У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Маньківського району в інтересах держава в особі Херсонського державного університету Міністерства освіти і науки України до ОСОБА_4 про стягнення коштів за невиконання укладених з університетом угод про підготовку фахівця з вищою освітою, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор Маньківського району в інтересах держави в особі Херсонського державного університету звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача витрати понесені на підготовку фахівця за період з 2005 по 2010 роки в сумі 34 478 грн 92 коп., які сплачено відповідно до договорів про підготовку фахівців з вищою освітою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 вересня 2005 року між Херсонским державним університетом Міністерства освіти і науки України та ОСОБА_4 було укладено угоду № 388 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», а 09 вересня 2009 року між цими сторонами укладено угоду № 6.5.3.10 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст». За умовами договорів позивач зобов'язувався забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця та після одержання ОСОБА_4 освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» навчальний заклад зобов'язувався відповідно до п. 3 угоди № 6.5.3.10 працевлаштувати відповідача в державному секторі народного господарства, де відповідач мав би відпрацювати не менше трьох років.

Позивач свої зобов'язання виконав та 27 травня 2010 року видав відповідачу диплом освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст». 28 травня 2010 року ОСОБА_4 призначено на посаду вчителя трудового навчання Херсонської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 . Однак, 10 серпня 2011 року відповідач звільнився з займаної посади за власним бажанням, що свідчить про невиконання зобов'язань за угодою.

З огляду на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Херсонського державного університету кошти, витрачені на підготовку фахівця з вищою освітою.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Херсонського державного університету кошти в розмірі 34 478 грн 92 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд обґрунтовано виходив із наявності підстав для стягнення з відповідача коштів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 1 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін Д.О. Остапчук В.О. Савченко