Провадження № 2/641/1591/2015 Справа № 641/5222/15-ц
31 серпня 2015 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Онупко М.Ю.,
за участю секретаря - Кисіль О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-
Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції (далі - ОСОБА_2 ВДВС ХРУЮ) про звільнення майна з-під арешту.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № HAE2GK01270073 від 27.12.2006 року ОСОБА_1 27.12.2006 року отримав кредит у розмірі 32 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 03.03.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки. Згідно з п. 2 зазначеного договору іпотеки забезпечується виконання зобовязань іпотекодавця, що випливають з кредитної угоди від № HAE2GK01270073 від 27.12.2006 року. Предметом договору іпотеки є надання ОСОБА_1 в іпотеку нерухомого майна, а саме: двокімнатна квартира, житловою площею 24,7 кв.м., загальною площею 37,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
В наслідок того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання за кредитною угодою не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом про звернення стягнення на предмет застави.
09.11.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі № 2-2679/11 ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави було задоволено.
ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».
09.04.2015 року позивачу згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стало відомо, що: 21.03.2011 року ВДВС ОСОБА_2 ХРУЮ було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження відповідно до постанови АА № 740098 від 21.03.2011 року; 26.09.2011 року ВДВС ОСОБА_2 ХРУЮ було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження відповідно до постанови № 28937537 від 26.09.2011 року.
У звязку з викладеним позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС ХРУЮ в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2006 року відповідно до укладеного кредитного договору № HAE2GK01270073 від 27.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній 27.12.2006 року отримав кредит у розмірі 32 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 03.03.2017 року (а.с. 5-6).
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 27.12.2006 року уклали договір іпотеки № HAE2GK01270073. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру № 17, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Г. Сталінграда, 8/4, загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 180 794 грн. (а.с. 7-8).
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2011 року, що відповідно до відмітки суду, набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с. 9-10).
Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 36134876 від 09.04.2015 року вбачається, що: 27.12.2006 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 накладено заборону на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору № 7022 від 27.12.2006 року; 21.03.2011 року ВДВС ОСОБА_2 ХРУЮ було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження відповідно до постанови АА № 740098 від 21.03.2011 року, обєктом обтяження є невизначене майно, все майно; 26.09.2011 року ВДВС ОСОБА_2 ХРУЮ було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження відповідно до постанови № 28937537 від 26.09.2011 року, обєктом обтяження є невизначене майно, все майно (а.с. 14).
З інформації ОСОБА_2 ВДВС ХРУЮ № 04-29/В7/1189 від 25.08.2015 року вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-7231/11/2070 виданого 12.09.2011 року ХОАС про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1094,18 грн. на користь держави знищено у звязку з закінченням терміну зберігання.
Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
В даному випадку право вимоги та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло, як зазначено вище, - 27.12.2006 року, а постанови ОСОБА_2 ВДВС ХРУЮ про накладення арешту були винесені 21.03.2011року та 26.09.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки.
Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ "ПриватБанк".
Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту.
Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.
Згідно до вимог Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", встановлений пріоритет на переважне право на звернення стягнень на предмет обтяження залежно від черговості.
Оскільки, договір іпотеки боржником ОСОБА_1 з позивачем був укладений 27.12.2006 року та того ж дня до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріусом внесено заборону на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_2. Майно належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, то позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а саме на спірну квартиру.
Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк задовольнити.
Звільнити з-під арешту, накладеного 21 березня 2011 року ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, згідно постанови АА № 740098 від 21 березня 2011 року, зареєстрованого 21 березня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 10964413, квартиру №17, що розташована за адресою: м. Харків, пр.-т. ОСОБА_5, 8/4, яка належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Звільнити з-під арешту, накладеного 24 листопада 2011 року ОСОБА_2 відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції, згідно постанови № 28937537 від 26 вересня 2011 року, зареєстрованого 24 листопада 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 11880606, квартиру №17, що розташована за адресою: м. Харків, пр.-т. ОСОБА_5, 8/4, яка належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції внести до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна відповідний запис про зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.-т. ОСОБА_5,8/4, кв. 17.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_6