Категорія: 59 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І. ,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю пр-ка відповідача - Кравчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом, який мотивує тим, що за заявою ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 14.03.2014 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 932, яким запропоновано звернути стягнення на іпотечне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна задовольнити вимоги ТзОВ у розмірі 77146 доларів США, що за курсом НБУ становить 731027,78 грн..

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законів України «Про іпотеку», «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки повідомлення кредитора про порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, вимоги дострокового погашення кредиту у повному обсязі та права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання цих вимог вона не отримувала, розмір заборгованості не був безспірним, але нотаріусом належні документи перевірені не були.

Враховуючи наведене, просила визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року позов задоволено

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 14.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 932.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати це рішення, а провадження у справі закрити.

В апеляційному суді представник відповідача вимоги апеляційної скарги уточнив і просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду - до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 23.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-А00/055/2007, на забезпечення виконання умов якого між цими ж сторонами 24.04.2007 року укладено договір наступної іпотеки № PCL-А00/068/2007 (а.с.34-37, 67-70).

За положеннями ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку", за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому ж числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За змістом ч.6 ст.3 Закону України "Про іпотеку" (у редакції станом на 14.03.2014 року) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», яке згідно договору про відступлення права вимоги від 27.05.2011 року придбало право вимоги за кредитним договором та договором наступної іпотеки, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15.11.2013 року відкрито провадження у справі за даним позовом (а.с.9).

Проте, 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було вчинено виконавчий напис, згідно з яким звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 і за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ у розмірі 77146 доларів США, що за курсом НБУ становить 731027,78 грн. заборгованості за кредитом та відсотками за період з 23.04.2007 року по 17.12.2013 року (а.с.7).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус, в порушення вимог ч.4 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не врахував неотримання позивачем вимоги стягувача про виконання зобов'язання та попередження про звернення стягнення на майно. Також нотаріус не врахував платежів, здійснених ОСОБА_2 та неправильно зазначив строк, за який проводиться стягнення.

Проте, такі висновки суду суперечать встановленим обставинам справи та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, суд безпідставно покликався у своєму рішенні на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка на день вчинення виконавчого напису втратила чинність.

Колегія суддів приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису між сторонами дійсно існував спір щодо заборгованості за кредитним договором, який перебував на розгляді в суді.

Разом з тим, вказівка суду, а також покликання позивача на ту обставину, що вона не отримувала від стягувача вимоги про виконання зобов'язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на майно у випадку такого невиконання - не заслуговують на увагу.

Згідно п.2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок…), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Саме таке повідомлення-попередження було надіслане іпотекодержателем іпотекодавцю 17.12.2013 року, про що свідчить відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (а.с.20, 21).

Таким чином, повідомлення вважається надісланим.

Згідно п.3.6. Порядку…, у разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис нотаріусом вчинено не просто за договором іпотеки, а за договором наступної іпотеки, згоду на укладення якого надавав ВАТ КБ «Надра», як іпотекодержатель з 2005 року /п.1.2.договору/ (а.с.34).

Відповідно до вимог п.п.2.4., 2.5. Порядку… вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі отримання письмової заяви від попереднього іпотекодержателя, який має вищий пріоритет, про припинення звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчий напис нотаріусом не вчинюється.

Будь-які докази про виконання нотаріусом вказаних вимог закону до вчинення спірного виконавчого напису - в матеріалах справи відсутні, а тому при таких обставинах позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, тобто застосовано закон, який не підлягав застосуванню та не застосовано закон, який підлягав застосуванню, то згідно зі статтею 309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 14.03.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 932.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді