Справа № 297/611/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом Берегівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого,

в с т а н о в и в:

Берегівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07 березня 2014 року біля 19:00 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21074", реєстраційний номер "НОМЕР_1", рухаючись зі сторони с. В. Бийгань в напрямку с. Балажер, Берегівського району, зі швидкістю 60-65 км/год., не вибрав безпечну швидкість руху, у зв'язку з чим з'їхав в лівий кювет, в результаті чого автомобіль перекинувся і як наслідок, пасажир переднього сидіння автомобіля ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому остистого відростку 4-го шийного хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення обвинуваченим ОСОБА_1 п.2.9 "а" та п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

Ухвалою Берегівського районного суду від 16.04.2014 року ОСОБА_1 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрито.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2, в період з 07.03.2014 року по 21.03.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській центральній районній лікарні. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 за вказаний період часу склали 2077, 60 грн., що стверджується довідкою Берегівської ЦРЛ № 115/01-25 від 11.02.2015 року та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. У зв'язку з цим прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Берегівської центральної районної лікарні 2077,60 грн. витрачених на лікуванні ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Прокурор в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник Берегівської центральної районної лікарні в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Берегівського районного суду від 16.04.2014 року ОСОБА_1 на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрито.

Згідно ухвали, визнано судом доведеним, що ОСОБА_1 07 березня 2014 року біля 19:00 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21074", реєстраційний номер "НОМЕР_1", рухаючись зі сторони с. В. Бийгань в напрямку с. Балажер, Берегівського району, зі швидкістю 60-65 км/год., не вибрав безпечну швидкість руху, у зв'язку з чим з'їхав в лівий кювет, в результаті чого автомобіль перекинувся і як наслідок, пасажир переднього сидіння автомобіля ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому остистого відростку 4-го шийного хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Після описаних вище подій потерпілий ОСОБА_3 в період з 14.07.2014 року по 23.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській центральній районній лікарні.

Згідно довідки Берегівської районної лікарні від 11.02.2015 року № 115/01-25 витрати за стаціонарне лікування ОСОБА_2 становлять 2077,60 грн.. Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як встановлено судом потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській районній лікарні з приводу тілесного ушкодження, завданих йому в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки перебування потерпілого на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, останній зобов'язаний відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі п. 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 82, 88, 197 ч. 2, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Берегівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на користь Берегівської центральної районної лікарні (, рах. №4109 в ГУДКС України у Закарпатській області, МФО 812016) витрат на стаціонарне лікування у розмірі 2077 (дві тисячі сімдесят сім) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ільтьо І. І.