Справа № 2-534/2011 року
№ провадження 6/738/12/2015
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Чепурко В.О.,

секретаря судового засідання - Мойсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Менського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження №30344944 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 13 грудня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено постанови на виконання боржнику. 13 грудня 2011 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено на виконання до бухгалтерії відділу освіти Менського РДА. 11 грудня 2014 року державним виконавцем зроблено запити до реєструючи органів згідно отриманих відповідей, боржник значиться зареєстрований комбайн зерновий СК-5 ДНЗ№ЯО15734, іншого майна за боржником не зареєстровано. 12 січня 2015 року до відділу надійшла копія витягу з наказу про те, що ОСОБА_2 звільнився з посади 18 листопада 2014 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. 14 січня 2015 року винесено постанову про розшук майна боржника та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 05 березня 2015 року направлено виклик боржнику, але на зазначений час, боржник до відділу не зявився, причини неявки не повідомив.

Станом на 09 вересня 2015 року заборгованість по аліментам становить 3 472,20 грн.. Просить суд, вирішити питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 просить подання розглянути без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 31 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обовязковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і взду в Україну громадян України», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого в Миколаївській ОСОБА_5 ступенів Менського району Чернігівської області вчителем трудового навчання, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати повязані з розглядом справи.

19 серпня 2011 року на підставі рішення суду видано виконавчий лист №2-534/2011.

13 грудня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-534/2011.

Відповідно до витягу з наказу №2214 від 18 листопада 2014року, ОСОБА_2, вчителя трудового навчання Миколаївської ОСОБА_5 ступенів, звільнено з посади 18 листопада 2014 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 14 січня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме: накладено арешт на комбайн зернозбиральний СК-5 1991 р. № дв. 158681, №кз. 104584, номерний знак ЯО15734 та постанову про розшук майна боржника.

05 березня 2015 року державним виконавцем здійснено виклик боржника на 12 березня 2015 року до відділу державної виконавчої служби Менского районного управління юстиції в Чернігівській області.

20 березня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Менського РУЮ складено акт, відповідно до якого встановлено, що боржника за адресою реєстрації вдома не було, місце його перебування повідомляти відмовились, майно боржника на яке можливо звернути стягнення в будинку та на подвірї не виявлено.

Транспортних засобів зареєстрованих за ОСОБА_2 по базі НАІС не значиться, відповідно до повідомлення начальника центру ДАІ від 05 червня 2015 року.

ОСОБА_2 на обліку в управлінні, як отримувач пенсії не перебуває, що підтверджується повідомленням начальника Управління пенсійного фонду України в Менському районі від 05 червня 2015 року.

Відповідно до повідомлення директора Менського районного центру зайнятості від 09 червня 2015 року ОСОБА_2 на обліку в Менському районному центрі зайнятості як безробітній не перебуває.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

В матеріалах подання відсутні пояснення боржника щодо невиконання ним зобовязання за рішення суду, інші належні докази ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобовязань, а саме: з матеріалів подання не вбачається, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчих проваджень, відсутні докази направлення боржнику викликів про явку до відділу ДВС з метою добровільного погашення заборгованості (відомості про отримання цих викликів), які були проігноровані боржником, та вжиття державним виконавцем інших заходів щодо виконання судового рішення.

Таким чином, звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Проте, при зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 не навів жодних з перелічених обставин, не надав доказів на їх підтвердження, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а Цивільно-процесуальним кодексом України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208, ст. 210, ст. 293, ст. 377-1ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: В.О. Чепурко