Справа № 266/1076/15-ц
Провадження № 2/266/586/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.05.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі - Петрухіной Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 05.11.2014 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу АДРЕСА_1. Після укладення даного договору позивачка стала власником нерухомого майна, однак до теперішнього часу відповідачка не звільняє квартиру від своїх речей та не виселяється з неї. При цьому, за умовами договору відповідачка зобов'язалась передати відчужуване майно покупцеві та знятись з реєстраційного обліку до 19 листопада 2014 року. Однак до теперішнього часу відповідачка не звільнила квартиру, не вивезла своїх речей та не виселяється з неї. Внаслідок цього позивачка не може повною мірою користуватись своїм майном та вселитись зі своєю сім'єю. Просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення із зазначеної квартири відповідача та будь-яких інших осіб, які самовільно вселились та мешкають без будь-яких правових підстав, без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності, з участю її представника ОСОБА_3 У разі неявки відповідача не заперечувала проти здійснення заочного розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, а розгляд справи провести за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи повідомленою про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилась, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталась, тому суд, за згодою представника позивача, здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 05 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., за яким покупець передала грошові кошти у розмірі 58 275,00 гривень, а продавець в строк до 19 листопада 2014 року включно зобов'язалась передати відчужуване майно покупцеві, ключі та знятись з реєстраційного обліку. (а.с.5)

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29039500 від 05.11.2014 року, вбачається, що право власності на АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1. (а.с.6)

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулась до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Як встановлено судом, після укладення договору купівлі-продажу відповідачка ОСОБА_2 не виселилась з квартири, право власності на яку після укладення вищезазначеного договору перейшло до позивача, що підтверджує факт виникнення такого права у позивача.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України №6-158цс14 від 05.11.2014 року право членів сім'ї власника будинку користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

За нормою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Отже, виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про те, що після відчуження ОСОБА_1 зазначеної квартири, право відповідача на користування нею перестало існувати, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог також є і усунення перешкод відповідачем у здійсненні права власності квартирою, яка належить позивачу на праві власності, що за цивільним законодавством складає елемент змісту права власності.

Таким чином, оскільки право позивача є непорушним та вона не може протиправно бути позбавлена такого права, оскільки проживання відповідачки в квартирі обмежує права позивача, як власника цього майна, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

З особового рахунку № НОМЕР_3 від 27.04. 2015 року, виданого ККП "КК "Приморська" вбачається, що квартиронаймачем АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, та більш ніхто не зареєстрований. (а.с.21)

Щодо позовних вимог про виселення із зазначеної квартири будь-яких інших осіб, які самовільно вселились та мешкають без будь-яких правових підстав та зняття цих осіб та відповідача ОСОБА_1 з реєстраційного обліку, то суд позбавлений можливості встановити та визначити коло осіб, які мешкають в квартирі, визначити їх правовий статус, тому приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, як таких що не ґрунтуються на законі, не підтверджені доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того зазначає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є безумовною підставою для подальшого зняття з реєстрації відповідним підрозділом органу внутрішніх справ, та в судовому порядку не вимагає заявлення вимоги про зняття такої особи з реєстраційного обліку. Окрім того, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку виходить за межі компетенції суду, оскільки є компетенцію відповідного підрозділу Державної міграційної служби України..

Прийшовши до висновку про часткове задоволення позову, суд стягує з відповідачки на користь позивачки понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 316, 321,346, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Усунути перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 , з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з отримання його копії

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення за відсутності сторони - в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя Дзюба М. В.