АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи № 650/71/15 Головуючий в 1 інстанції :
Номер провадження 22ц/791/1224/15 Коваль В.О.
Категорія 31 Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року травня місяця 21 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Кузнєцової О.А.

Борка А.Л.

при секретарі : Сидоренко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року у справі за позовом Виробничого кооперативу «Сільська родина» до ОСОБА_3 про стягнення майнових збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року виробничий кооператив «Сільська родина» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 вересня 2014року відповідач ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення щодо викрадання майна кооперативу шляхом самовільного скошування врожаю насіння соняшника, вагою 3,5 тони, чим заподіяла кооперативу майнові збитки.

Згідно вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, але заподіяну майнову шкоду у добровільному порядку не відшкодувала.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на користь кооперативу майнову шкоду у розмірі 26705грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року позов задоволений, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь виробничого кооперативу «Сільська родина» матеріальні збитки, заподіяні внаслідок кримінально правопорушення у розмірі 26705грн.; витрати на надання правової допомоги - 2150грн.; витрати на доставку представника позивача до суду - 1541,40грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення майнової шкоди змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню до 12250грн., яка була визначена вироком суду від 03.12.2014року; рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити; вирішити питання щодо перерозподілу судових витрат, пов'язаних з доставкою представника позивача до суду.

Заслухавши доповідача, сторони та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166, 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Судом встановлено, що вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, з призначенням їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 850грн.

Згідно вироку суду ОСОБА_3, 07 вересня 2014року, в період часу з 17.00 до 19.00год., переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу, з території земельної ділянки - контур АДРЕСА_1, загальною площею 9,27га, розташованої на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, що належить їй на праві власності, таємно шляхом скошування врожаю насіння соняшнику, посів якого за договором оренди землі здійснив ВК «Сільська родина», викрала насіння соняшнику вагою 3,5 тони, чим завдала кооперативу майнової шкоди у загальному розмірі 12250грн.

У відповідності до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої він ухвалений.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач є винною у вчиненні кримінального правопорушення та її діями заподіяна шкода ВК «Сільська родина».

Разом з цим, визначаючи розмір присудженої до стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги вартість тони соняшника у розмірі 7630грн., виходячи з ціни, за якою кооперативом був реалізований соняшник згідно договору поставки №CVP76453 від 28.01.2015року та не звернув уваги, що у цю вартість включено витрати на перевезення товару покупцю; податок на додану вартість; вимоги щодо якості насіння та їх відповідність вимогам ДСТУ; визначена договором вологість, олійна домішка та сміттєва домішка реалізованого насіння не більш 8%, тощо.

В ході розгляду справи встановлено та не заперечувалося сторонами, що незаконно скошено відповідачкою насіння соняшника було зразу ж, з поля, реалізоване, а відтак встановити якість насіння не є можливим.

Опитаний свідок ОСОБА_4 пояснив, що насіння після його скосу було засмічено та в такому вигляді реалізовано ОСОБА_3

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.185 ч.1 КК України встановлено, що розмір заподіяної кооперативу майнової шкоди у сумі 12250грн. обрахований з середньої ринкової вартості 1 тони насіння соняшнику сорту «Сотник», яка дорівнює 3500грн., що підтверджено довідкою від 20.10.2014року, копія якої залучена до матеріалів цивільної справи.

Враховуючи, що позивач в порядку ст.60 ЦПК України належними та допустимими доказами не довів перед судом розмір заподіяної йому шкоди в сумі 26705грн., колегія суддів вважає за необхідне прийняти до уваги вартість викраденого насіння, що дорівнює 12250грн., яка була доведена у кримінальному провадженні та не спростована під час розгляду цивільної справи, за відсутності інших об'єктивних даних щодо вартості заподіяної позивачу майнової шкоди.

З огляду на наведене, рішення суду в частині стягнення майнової шкоди слід змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню до 12250грн., а апеляційну скаргу в цій частині задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Частиною 1 статті 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги від 15 січня 2015року, укладеного між ВК «Сільська родина» та ТОВ «Криворізький Юридичний Центр», представником товариства надавалася позивачу правова допомога у справі. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та свідоцтва №541 про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємства-юридичною особою від 31.01.2012року вбачається, що сферою діяльності товариства є здійснення нотаріальної та іншої юридичної діяльності.

За наведених обставин можна дійти висновку, що представник ТОВ «Криворізький Юридичний Центр» діяв у справі, як особа, яка за законом має право на надання правової допомоги та надавав таку допомогу як фахівець у галузі права, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача, діяла в судовому засіданні в якості представника, а тому не має права на присудження з відповідачки компенсації понесених позивачем витрат, є неприйнятними.

Стягнутий судом розмір витрат на правову допомогу, виходячи із загального часу надання позивачу такої допомоги, відповідає вимогам Законом України від 20.12.2011р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким затверджені граничні розміри компенсації таких витрат, яка не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та актам виконаних робіт від 20.01, 26.02, 10.03, 18.03.2015 року.

Проте, не можна погодитися з рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на доставку представника позивача до суду у розмірі 1541,40грн.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст. 79, ч.1, 3 ст.85 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні цього питання застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 р., N 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" і Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена наказом Міністерства фінансів України N 59 від 13.03.1998 р. (з наступними змінами).

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати на проїзд до місця відрядження і назад у розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Оскільки відповідно до вимог закону позивачем та його представником не було надано належних доказів вартості понесених витрат, пов'язаних з явкою до суду транспортом визначеним Інструкцією, а інші витрати в силу ст.85 ч.3 ЦПК України не можуть були присуджені до стягнення з іншої сторони, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в зазначеній частині скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь виробничого кооперативу «Сільська родина» майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 26705грн. змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню до 12250грн.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь виробничого кооперативу «Сільська родина» витрат на доставку представника до суду у розмірі 1541,40грн. скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні цих вимог.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :