АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.

при секретарі: - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Північтранс" на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Лафорт", ОСОБА_8, публічного акціонерного товариства "Північтранс" про відшкодування шкоди спиричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_7 та ПАТ "Страхова компанія "Лафорт" , ОСОБА_8, ПАТ "Північтранс" матеріальні збитки в розмірі 29 270,69 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.01.2013 року в м. Дніпропетровську, по пр. Імені Газети "Правди", в районі електроопори № 456, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_8 автомобіля БАЗ А 079, н/з НОМЕР_3, що знаходився під керуванням водія ОСОБА_7, та належного позивачу автомобіля "Мерседес Бенц", н/з НОМЕР_2, який знаходився під керуванням водія ОСОБА_9.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2013 року по справі № 183/509/13-п.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 2401/13/13 від 25.01.2013 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Мерседес Бенц", н/з НОМЕР_2, в результаті зазначеної пригоди складає 16365,10 грн., а вартість відновлюваного ремонту становить 28570,69 грн.

За проведення зазначеного дослідження позивач сплатив 700,00 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_6 - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Північтранс" (і.к. 05523553) на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 9116 (дев'ять тисяч сто шістнадцять) грн. 90 коп., а також 700 (сімсот) грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ "Північтранс" посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 січня 2013 року о 18:40 годині в м. Дніпропетровську на проспекті Імені Газети "Правда" в районі електроопори № 456, ОСОБА_7, керуючи належним ОСОБА_8 на праві власності і переданим в оренду ПАТ "Північтранс" автомобілем БАЗ А 079, н/з НОМЕР_3, при зміні напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем "Мерседес бенц", н/з НОМЕР_2, який знаходився під керуванням водія ОСОБА_10, і який рухався попереду нього в попутному із ним напрямку праворуч.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а власникам була завдана матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив п. 10.1 ПДР України.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/509/13-п ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Власником автомобіля "Мерседес Бенц", н/з НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_6, а власником автомобіля БАЗ А 079, н/з НОМЕР_3, є ОСОБА_8

Автомобіль "БАЗ А 079", н/з НОМЕР_3, на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в оренді у ПАТ "Північтранс", яке здійснювало діяльність із перевезення пасажирів.

Між ПАТ "Північтранс" та відповідачем ОСОБА_7, була укладена угода про виконання певного виду робіт (виконання пасажирських перевезень) від 01.12.2012 року зі строком дії до 28 лютого 2013 року.

В момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 виконував діяльність з перевезення пасажирів за маршрутом № 740 "Дніпропетровськ - Черкаське",

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль БАЗ А 079, н/з НОМЕР_3, був забезпеченим транспортним засобом у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Лафорт" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9784360 від 29.11.2012 року (був чинний до 28.11.2013 року), франшизу встановлено у розмірі 1000,00 грн., а ліміт відповідальності страховика - 50000,00 грн.

Позивач у встановленому законом порядку та у визначений строк звернувся до ПрАТ "СК "Лафорт" із заявою про виплату страхового відшкодування, але виплачено йому не було.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 2401/13/13 від 25.01.2013 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Мерседес Бенц", н/з НОМЕР_2, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди складає 16365,10 грн., а вартість відновлюваного ремонту становить 28570,69 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.05.2014 року в справі про банкрутство ПрАТ "СК "Лафорт", позивач ОСОБА_6 був визнаний кредитором ПрАТ "СК "Лафорт" на суму 15365,10 грн. боргу (сума матеріальної шкоди спричинена в результаті вищезазначеної ДТП з вирахуванням франшмзи - 1000,00 грн.) з віднесенням до першої черги задоволення.

Не віднесено до суми боргу 1000,00 грн. франшизи та 700,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження і витрати на отримання довідки ДАІ відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як таких що не відшкодовуються страховою компанією, оскільки не є складовою фактичного розміру збитків.

Позивачем було здійснено витрати у сумі 25482,00 грн. (з урахуванням ПДВ 4247,00 грн.) на відновлювальний ремонт належного йому автомобіля "Мерседес Бенц", н/з НОМЕР_2, що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-000040301 від 04 березня 2013 року виданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансавтолюкс", та актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 04 березня 2013 року.

Кошти в сумі 25482,00 грн. були сплачені позивачем на користь ТОВ "Трансавтолюкс", яке здійснювало ремонтування пошкодженого автомобіля, що підтверджується квитанцією від 04 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (п. 4) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Так, судом першої інстанції встановлено, що автомобіль БАЗ А 079, н/з НОМЕР_3, на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні юридичної особи ПАТ "Північтранс" яка здійснювала діяльність із надання послуг з пасажирських перевезень, а ОСОБА_7 виконував в той час лише функції водія вказаного автобуса згідно угоди на виконання певного виду робіт від 01.12.2012 року, отже він не може вважатися належним володільцем цього транспортного засобу та не може нести відповідальність за шкоду перед потерпілим.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ПАТ "Північтранс" 9116,90 грн., які складають різницю між сумою шкоди розрахованої експертом (16365,10 грн.) та реальними витратами позивача на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди (25482,00 грн.).

Окрім того, підлягають відшкодуванню за рахунок ПАТ "Північтранс" витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 700,00 грн., розмір яких підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Північтранс" - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: