Справа №672/505/15-ц
Провадження №2/672/173/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - Сакенова Ю.К.

секретаря - Жиловської Т.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» про визнання незаконними накази про оголошення догани про поновлення на роботі та стягнення недоплаченої заробітної плати, моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу №10/03/15 від 10.03.2015 року відповідач розірвав з ним трудовий договір, укладений на невизначений строк, та звільнив його з роботи з цього ж числа на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає, що його звільнення є незаконним та таким, що проведено з грубим порушенням вимог чинного трудового законодавства, так звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України може мати місце у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

З оскаржуваного наказу позивачу вперше стало відомо, що 25 листопада 2014 року та 26 листопада 2014 року до нього були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді догани, за нібито «простій» та паління у невстановленому місці. Дані стягнення накладені з порушенням вимог ст. 149 КЗпП України, а саме: позивач не вчиняв дисциплінарних проступків, від нього не було відібрано письмове пояснення, а головне - йому не повідомлено під розписку про накладення вказаних стягнень. Дані стягнення накладені чисто теоретично, задля створення вигляду системи порушень з метою наступного звільнення позивача.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів з позивачем повного розрахунку при звільненні. Окрім того має місце невірне нарахування заробітної плати.

При звільненні позивача, окрім порушень, викладених вище, відповідач також порушив вимоги ст.43 КЗпП України та провів розірвання трудового договору без згоди профспілкового комітету.

Також незаконне звільнення, порушення прав позивача на працю, несвоєчасна виплата належних сум завдало йому моральної шкоди. Він та його сім'я, в результаті незаконних дій відповідача лишились основного джерела доходу, який давав їм можливість виживати. Така ситуація вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя в плані пошуку засобів для проживання та забезпечення самим необхідним себе та членів сім'ї, що є в силу вимог ст.237-1 КЗпП України підставою для стягнення моральної шкоди.

Позивач є інвалідом 2-ї групи, проте мусить працювати, оскільки отримувана ним пенсія не може забезпечити курс лікування, який час від часу необхідно проходити. Саме тому втрата роботи через незаконне звільнення морально гнітить його та призводить до значних психологічних навантажень, моральних страждань. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у 8000 грн.

На підставі наведеного позивач просить:

поновити йому строк для звернення до суду для оскарження наказів від 25.11.2014 року та 26.11.2014 року про оголошення догани;

визнати незаконними накази генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №25/11/13 від 25.11.2014 року та №26/11/13 від 26.11.2014 року про оголошення ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани;

визнати незаконним наказ генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №10/03/15 від 10.03.2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади працівника елеватора (оператора обробки зерна) з 10 березня 2015 року на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ;

стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 8000 грн., недоплачену заробітну плату, компенсацію за невикористані дні відпустки та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що на підставі заяви від 14 травня 2008 року ОСОБА_3 відповідно до наказу № 41 від 14 травня 2008 року прийнято на роботу на посаду інженера з ремонту ВАТ «Вікторійське ХПП», що після перейменування має назву ПрАТ «Вікторійське ХПП» В подальшому позивача згідно наказу № 29/07/13 від 29 липня 2013 року переведено на посаду оператора з обробітку зерна за його згодою.

Позивач систематично проходив інструктаж з питань умов праці, охорони праці, пожежної безпеки, електробезпеки, охорони навколишнього середовища, а також власноручно підписувався на підтвердження того, що він ознайомлений з умовами праці в журналі з охорони праці. Крім того, позивач проходив медобстеження, що підтвердило можливість займати вказану посаду.

Посадові обов'язки позивача були передбачені Посадовою інструкцією оператора обробітку зерна, затвердженою 25.07.2014 року, а також Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими 01 липня 2014 року. Посада позивача відноситься до структурного підрозділу «Виробництво», яким здійснює безпосереднє керівництво головний інженер.

Відповідно до доповідної записки від 10 листопада 2014 року старшого зміни охорони підприємства ОСОБА_5 10 листопада 2014 року о 16:16 на території нижньої галереї 8-9 складу оператор обробітку зерна ОСОБА_3 палив, чим грубо порушив правила трудової дисципліни.

