АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія : про стягнення Доповідач - Швецова Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Швецової Л.А. суддів - Даниленка В.М., Малінської С.М.

при секретарі - Подпрядової В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь суми заборгованості за період з 01 жовтня 2009 року по 30 квітня 2010 року у розмірі 1986, 73 гривень.

В обгрунтування позову позивач посилався на те, що відповідачі, згідно довідки про склад сім'ї користуються житловим будинком (квартирою), розташованою за адресою : АДРЕСА_1.

Позивач надає послуги з теплопостачання, відповідно до ст.ст. 13,14 ЗУ «Закону України про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (далі Закон) та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила), що регулюють відносини між суб'єктами господарювання предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, отримує або має намір отримувати такі послуги.

Відповідачі є споживачами вказаних послуг з теплопостачання, проте систематично нехтують, встановленим законом обов'язком, внаслідок чого утворилась значна сума заборгованості..

Відповідачі позов не визнали, та звернулися до суду з письмовими запереченнями, в яких просили відмовити в його задоволенні посилаючись на безпідставність позовних вимог.

В обгрунтування свої заперечень зазначили про те, що ніякої заборгованості за послуги теплопостачання у них перед КП «ХТМ» немає, оскільки будь-які договірні відносини в рамках цивільного законодавства між ними та КП «ХТМ» відсутні, а позивач наводячи цифри суми вимог, не додав жодного документу, який би підтверджував виконання Позивачем зазначених у позовній заяві робіт у визначеному обсязі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року позов задоволено у повному обсязі : стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 1986, 73 гри.; стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.,

На погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 подали на нього апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а в позові КП «ХТМ» відмовити.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення районного суду відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковій зміні, виходячи і наступного.

Згідно ч. З ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які с обов'язковою підставою для скасування рішення.

По справі достовірно встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають ж адресою : АДРЕСА_1 та у відповідності до вимог ст. 68 ЖК України зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Так, п.п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення оплачується споживачами з рахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативними (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг та форма оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що між сторонами немає письмового договору про надання послуг з теплопостачання, а тому немає жодних зобов'язальних відносин, а значить і спору, не можуть бути взяті до уваги судової колегії, як підстава для скасування судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що договір може бути укладені у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Вимогами ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч. 2 с. 642 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропонованих їй умов договору( відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції , якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

По справі достовірно встановлено, що КП «ХТМ» за правилами публічного договору та у відповідності до Закону та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», надає послуги з теплопостачання кожному, хто до нього звернувся, які є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі користувався вказаними послугами з теплопостачання та відповідно до наданих до суду першої інстанції розрахунків здійснювали не повне погашення заборгованості, чим і підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством.

Крім того, судова колегія апеляційної інстанції погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що надані відповідачами акти-притензії не містять доказів того, що позивачем такі послуги не надавалися чи надаються неналежним чином, а посилання відповідачів на відсутність рециркуляції гарячої води у квартирі, не можуть бути взяті судом до уваги, як підстава для звільнення відповідачів від сплати заборгованості за спожиті послуги.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно керувався зазначеними вище нормами матеріального права, а тому встановивши факт неналежного виконання відповідачами своїх зобов'язань, обгрунтовано задовольнив заявлені позивачем позовні вимоги.

Однак, при цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до ст. 79 та 81 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечена» розгляду справи не можуть бути стягнути в солідарному порядку.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року, ухвалене по справі, не відповідає вимогам ЦПК, у зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне на підставі п.п. 1.4г 1 ст. 309 ЦПК України змінити це судове рішення та стягнути на користь держави з кожного з відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 по 12,75 грн. судового збору та по 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307. 309. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2011 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави з кожного - судовий збір по 12,75 грн. та по 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині рішення суду, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: