Справа № 367/6356/14 Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/2230/15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Категорія 58 31.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Микитенко Д.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити нотаріальну дію, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, у відповідності до норм ст. ст. 40, 50 Закону України «Про нотаріат», просила визнати незаконною постанову державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. від 07 липня 2014 року № 1055/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати державного нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вонає спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Постановою від 07 липня 2014 року державний нотаріус відмовила у видачі такого свідоцтва, посилаючись на те, що зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_4, який продав квартиру ОСОБА_3 на Київській універсальній біржі. Право власності на вищезазначену квартиру ОСОБА_3 не було зареєстровано у БТІ а тому підстав для видачі свідоцтва нотаріус не вбачала. Позивач вважає, що дії нотаріуса є незаконними, а така підстава відмови у вчиненні нотаріальної дії, як відсутність державної реєстрації правочину, не передбачена Законом України «Про нотаріат». Спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на нерухоме майно внаслідок укладення договору купівлі-продажу нерухомості в момент укладення цього договору і реєстрації його на біржі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2015 рокуОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на квартиру у встановленому законом порядку. Відсутність державної реєстрації правочину не є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд першої інстанції не врахував норми права, які діяли на момент набуття квартири у власність спадкодавцем.

Відповідач у справі, завідувач Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якому вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, доводи апелянта такими, що не спростовують висновків суду, оскільки доказів реєстрації спірної квартири за спадкодавцем ОСОБА_3 на підставі біржової угоди від 14 серпня 1997 року позивачем не надано, а згідно довідки БТІ м. Києва спірна квартира зареєстрована за попереднім власником квартири - ОСОБА_5, а не за спадкодавцем ОСОБА_6, який її придбав по біржовій угоді, нотаріально не посвідчивши вказану угоду та, не зареєструвавши вказане майно в БТІ за собою. Просила апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що з 28 вересня 1968 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 (а.с.39).

14 серпня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, який був зареєстрований на Київській універсальній біржі. Згідно п.1 зазначеного договору ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3 (а.с.9).

20 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини (а.с.28).

Діти померлого ОСОБА_3 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.40, 46).

07 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, квартира (а.с.53, 67).

07 липня 2014 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Відмовляючи у видачі свідоцтва державний нотаріус зазначила, що вищевказана квартира зареєстрована за ОСОБА_4, а сам договір купівлі-продажу нерухомості, укладений 14 серпня 1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, нотаріально не посвідчений та право на вказане нерухоме майно не зареєстровано у Київському міському БТІ (а.с.6).

Вирішуючи вказаний спір та, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира в БТІ м. Києва за ОСОБА_3 не зареєстрована, а надана позивачем біржова угода купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчена, тому підстави для визнання постанови про відмову у видачі свідоцтва на спадщину незаконною відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів спадкової справи, дослідженої судом, вбачається, що 20 січня 2014 року Ірпінською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом заведено спадкову справу №10/2014 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. (а.с. 27, 28).

Крім ОСОБА_1 спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти : син - ОСОБА_9, та ОСОБА_10, які відмовилися від своїх часток в спадковому майні на користь матері - позивачки у справі, ОСОБА_1 (а.с.40,460.

07 липня 2014 року ОСОБА_1 до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 - автомобіль та грошові виклади. (а.с. 53). Цього ж дня державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. , позивачці ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль УАЗ 3163-337, 2008 року д.н.з. НОМЕР_1 , та на грошовий вклад у Публічному акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк» на суму 18152,03 доларів США та 9,56 грн. (а.с. 63, 65).

Крім того в цей же день ОСОБА_1 до Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області було подано також і заяву про видачу свідоцтва про на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_3, а саме на квартиру АДРЕСА_1 яка була придбана спадкодавцем 14 серпня 1997 року на Київській універсальній біржі, однак право на яку не було зареєстровано в Київському міському БТІ. (а.с. 67).

Постановою №1055/02-31 від 07 липня 2014 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 (а.с. 8). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус зазначив не подання заявником - позивачкою у справі правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на спадкодавця,а подана ОСОБА_1 біржова угода від 14 серпня 1997 року купівлі-продажу вказаної квартири не є належним правовстановлюючим документом, оскільки нотаріально не посвідчена, а саме майно в не зареєстровано в БТІ.

У ст. 49 Закону України "Про нотаріат" наведено вичерпний перелік обставин, за яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, та п. 2 ч. 1 цієї ж статті нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється вчиняти нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Наказ № 296/5 виданого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", де відповідно до Глави 11 Порядку ... нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. Так, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно на підставі Порядку - нотаріус зобов'язаний вчинити ряд нотаріально процесуальних дій : зокрема перевірити на підставі правовстановлюючих документів належність спадкодавцеві нерухомого майна та проведення реєстрації права власності у електронному реєстрі права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.1.2 Глави 2 вище вказаного «Порядку…» право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Згідно з п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Крім того колегія суддів перевіряючи доводи апеляційної скарги та заперечення надіслані нотаріусом враховує і ту обставину, що на момент укладення зазначеного біржового договору, 14 серпня 1997 року, вказаний договір він не був нотаріально посвідчений, хоча й підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню (ст. 227 ЦК УРСР, ч. 1 ст. 55 Закону України "Про нотаріат"). Також із матеріалів справи вбачається, що учасники вказаного правочину , продавець ОСОБА_5, та покупець ОСОБА_3 не були членами біржі або брокерами, тому згідно зі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року спірні договори купівлі-продажу квартири не можуть бути визнані біржовими операціями.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги як такої що не спростовує висновків викладених в рішенні суду та залишенню без змін рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Т.Ц. Кашперська

В.О. Фінагєєв