Про дане порушення було складено Протокол № 6 від 10 листопада 2014 року (на бланку протоколу про адміністративне правопорушення), підписаний старшим зміни охорони ОСОБА_5, охоронцем ОСОБА_6, а також головним інженером ОСОБА_7

На неодноразові пропозиції керівництва товариства надати пояснення причин порушення трудових обов'язків ОСОБА_3 відмовився, письмових пояснень не надав, що підтверджується Актом № 2 від 11.11.2014 року, складеним заступником генерального директора ОСОБА_8, головним інженером ОСОБА_7, бухгалтером ОСОБА_9

Наказом №26/11/13 від 26 листопада 2014 року до ОСОБА_3 застосовувалося дисциплінарне стягнення у вигляді догани за паління у невстановленому місці.

Відповідно до доповідної записки від 07 листопада 2014 року головного інженера ОСОБА_7, оператор обробітку зерна ОСОБА_3 після одержання завдання на робочий день (розгортання зерна у складі №3) станом на 09:35 ще не приступив до виконання завдання, а на аргументовані зауваження ОСОБА_7 відповів безпідставно різко та грубо.

Керівництво елеватора прийняло рішення обмежитися усним зауваженням на початку робочого дня та надати можливість ОСОБА_3 виконати поставлене завдання на робочий день із розгортання зерна у складі №3. В результаті, згідно із повторною службовою запискою від 07 листопада 2014 року головного інженера ОСОБА_7, ОСОБА_3 не виконав поставленого завдання.

На неодноразові пропозиції керівництва Товариства надати пояснення причин порушення трудових обов'язків ОСОБА_3 відмовився, письмових пояснень не надав, що підтверджується Актом № 1 від 11.11.2014 року, складеним заступником генерального директора ОСОБА_8, головним інженером ОСОБА_7, водієм ОСОБА_10

Наказом №25/11/13 від 25 листопада 2014 року до ОСОБА_3 застосовувалося дисциплінарне стягнення у вигляді догани за простій.

Застосування доган до Позивача ним не оскаржувалося.

12 лютого 2015 року на ім'я Генерального директора ПрАТ «Вікторійське ХПП» ОСОБА_11 надійшов доповідний лист головного інженера ОСОБА_7 та пояснювальна записка ОСОБА_12, в результаті розгляду яких було встановлено наступне.

12 лютого 2015 року головний інженер ОСОБА_7 надав вказівку здійснювати вивантаження зерна зі складу №7 наступним працівникам: водію автонавантажувача «Моніту» ОСОБА_12, водію «Камазу» ОСОБА_10, а також оператору обробітку зерна ОСОБА_3 Завдання із вивантаження зерна є типовим завданням на ПрАТ «Вікторійське ХПП» та передбачає підмітання зерна з-під коліс автонавантажувача та інших транспортних засобів, а також зняття з підлоги решіток вентиляційних каналів.

Оператор обробітку зерна ОСОБА_3 відмовився знімати з підлоги решітки вентиляційних каналів, обґрунтовуючи це важким для нього фізичним навантаженням. В результаті чого решітки знімав водій «Моніту» ОСОБА_12, що не є його трудовими обов'язками. Головний інженер ОСОБА_7 повторно роз'яснив ОСОБА_3, що робота зі зняття решіток вентиляційних каналів є об'єктивно неважкою, є обов'язковою роботою при забезпеченні вивантаження зерна зі складу, а тому ОСОБА_3 зобов'язаний знімати решітки. Після роз'яснення цього, головний інженер ОСОБА_13 зробив ОСОБА_3 зауваження та надав повторну вказівку знімати з підлоги решітки вентиляційних каналів при вивантаженні зерна у складі № 7.

ОСОБА_3 повторно відмовився знімати решітки вентиляційних каналів.

ОСОБА_3 відмовився надавати письмові пояснення з приводу порушення, що підтверджується Актом № 1 від 04 березня 2015 року.

Відповідно до статті 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження директора, використовувати робочий час для продуктивної праці. Коло обов'язків (робіт), які виконує кожен працівник за своєю спеціальністю визначається посадовими (робочими) інструкціями і положеннями.

Відповідно до пункту 6.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства працівник несе дисциплінарну відповідальність за порушення трудової дисципліни в тому числі за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 1 Посадової інструкції оператора обробітку зерна, він безпосередньо підпорядковується генеральному директору та головному іженеру. Відповідно до пункту 2 вказаної інструкції, оператор обробітку зерна виконує вказівки головного інженера.

Підпунктами 4-6 статті 2 Посадової інструкції передбачено, що оператор обробітку зерна має наступні обов'язки: навантажує вагони та автомобілі, відвантажує зерно зі складів, встановлює вентиляційні канали в складах, прибирає територію, склади, галереї та механізми.

Таким чином, зняття решіток вентиляційних каналів є прямим обов'язком оператора обробітку зерна, що передбачено підпунктами 4-6 статті 2 Посадової інструкції, крім цього, згідно з пунктами 1-2 статті 1 Посадової інструкції, оператор обробітку зерна збов'язаний виконувати вказівки головного інженера, якому він безпосередньо підпорядковується.

Отже, 12 лютого 2015 року ОСОБА_3 допустив невиконання трудових обов'язків, що передбачені п. 1-2 статті 1 та п. 4-6 статті 2 Посадової інструкції та полягали у невиконанні вказівок головного інженера Товариства зі зняття решіток з вентиляційних каналів під час вивантаження зерна у складі № 7.

При визначенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що підлягає застосуванню до ОСОБА_3, товариством враховане наступне.

Наказом № 25/11/13 від 25 листопада 2014 року до ОСОБА_3 застосовувалося дисциплінарне стягнення у вигляді догани за простій.

Наказом № 26/11/13 від 26 листопада 2014 року до ОСОБА_3 застосовувалося дисциплінарне стягнення у вигляді догани за паління у невстановленому місці.

Таким чином, ОСОБА_3 має два не знятих дисциплінарних стягнення у вигляді догани. Відповідно до статті 140 КЗпПУ, у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. При цьому обидва рази ОСОБА_3 попереджався про те, що його поведінка та відкрите ігнорування як прохань, так і прямих вказівок керівництва створює негативну атмосферу в трудовому колективі. В даному випадку ОСОБА_3 не змінив свого відношення до трудових обов'язків та трудового колективу, а тому Товариство вважає цілком законним застосування до ОСОБА_3 такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення.

Актом було підтверджено те, що ОСОБА_3 відмовився від підпису про отримання наказу про звільнення та трудової книжки.

Одночасно зі звільненням позивачу були виплачені всі належні йому до сплати в день звільнення суми, що підтверджується розрахунковим листком за березень 2015 року.

У зв'язку з тим, що позивач залишив місце роботи та відмовився отримувати трудову книжку, відповідач запропонував йому або отримати під підпис, або дати заяву на отримання трудової книжки поштою. При цьому, відповідач потворно направив Позивачу копію наказу про звільнення, тому наказ про звільнення позивача є законним, а його позовні вимоги - безпідставними та необгрунтованими.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 14 травня 2008 року його відповідно до наказу № 41 від 14 травня 2008 року прийнято на роботу на посаду інженера з ремонту ВАТ «Вікторійське ХПП», що після перейменування має назву ПрАТ «Вікторійське ХПП» В подальшому позивача згідно наказу № 29/07/13 від 29 липня 2013 року переведено на посаду оператора з обробітку зерна за його згодою.

Наказом генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №25/11/13 від 25.11.2014 року на ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за те, що він 07.11.2014 року не виконав вказівку головного інженера ОСОБА_7 по розгортанню зерна у складі №3. При цьому у наказі зазначено, що ОСОБА_3 порушив своїми діями Правила внутрішнього трудового розпорядку та Посадову інструкцію оператора обробітку зерна.

Наказом генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №26/11/13 від 26.11.2014 року на ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за те, що він 10.11.2014 року палив на території нижньої галереї 8-9 складу, чим порушив вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження даних наказів та визнати їх незаконними з таких підстав.

Копії вищевказаних наказів не були належним чином вручені позивачу та не направлені йому поштою. Даний факт не заперечує представник відповідача, тому ОСОБА_3 не мав можливості їх вчасно оскаржити.

Накази генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №25/11/13 від 25.11.2014 року та №26/11/13 від 26.11.2014 року про оголошення ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани підписані не генеральним директором ОСОБА_11, як вказано у наказах, а заступником генерального директора ОСОБА_8, про що у судовому засіданні ствердив сам ОСОБА_8 При цьому судом ставилось питання чи має останній відповідні повноваження на підписання наказів. Однак до закінчення судового розгляду відповідачем не надано доказу про наявність у ОСОБА_8 відповідних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вищевказане у суда немає підстав вважати, що накази про оголошення ОСОБА_3 догани підписані уповноваженою на те особою.

Також надані відповідачем Правила внутрішнього трудового розпорядку не затверджені належним чином. В них стоїть дата затвердження - 01.07.2014 року, однак не зазначено ким вони затверджені.

Правила внутрішнього трудового розпорядку - це локальний нормативний документ підприємства, який регламентує чітку організацію праці, зокрема, встановлює режим робочого дня та відпочинку, а також визначає взаємні обов'язки роботодавців і працівників.

Згідно з частиною першою ст. 21 КЗпП працівник зобов'язується виконувати роботу за трудовим договором і має дотримуватися внутрішнього трудового розпорядку. У ст. 142 КЗпП передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу та виборним органом первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

До початку роботи за укладеним трудовим договором роботодавець зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором (п. 2 ст. 29 КЗпП).

Однак як вбачається з наданих суду копії та оригіналу Правил внутрішнього трудового розпорядку вони відрізняються один від одного. Так у копії наданих Правил стоїть відмітка про ознайомлення з ними ОСОБА_3 у листопаді 2014 року. При цьому прізвище ОСОБА_3 стоїть останнім. В наданому оригіналі Правил вже є відмітка, що ОСОБА_3 з ними ознайомився 03.11.2014 року (що ОСОБА_3 заперечує) при цьому після прізвища ОСОБА_3 стоять прізвища ще 7 працівників, які ознайомились з ними в липні 2014 року. Тобто після ознайомлення з Правилами ОСОБА_3 в листопаді 2014 року в них появилась дописка про ознайомлення з ними інших працівників в липні 2014 року, хоча за листопадом йде грудень місяць.

Також надані суду копії та оригінали наказів на окремих аркушах про оголошення ОСОБА_3 догани не відповідають один одному. Нумерація наказів стоїть №25/11/13 від 25.11.2014 року та №26/11/13 від 26.11.2014 року, хоча порівняно з іншими наказами ПрАТ «Вікторійське ХПП» остання цифра в нумерації наказів відповідає року його видання, так цифра 13 відповідає 2013 року а цифра 15 - 2015 року. В наданих суду копіях наказів про оголошення догани, які зроблені з оригіналу, видно виправлення в році його видання - 2014 рік (4 виправлено).

В наданих суду оригіналах наказів таке виправлення відсутнє, однак при накладанні текстів копії та оригіналу видно, що вони не відповідають один одному. При цьому як пояснив представник відповідача на ПрАТ «Вікторійське ХПП» відсутня книга наказів, що не дає можливості суду встановити дійсну дату їх видання.

Однак вищевказані невідповідності у документах дають підставу суду вважати про штучне створення відповідачем підстав для звільнення ОСОБА_3 з роботи.

Таким чином накази генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №25/11/13 від 25.11.2014 року та №26/11/13 від 26.11.2014 року про оголошення ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани є незаконними, оскільки вони підписані не уповноваженою на те особою і в них відповідач посилається на порушення ОСОБА_3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, однак останні не затверджені зборами трудового колективу підприємства, що робить їх не чинними.

Наказом №10/03/15 від 10.03.2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади працівника елеватора ( оператора обробки зерна) з 10 березня 2015 року на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ.

В наказі вказано, що ОСОБА_3 12.02.2015 року не виконав вказівку головного інженера ОСОБА_7 про зняття з підлоги решіток з вентиляційних каналів, чим призупинив відгрузку зерна. Замість ОСОБА_3 ці решітки мусив знімати водій автонавантажувача ОСОБА_12 Тим самим ОСОБА_3 втретє вчинив дисциплінарне порушення протягом року та черговий раз порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку, що стало підставою для його звільнення з роботи.

Даний наказ про звільнення суд також вважає незаконним. По-перше, якщо судом визнані незаконними два попередніх накази про оголошення ОСОБА_3 догани, то відповідно у нього відсутня систематичність вчинення дисциплінарних проступків. По-друге, ОСОБА_3 відмовився піднімати решітки з вентиляційних каналів, оскільки ця робота не обумовлена трудовим договором.

Так в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_12 пояснили, що суть трудового порушення ОСОБА_3 від 12.02.2015 року полягає в тому, що він відмовився піднімати решітки з-під зерна, щоб автонавантажувач їх не пошкодив. Зміст цієї роботи полягає в тому, що ОСОБА_3 мав за допомогою металевої труби, яку працівники самі знайшли для полегшення роботи, підривати решітки з-під зерна.

Однак така робота не передбачена ні технологічним процесом виробництва, оскільки в ньому не має приймати участь такий інструмент як металева труба, так і посадовими обов'язками ОСОБА_3

Відповідно до ст.31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Крім того Правила внутрішнього трудового розпорядку не затверджені загальними зборами трудового колективу, що робить їх не чинними, тому посилання на них відповідача у наказі є безпідставним.

Також наказ про звільнення ОСОБА_3 з роботи підписаний не генеральним директором ОСОБА_11, як вказано у наказі, а заступником генерального директора ОСОБА_8, про що у судовому засіданні ствердив сам ОСОБА_8 При цьому суду не надано доказу про наявність у ОСОБА_8 відповідних повноважень.

Таким чином суд прийшов до висновку про визнання незаконними накази про оголошення ОСОБА_3 догани та його звільнення, а також про необхідність поновлення позивача на роботі.

Відповідно з відповідача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача. Згідно довідки ПрАТ «Вікторійське ХПП» середньоденний (по робочим дням) заробіток позивача становить 134,30 грн. В період з 11.03.2015 року по 20.05.2015 року позивач вимушено прогуляв 48 робочих днів. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 6450,24 грн. (48 х 134,30 = 6450,24 грн.).

Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з незаконним звільненням, в сумі 8000 грн. підлягають частковому задоволенню.

Так незаконне звільнення, порушення прав позивача на працю, завдало йому моральної шкоди. Він та його сім'я в результаті незаконних дій відповідача лишились основного джерела доходу, який давав їм можливість виживати. Така ситуація вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя в плані пошуку засобів для проживання та забезпечення самим необхідним себе та членів сім'ї. Крім того позивач є інвалідом 2-ї групи, проте мусить працювати, оскільки отримувана ним пенсія не може забезпечити курс лікування, який час від часу необхідно проходити, що в силу вимог ст.237-1 КЗпП України є підставою для стягнення моральної шкоди. З врахуванням засад розумності та справедливості суд визначив розмір моральної шкоди в 1000 грн.

В задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь недоплачену заробітну плату, компенсацію за невикористані дні відпустки слід відмовити, оскільки відповідачем надані суду розрахункові листи про проведення повного розрахунку з позивачем по день звільнення.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.40, 43, 47, 116, 117, 150, 235, 237-1 КЗпП України, ст.10, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_3 поновити строк для звернення до суду для оскарження наказів від 25.11.2014 року та 26.11.2014 року про оголошення йому догани.

Визнати незаконними накази генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №25/11/13 від 25.11.2014 року та №26/11/13 від 26.11.2014 року про оголошення ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Визнати незаконним наказ генерального директора Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» №10/03/15 від 10.03.2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади працівника елеватора (оператора обробки зерна) з 10 березня 2015 року на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ.

ОСОБА_3 поновити на роботі на посаді працівника елеватора (оператора обробки зерна) Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6450,24 грн. та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення про поновлення на роботі ОСОБА_3 та виплату йому заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Сакенов