АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/7275/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Сирбул О.Ф.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Кравець В.А.

- Борисової О.В.

при секретарі - Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 заінтересовані особи: Відділ Державної міграційної служби у Дарницькому районі м. Києва, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення щодо встановлення особи заявника, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року ОСОБА_3, заінтересовані особи: Відділ Державної міграційної служби у Дарницькому районі м. Києва, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відмовлено в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо встановлення особи заявника.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення щодо встановлення особи заявника задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що у паспорті громадянина України, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, у закордонному паспорті прізвище заявника зазначено як ОСОБА_3. Незважаючи на дані документи, 13 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві заявнику було видано повторне свідоцтво про народження, з зазначенням її прізвища як ОСОБА_3. У зв'язку з тим, що прізвище заявника зазначене у повторному свідоцтві про народження не співпадає з прізвищем заявника, яке зазначене у інших документах, ОСОБА_3 не може перетнути кодон України для виїзду на постійне місце проживання до Італії. З метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, громадянкою України, заявниця звернулася до суду з відповідною заявою. Однак, судом 1-ї інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні даної заяви та ухвалено невмотивоване рішення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Відділу Державної міграційної служби у Дарницькому районі м. Києва, представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, представник Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, Відділу Державної міграційної служби у Дарницькому районі м. Києва звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності його представника, інші причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому міста Старий Крим Кіровського району Кримської області у книзі реєстрації актів про народження за реєстраційним № 5 від 15 серпня 1975 року, заявник значиться як ОСОБА_3.

15 червня 1996 року Старокримським відділенням міліції Кіровського РВГУМВС України в Криму заявнику було видано паспорт громадянина України, в якому зазначено на українській мові ОСОБА_3, а на російській ОСОБА_3.

05 червня 1998 року Державною податковою інспекцією в м.Горлівка на ім'я ОСОБА_3 було видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера.

23 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_3 було видано закордонний паспорт.

13 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві заявнику було видано повторне свідоцтво про народження, з зазначенням її прізвища як ОСОБА_3.

Оскільки прізвище заявника, зазначене у повторному свідоцтві про народження, не співпадає з прізвищем заявника, яке зазначене у інших документах, ОСОБА_3 16 квітня 2015 року звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила суд встановити, що ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж фізичною особою, громадянкою України.

Відмовляючи в задоволенні даної заяви, суд 1-їінстанції виходив з того, що главою 6 ЦПК України не передбачено встановлення факту тотожності особи із-за розбіжностей в документах, що посвідчують особу: паспорті, чи свідоцтвах, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, такі факти не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, так як ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів на в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Оскільки підставою для звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення стало зазначення Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві у повторному свідоцтві про народження її прізвища на українській мові як «ОСОБА_3», то колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що такі факти не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, так як ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Доводи апеляційної скарги про те, що в заяві про встановлення юридичного факту, заявниця не просила встановити факт належності їй повторного свідоцтва про народження, а просила встановити факт того, що ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж фізичною особою, громадянкою України, а тому є всі правові підстави для задоволення заяви, колегія суддів вважає необгрутованими, оскільки встановлення факту тотожності особи не підлягає розгляду в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в силу вимог закону ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою про внесення виправлень в повторне свідоцтво про народження від 13 березня 2015 року щодо зазначення її прізвища.

Твердження апелянта про те, що суд 1-ї інстанції фактично не вдавався до оцінки доказів наявних у даній справі та не здійснював аналізу фактичних обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд 1-ї інстанції дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого, суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін та дав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: