УХВАЛА

30 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Леванчука А.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця та утримання спадкового майна,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця та утримання спадкового майна.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 вересня2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 половину здійснених нею витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_5, а саме: витрат на придбання лікарських засобів під час лікування останнього у листопаді 2008 року, червні 2009 року, листопаді та грудні 2010 року, а також томографічні обстеження на загальну суму 7 107 грн, половину витрат на утримання спадкового майна - опалення успадкованого сторонами житлового будинку АДРЕСА_1 2010 році, лютому, березні, квітні 2011 року та жовтні, листопаді, грудні 2013 року на загальну суму 1 374 грн 50 коп., а також 5 тис. грн на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено.

Скасовано рішення суду першої інстанції задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування завданої їй моральної шкоди та відмовлено у задоволенні цих позовних вимог у повному обсязі за їх недоведеністю.

Зменшено розмір витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця з 7 107 грн до 3 462 грн 28 коп. Зменшено розмір витрат на утримання спільного успадкованого майна, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 1 374 грн 50 коп. до 514 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року у даній справі відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 03 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: положень ч. 1 ст. 261, ст. 1232 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року у справі за позовом про відшкодування витрат на поховання спадкодавця; від 09 липня 2014 року у справі за позовом про повернення безпідставно набутого майна; від 03 вересня 2014 року у справі за позовом про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних; від 17 лютого 2015 року у справі за позовом про відшкодування витрат, пов'язаних з доглядом і похованням, зменшення обов'язкової частки у спадковому майні.

Дослідивши подані заявником матеріали, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. l ч.1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах: встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія суддів не знаходить підстав для допуску вказаної цивільної справи до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданих копій судових рішень суду касаційної інстанції вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи, а тому підстави для допуску вказаної вище справи до Верховного Суду України в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця та утримання спадкового майна до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2015 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька
М.К. Гримич
А.О. Леванчук
О.В. Умнова