (т. 1 а.с. 187).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 в прийнятті зустрічного позову до ПАТ «Альфа-банк», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про захист прав споживачів (т.1 а.с. 202).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором № 344 від 10 травня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (Закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 в розмірі 332 957 грн 22 коп., з яких: 314 200 грн - заборгованість по сумі виданого кредиту; 18 327 грн 99 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 429 грн 23 коп. - нарахованої пені, а також 3 441 грн сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку. Вважає його таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мали значення для правильного вирішення справи. Зі слів апелянта, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-банк» підписали договір відступлення права вимоги з метою приховати кримінальні правопорушення посадових осіб. На думку ОСОБА_2, суд першої інстанції не застосував положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Так, всупереч вимогам ст. 11 згаданого закону, а також п. 1 ст. 11, ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», як зазначає апелянт, в 2007 році банк мав право надавати кредит готівкою лише в національній валюті та здійснювати валютно-обмінну операцію, однак в укладеному між сторонами договорі позивач зазначив суму в доларах США. Таким чином, відповідач вважає, що станом на 10.05.2007 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не мав право надавати кредити готівковою іноземною валютою з операційної каси банку. Таке право банк отримав, зі слів ОСОБА_2, лише з жовтня 2011 року відповідно до генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій та п. 6 ч.1 ст. 4, ст. 34 України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, як вказує апелянт, в укладеному кредитному договорі відсутня істотна умова - не зазначено про відкриття банківського (поточного) рахунку, який повинен був відкритися з метою зарахування на нього суми наданого кредиту. Вказаний рахунок з 10.05.2007 до цього часу не відкритий та не надано кредит в сумі 39 600 доларів США, а тому, на думку відповідача, суд першої інстанції стягнув заборгованість за неукладеним кредитним договором, оскільки відсутня істотна умова договору. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що без відкриття банківського (поточного) рахунку укладений між сторонами кредитний договір є безгрошовим зобов'язанням, тому ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ухиляється від сплати податків та приховує джерела походження іноземної валюти в банку з метою легалізації (відмивання) доходів у вигляді необлікованих та прихованих вкладів в іноземній валюті. До того ж апелянт зазначає, що оскільки кредитний договір № 344 від 10.05.2007 є безгрошовим зобов'язанням, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не передано реально ПАТ «Альфа-Банк» документи, які повинні засвідчувати будь-яку заборгованість перед позивачем. А тому при укладенні між вказаними банками договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 було також порушено процедуру заміни кредитора, що встановлена ЦК України, так як неможливо відступити право вимоги боргу, якого не існує.

Просить відмовити повністю в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк».

Постановити окрему ухвалу за фактом порушення посадовими особами суб'єкту первинного фінансового моніторингу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» її направити Службі безпеки України для вжиття заходів.

Постановити окрему ухвалу за фактом порушення посадовими особами суб'єкту первинного фінансового моніторингу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», які є співучасниками у вчиненні злочинів, передбачених ст.212 ст.209 Кримінального кодексу України, і направити її Державній фіскальній службі України для вжиття заходів.

Постановити окрему ухвалу за фактом порушення посадовими особами суб'єкту первинного фінансового моніторингу ПАТ «Альфа-банк» ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом «або фінансуванню тероризму», направити її Службі безпеки України для вжиття заходів.

Постановити окрему ухвалу за фактом порушення посадовими особами суб'єкту первинного фінансового моніторингу ПАТ «Альфа-банк», які є співучасниками у вчиненні злочинів, передбачених ст.212 та ст.209 Кримінального кодексу України, направити її Державній фіскальній службі України для вжиття заходів.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності за наявними доказами.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить частково задовольнити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 10.05.2007 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (далі - Банк) в особі керуючою філією «Відділення Промінвестбанку в м. Бурштині Івано-Франківської області» Скороходою Г.П. та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 344 (далі - Кредитний договір) (т. 1, а.с. 20-21). Що також підтверджується копією Заяви-анкети позичальника на отримання кредиту від 10.05.2007 поданої відповідачем (т.1 а.с. 35-36).

За умовами зазначеного Кредитного договору Банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії в сумі 39600 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладення Договору у національній валюті становить 199980 грн. Пунктами 2.1 -2.3 зазначеного договору, за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 10 % річних з кінцевим терміном погашення - 07.05.2027 відповідно до графіку погашення кредиту (т. 1 а.с. 26-34).

Відповідно до копії Договору про внесення зміни № 1 до Кредитного договору № 344 від 10.05.2007 збільшено ліміт кредитної лінії до 59 400 доларів США (т. 1, а.с. 22).

На а.с. 1-14 в т. 2 містяться копії Видаткових касових ордерів щодо надання кредиту відповідачу на ремонт та облаштування житла за Кредитним договором на загальну суму 335 319,50 грн.

На а.с. 23 в т. 1 наявна копія Договору про внесення змін № 2 від 23.02.2009 до кредитного договору № 344 від 10.05.2007.

Договором про внесення змін № 3 від 01.02.2010 до кредитного договору № 344 від 10.05.2007 п. 5.5. встановлено, що Позичальник доручає Банку самостійно списувати грошові кошти з його поточних рахунків (зокрема, зарплатних карток) для виконання грошових зобов'язань за цим Договором при настанні терміну погашення кредиту чи відсотків та інших платежів передбачених кредитним договором (т. 1 а.с. 24).

16.03.2011 п.п. 2.2. Кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитом з 01.03.2011 на рівні 5,7% річних терміном на 1 рік відповідно до копії Договору про внесення змін № 4 від 16.03.2011 до кредитного договору № 344 від 10.05.2007 (т.1 а.с. 25).

17.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про відступлення прав вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами (т.1 а.с. 8-18). Відповідно до вказаного договору ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступає ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги по кредитних договорах, укладених з фізичними особами, в т.ч. і за Кредитним договором № 344 від 10.05.2007 укладеним з відповідачем, що стверджується наявним в матеріалах справи витягом-копією з Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги (т. 1 а.с. 217-222). На час відступлення права вимоги сума непогашеного тіла кредиту становить 314 200 грн (т. 1 а.с. 219).

Згідно копії Розрахунку заборгованості за кредитом у гривні ОСОБА_2, станом на 01.07.2013 сума боргу склала 332 957,22 грн (т.1 а.с. 40).

На а.с. 42-43 в т. 1 міститься Повідомлення про усунення порушень, вимога про добровільне виселення від 12.07.2013 надіслана відповідачу представником ПАТ «Альфа-банк».

Заявою від 23.03.2013, надісланою позивачу ОСОБА_2 просив надати докази переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні згідно Кредитного договору (т.1 а.с. 78, 79 - Додатки 2 та 3).

На а.с. 80 міститься копія Заяви ОСОБА_2 від 28.12.2012, надісланої рекомендованим повідомленням третій особі з проханням прийняти кошти в сумі 2661,26 грн для сплати відсотків за Кредитом за грудень 2012 року.

Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек від 14.04.2014 об'єктом обтяження є домоволодіння та земельна ділянка в розмірі 0,1000 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в м. Бурштин, вул. Данила Галицького, 26 іпотекодержатель - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», іпотекодавець - ОСОБА_2 (т.1 а.с. 156).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, враховуючи приписи п. 1 ч.1 ст. 512, ст. ст. 514, 518 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а також положення п. 5.3.2. Кредитного договору, виходив з того, що був замінений первісний кредитор у зобов'язанні, про що відповідач був повідомлений, однак зобов'язання перед новим кредитором не виконував, а тому стягнув з відповідача суму кредитної заборгованості.

Апелянт зазначав, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не передав реально ПАТ «Альфа-Банк» документи, які повинні засвідчувати будь-яку заборгованість перед позивачем. Таким чином, при укладенні між вказаними банками договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 було порушено процедуру заміни кредитора, яка встановлена законодавством.

Відповідно до ст. ст. 57 - 60 ЦПК України кожна сторона повинна доказами підтвердити обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово заявляв клопотання про витребування доказів, зокрема оригіналу Договору про відступлення прав вимоги (т.1 а.с. 84), однак даних про дослідження цих доказів судом першої інстанції в матеріалах немає.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2015 року задоволено клопотання представника відповідача щодо витребування доказів в Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», зокрема: оригінал кредитного договору № 344 від 10.05.2007, який укладено між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і ОСОБА_2, а також оригінали всіх документів, які сформовані в кредитну справу за вказаним договором і стосуються спірних правовідносин по даній справі (т.2 а.с. 124-125). Проте ця вимога апеляційного суду позивачем також не була виконана.

Таким чином, безспірних, достовірних та достатніх доказів, які б відповідали вимогам ст. ст. 57, 58 ЦПК України, про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 344 від 10.05.2007 позивач не надав.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особи - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко