Справа № 694/1141/15-ц
провадження 2-о/694/39/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

24.07.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю представника заявника ОСОБА_1.,

представників представника ОСОБА_2., ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи Чепіги Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що громадянин ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Звенигородка Черкаської області; внести відомості про народження ОСОБА_4 у відповідні актові записи цивільного стану відділу ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області з правильною датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати йому відповідне свідоцтво про народження.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 його мати, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народила хлопчика, якого зареєструвала у відділі РАГС Звенигородської райдержадміністрації. Влітку 2014 року знайома ОСОБА_6. розповіла йому, що восени 1982 року вона проживала на квартирі у його баби ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 та допомагала останній приймати пологи у його матері ІНФОРМАЦІЯ_1. Також розповіла, що зі слів його баби ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_5. їй також стало відомо, що остання в січні 1982 року народила хлопчика, який згодом помер. Таким чином, ОСОБА_5 не оформила документи про смерть його брата та використала свідоцтво про народження померлого брата, як його власне. В подальшому ці обставини також підтвердив його дядько ОСОБА_8 та рідна сестра ОСОБА_9 Крім того, той факт, що він дійсно народився майже на рік пізніше, ніж зазначено в його свідоцтві про народження, підтверджується інформацією з навчальних закладів. Зокрема, у відповіді Звенигородської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 5 Звенигородської районної ради Черкаської області зазначено, що в 1990 році він був переведений до вказаної школи з Панінської загальноосвітньої школи Єкатериненського району Амурської області після закінчення першого класу, але у зв'язку з не відповідністю фізіологічному, логічному та розумовому розвитку, а також низькому для семирічного хлопчика загальному інтелекту педагогічною радою школи було прийнято рішення не приймати його до другого класу та залишити на повторний курс у першому класі.

Заявник вказує на те, що порушено його особисте право на проживання під документами зі справжньою датою його народження. Він не хоче жити чужим життям за документами свого померлого брата, тому що це не дає йому душевного спокою. Встановлення даного факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право та не тягне за собою будь-яких юридично значимих наслідків.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представники представника ОСОБА_2. та ОСОБА_3 заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник ОСОБА_2. пояснила, що мати заявника ОСОБА_5 вела розгульний спосіб життя та не доглядала належним чином свою першого сина ОСОБА_10, внаслідок чого він помер у віці приблизно півроку. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 за місцем проживання народила заявника, якого також назвала ОСОБА_4 і не зареєструвала його в органах РАЦС, а стала використовувати свідоцтво померлої дитини для новонародженої.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС Звенигородського РУЮ Чепіга Н.М. заяву не підтримала та просила суд відмовити в її задоволенні. Пояснила, що 29.01.1982 року на підставі довідки Звенигородського пологового будинку було складено акт про народження «ОСОБА_4» та видане відповідне свідоцтво з датою народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3. В подальшому, після встановлення батьківства 27.11.1985 року, його прізвище, ім'я та по-батькові були змінені на «ОСОБА_4» ІНФОРМАЦІЯ_3. 28.09.1998 року ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3, змінив прізвище, ім'я та по-батькові на «ОСОБА_4». Таким чином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є однією і тією ж особою. Реєстрація смерті особи з такими даними не проводилась, а тому дієздатність її не припинена. Внести зміни в існуючий актовий запис про народження заявника взагалі неможливо, бо він вказує на те, що народився пізніше, ніж було складено актовий запис про народження. Для складання нового актового запису необхідно встановити час, місце народження заявника та хто був його батьками.

Свідок ОСОБА_6. пояснила суду, що в листопаді-грудні 1982 року вона проживала на квартирі у баби заявника ОСОБА_7 по АДРЕСА_1. Дочка ОСОБА_7 ОСОБА_5 була на той час вагітною та в грудні у неї почались пологи. ОСОБА_7 позвала якусь «бабку», щоб приймати пологи вдома та при цьому була присутня свідок. Зі слів баби ОСОБА_7 свідку було відомо, що у матері заявника була ще одна дитина, яка померла. Свідок почала спілкуватись із заявником ОСОБА_4, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Житомирській виправній колонії, коли побачила статтю у релігійній газеті про те, що йому потрібна допомога. Під час зустрічі з ним у них зайшла розмова про день його народження та вона повідомила, що він народився в грудні 1982 року, а не в січні 1982 року, як у нього записано в паспорті.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що заявник є сином його двоюрідного брата ОСОБА_11. Мати заявника ОСОБА_5 періодично проживала з ОСОБА_11 в м. Звенигородка у її батьків та на початку 1982 року у них народився хлопчик ОСОБА_10, який згодом помер. Де і як його поховали свідок не знає, бо коли він прийшов до них у гості та побачив, що хлопчик помер, то одразу пішов додому. На час смерті хлопчика мати заявника була знову вагітною та в грудні 1982 року народила хлопчика, якого теж назвали ОСОБА_4 на честь померлого. Це і є заявник у справі. Про те, що другого хлопчика ОСОБА_5 народила в грудні йому відомо, бо він якраз заходив у гості, коли вона народжувала.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що тривалий час проживала по сусідству з бабою заявника ОСОБА_7 по АДРЕСА_2. Їй відомо, що дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_5 одразу після закінчення школи завагітніла та народила хлопчика, якого назвали ОСОБА_4. Дитину народжувала в лікарні. Вважає, що хлопчик народився в грудні 1982 року, оскільки названий на честь свята «Андрія Первозванного», яке відзначають 13 грудня. Також пояснила, що ОСОБА_5 не була заміжня та проживала разом з батьками. Сусіди казали, що вона «нагуляла» цього хлопчика. До того часу, коли народила «ОСОБА_10» вона не була вагітною та не народжувала дітей. Про смерть ще якогось одного хлопчика на ім'я «ОСОБА_4» їй нічого не відомо. В подальшому ОСОБА_5 вийшла заміж та у неї народилось ще двоє дітей.

Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_13., який є чоловіком ОСОБА_12. та проживав разом з нею по сусідству з сім'єю ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що був знайомий з батьком заявника ОСОБА_11, який періодично проживав в с. Стебне з дівчиною ОСОБА_5. В лютому-березні 1982 року у них народився син ОСОБА_10, якого він бачив особисто, коли приходив у гості. Потім ОСОБА_11 потрапив в тюрму. Після звільнення ОСОБА_11 розповідав свідку, що ніби то їхній син помер та потім ОСОБА_5 народила ще одного сина, якого теж назвала ОСОБА_4. Ніби то це був теж його син та він народився в грудні 1982 року. Він його став розшукувати та знайшов.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_9, які містяться в постанові Звенигородського районного суду від 30.01.2015 року, вбачається, що вона є сестрою заявника по матері та чула, що у її матері ОСОБА_7. була ще одна дитина до народження позивача і вона померла (а.с. 56 зв.).

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно актового запису про народження № 24 від 29 січня 1982 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Звенигородка Черкаської області, що підтверджується довідкою Звенигородського родбудинку № 16 від 12.01.1982 року. Його матір'ю вказана ОСОБА_5, а батьком ОСОБА_11 (а.с. 9-10). Як пояснила представник відділу ДРАЦС Черпіга Н.М., запис про батька було зроблено зі слів матері, оскільки вона не перебувала у шлюбі та мала статус матері-одиначки.

Згідно актового запису про встановлення батьківства № 33 від 27 листопада 1985 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінив прізвище, ім'я та по-батькові на ОСОБА_4. Його матір'ю вказана ОСОБА_5, а батьком ОСОБА_15. Також зазначено, що прізвище матері змінено згідно свідоцтва про шлюб від 23.11.1985 року (а.с.11-12).

З актового запису про переміну прізвища, імені, по батькові № 21 від 28 вересня 1998 року, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінив прізвище та по-батькові на ОСОБА_4 (а.с.13-14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 вересня 1998 року, виданого повторно відділом РАГС Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Звенигородка Черкаської області та його батьками є ОСОБА_15 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно копії паспорта заявника ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Звенигородка Черкаської області (а.с. 7).

З висновку № 44/08-02/05.06-51 від 08.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 через свого представника звертався до відділу ДРАЦС Звенигородського РУЮ із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 24 від 29.01.1982 року, а саме дати народження з «ІНФОРМАЦІЯ_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_1», та йому було відмовлено (а.с.15 ).

Заявник та його представники просять встановити факт народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та посилаються на підтвердження цього факту на показання свідків та відповіді з навчальних закладів, де навчався ОСОБА_4

Так, з відповіді Звенигородської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 5 вбачається, що в 1990 році учень ОСОБА_4 був переведений до цієї школи з Панінської загальноосвітньої школи Єкатериненського району Амурської області після закінчення першого класу (1989-1990 н.р.), але у зв'язку з не відповідністю фізіологічному, логічному та розумовому розвитку, а також низькому для семирічного хлопчика загального інтелекту педагогічною радою школи було прийняте рішення не приймати дитину до другого класу, а залишити ОСОБА_4 на повторний курс у першому класі (а.с. 16). Відповідно до алфавітних книг запису учнів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, прибув до школи 01.09.1990 року в зв'язку з переїздом батьків та проживав по АДРЕСА_1 (а.с. 17-22). В першому, другому та третьому класах ОСОБА_4 навчався на відмінно (а.с. 23-27).

З відповіді, наданої Звенигородською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів - спортивним ліцеєм Звенигородської районної ради Черкаської області вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, прибув у Звенигородську ЗОШ - інтернат І-ІІІ ступенів 21.02.1994 року у 5 клас із Звенигородської ЗОШ № 5. Його разом з молодшою сестрою ОСОБА_9 було влаштовано на проживання до гуртожитку школи, оскільки сім'я перебувала на обліку сімей, які опинилися у СЖО. ОСОБА_4. відповідав фізіологічному та розумовому розвитку на свій вік. Мав навчальні досягнення початкового та середнього рівня (а.с. 28).

Оцінивши надані заявником та його представниками докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для встановлення факту його народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

До показань свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_8 суд відноситься критично, оскільки вони є суперечливими та спростовуються іншими доказами у справі.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6. пояснила, що проживала на квартирі у баби заявника два місяці в 1982 році та добре пам'ятає її адресу, бо тривалий час переписувалась з нею, однак не змогла пригадати її прізвища. Свідок стверджувала, що заявник ОСОБА_4 народився в грудні 1982 року, однак не назвала дату його народження. Крім того, як вказала свідок, про існування ще одного хлопчика, який помер, їй було відомо лише зі слів баби заявника. Натомість свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13., які станом на 1982 рік були сусідами сім'ї ОСОБА_5 та до цього часу проживають по АДРЕСА_2, вказують на те, що ОСОБА_5 дуже рано завагітніла та взимку 1982 року в лікарні народила хлопчика ОСОБА_10. До того часу, як народила ОСОБА_10, вагітною вона не була. Про те, що в сім'ї ОСОБА_5 померла дитина їм нічого не відомо. Те, що хлопчик народився в грудні, а не в січні, вони стверджують лише на тій підставі, що його назвали «ОСОБА_4» на честь свята «Андрія Первозванного».

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що мати заявника ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_11 проживали разом з батьками в м. Звенигородка та він часто заходив до них в гості. Зокрема, він заходив у гості в той день, коли у них помер перший син «ОСОБА_4» та в той день, коли ОСОБА_5 народжувала другого хлопчика, якого назвали на честь померлого «ОСОБА_4». Вказані свідчення суд вважає сумнівними, оскільки вони повністю суперечать показанням свідків ОСОБА_12. та ОСОБА_13. про те, що ОСОБА_5 проживала з батьками та одразу після школи «нагуляла» дитину. Свідка ОСОБА_8 вони ніколи не бачили.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив той факт, що у матері заявника ОСОБА_5 та його знайомого ОСОБА_11 навесні 1982 року народився хлопчик ОСОБА_4, якого він бачив особисто, коли ОСОБА_5 приїздила в с. Стебне. Ці свідчення суд приймає до уваги, оскільки вони підтверджені іншими доказами. Про те, що в подальшому цей хлопчик помер та ОСОБА_5 народила іншого «ОСОБА_4» свідку стало відомо лише зі слів ОСОБА_11, а тому такі свідчення суд сприймає критично.

Заяву сестри заявника ОСОБА_9, надану суду представником ОСОБА_2. (а.с. 47) суд не бере до уваги та вважає її недопустимим доказом, оскільки не відоме її походження (а.с. 47). Будучи допитаною в судовому засіданні 30.01.2015 року свідок показала, що про існування померлого брата їй відомо лише зі слів баби, а тому такі свідчення суд теж сприймає критично.

Твердження представника ОСОБА_2. про те, що мати заявника ОСОБА_5 вела розгульний спосіб життя, не доглядала належно за дитиною, внаслідок чого та померла, а в подальшому без допомоги лікарів народила вдома хлопчика, якого не зареєструвала в органах РАГС суд вважає непереконливими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що свого сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народжувала в Звенигородському пологовому будинку та вчасно зареєструвала його в органах ЗАГС. Потім вона офіційно одружилась з ОСОБА_15 та він через органи ЗАГС усиновив хлопчика. В подальшому ОСОБА_5 народила ще двох дітей, яких також зареєструвала в органах ЗАГС РРФСР. Всі ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 виконувала свій обов'язок щодо реєстрації відповідних подій в органах ЗАГСу та викликають сумнів в тому, що вона могла не зареєструвати смерть однієї дитини та народження іншої.

Та обставина, що заявник був залишений на повторне навчання в першому класі, на думку суду, не може свідчити про те, що він народився на кілька місяців пізніше, ніж записано в його документах. Він дійсно після залишення на повторний курс навчання став навчатися на відмінно, але лише в початкових класах. В подальшому його рівень знань характеризується як початковий та середній (а.с. 28).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що факт народження заявника саме ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому його заява не підлягає до задоволення.

Крім того, в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а як стверджує заявник та його представники, встановлення даного факту не породжує жодних правових наслідків, а необхідне лише для того, щоб заявник не страждав морально, проживаючи під «чужими документами».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 256- 259 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

В задовленні заяви ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту - відмовити.

Повний текст рішення складено 29 липня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Кравченко