Справа № 191/3022/15-ц
Провадження № 2-н/191/209/15
У Х В А Л А

іменем України

01 вересня 2015 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши заяву Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати послуг водопостачання з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги водопостачання в період з 01.02.2009 року по 01.06.2015 року з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції в розмірі 4249 грн. 43 коп., а також судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги водопостачання суд встановив наступне.

В матеріалах заяви про видачу судового наказу міститься договір про надання послуг з постачання холодної води між заявником та ОСОБА_1 від 30.04.2010 року, тоді як розрахунок заборгованості за оплату послуг надано в період з 01.02.2009 року по 01.06.2015 року, тобто раніше дати укладення договору.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

Відповідно до п.3 ч.2 ст.98 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно роз'яснень Верховного суду України про практику розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні вбачається, що трапляються випадки, коли власник (наймач) квартири або будинку фактично проживає у квартирі або будинку, споживає послуги з тепло, - водопостачання та водовідведення та теплопостачання тощо, але письмового договору з ним постачальники цих послуг не укладали. Фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Основною підставою, що дає змогу розглядати справи щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами письмового договору.

Відповідно до п.2, ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100 ЦПК України, суддя ,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у прийнятті заяви Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати послуг водопостачання з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі у 5-денний строк з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. В. Твердохліб