Справа № 751/182/15-ц Провадження № 22-ц/795/588/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Філатова Л. Б. Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко С.П.,
суддів:Кузюри Л.В., Вінгаль В.М.
при секретарі:Шкарупі Ю.В.
за участю:представника апелянта ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2015 року у справі за заявою ОСОБА_6 про скасування рішення третейського суду від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11.11.2014 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу позовні вимоги ПАТ „Альфа-Банк" були задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 842 660 грн. 90 коп., з яких за кредитом - 765 831 грн. 51 коп., по процентах - 27 257 грн. 90 коп., по пені - 49 571 грн. 49 коп., а також третейський збір в сумі 400,00 грн.

05 січня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про скасування вказаного рішення третейського суду, посилаючись на те, що справа, у якій прийняте оскаржуване рішення не підвідомча третейському суду.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 11 листопада 2014 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою рішення постійно діючого Третейського суду від 11 листопада 2014 року по справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати. Апелянт наполягає на тому, що справа стосується захисту прав споживачів і не підвідомча третейському суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та матеріали третейської справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" 11.11.2014 року по справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ „Альфа-Банк" були задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_6 (842 660 грн. 90 коп., з яких за кредитом - 765 831 грн. 51 коп., по процентах - 27 257 грн. 90 коп., по пені - 49 571 грн. 49 коп., а також третейський збір в сумі 400,00 грн. (а.с.8-10).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено наявність правових підстав для скасування рішення третейського суду, яке не виходить за межі третейського розгляду та що рішення постановлене у відповідності до вимог чинного законодавства.

Даний висновок грунтується на нормах закону, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 12 Закону України „Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Так, у п. 10.3 кредитного договору від 03 березня 2008 року зазначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з цим договором, у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту.

Крім того, апеляційний суд враховує, що п. 14 ст. 6 Закону України „Про третейські суди" не розповсюджується на спори про стягнення заборгованості з боржників, до яких ПАТ „Альфа-Банк" звертається не з позовом щодо захисту прав споживачів, а з позовом про стягнення заборгованості, тобто захищаючи своє порушене право у договірних правовідносинах.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Пленум Верховного Суду України в пп. 1, 6 постанови від 12 квітня 1996 року № 5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз'яснив, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фiзична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст.137 ЦПК України щодо форми й змiсту позовної заяви, зокрема, мiстити вiдомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмiр сум, щодо яких заявлено вимоги, з вiдповiдними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що пiдтверджують позов.

Отже, Пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. ст. 4-15 Закону України „Про захист прав споживачів".

Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем і позовна заява про стягнення заборгованості була подана до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у зв'язку з порушенням ОСОБА_6 умов кредитного договору від 03 березня 2008 року і в суді вирішувалось лише питання про стягнення заборгованості.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року по справі № 1-26/2011, яке є обов'язковим для застосування на всій території України, підтверджено, що саме споживач має звертатися до суду як під час укладення кредитного договору, так і під час виконання договору.

Також преюдиційною є постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 року (6-50цс12), прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, якою визнано законним посилання на п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ третейському суду.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 11 листопада 2014 року ухвалено відповідно до вимог чинного на день його ухвалення законодавства є обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: