АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика, Г.І., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» - Додусенка Володимира Івановича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2014 у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про зобов'язання видати готівкові кошти з поточного рахунку, стягнення пені та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2014 року ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просив суд зобов'язати ПАТ«Банк Камбіо» видати позивачу з поточного рахунку готівкові кошти у сумі 185800,00 грн., стягнути з ПАТ «Банк Камбіо» на користь позивача пеню у розмірі 929,00 грн. та три проценти річних у сумі 76,35 грн., а також відшкодувати судові витрати . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору, не виконує взятих на себе зобов'язань.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2014 позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про зобов'язання видати готівкові кошти з поточного рахунку, стягнення пені та трьох процентів річних - задоволено.

Справа № 757/28008/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6558/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» видати ОСОБА_3 з поточного рахунку готівкові кошти у сумі 185800,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 929,00 грн. та три проценти річних у сумі 76,35 грн.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду у зв'язку із порушенням норм матеріального права, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідач посилається на те, що судом при ухваленні рішення не застосовані норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно яких застосування штрафних санкції і нарахування відсотків за зобов'язання перед кредиторами, відбувається в особливому порядку та з дотриманням положень передбачених ст. ст. 36, 46 вищевказаного Закону. Крім того, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, що ПАТ «Банк Камбіо» здійснює банківську діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, а тому щодо діяльності відповідача діють форс мажорні обставини, що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України, що в свою чергу є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні вимог щодо стягнення пені та трьох процентів річних.

Рішення суду в частинізобов'язання ПАТ «Банк Камбіо» видати ОСОБА_3 з поточного рахунку готівкові кошти у сумі 185800, 00 грн., сторонами не оскаржується, а отже в силу ст. 303 ЦПК України перегляду не підлягає, так як виходить за межі доводів апеляційної скарги.

Сторони, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому, враховуючи положення ст. 303-1, ст. 305 ЦПК України , колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 15.09.2014 між ОСОБА_3 та Публічним ПАТ «Банк Камбіо» був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 у національній валюті. Відповідно до умов цього договору банк взяв на себе зобов'язання здійснювати розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку.

Згідно виписки з особового рахунку, наданої відповідачем 17.09.2014 на поточний рахунок позивача були зараховані грошові кошти у сумі 185800,00 грн.

23.09.2014 позивачем на адресу відповідача була направлена заява про видачу з поточного рахунку готівкових коштів у сумі 150000,00 грн. в строк не пізніше 24.09.2014.

24.09. 2014 позивачем на адресу відповідача була направлена ще одна заява про видачу з поточного рахунку готівкових коштів у сумі 35800,00 грн., в строк не пізніше 25.09.2014.

Таким чином загальна сума, яку відповідач повинен був видати позивачу з поточною рахунку згідно вищезазначених заяв, склала 185800,00 грн.

Проте, 24.09.2014 та 25.09.2015 позивач отримав від Банку повідомлення про невиконання розрахункового документа (заява про видачу готівкових коштів від 23.09.2014 та від 24.09.2014) у зв'язку з тим, що недостатньо коштів на кореспондентському - рахунку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розпорядження, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Умовами договору від 15.09.2014 не передбачений інший строк видачі грошових коштів з поточного рахунку, а тому Банк повинен був видати позивачу грошові кошти на загальну суму 185800,00 грн., не пізніше 25.09.2014, а відмова Банку видати грошові кошти у встановлений законом строк є порушенням вимог ч. 3 ст. 1068 ЦК України.

Згідно з п. 32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пєні не обумовлений договором між ними.

Пунктом 1.24 ст. 1 вищезазначеного Закону визначено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Разом з тим пунктом 4.1 ст.1 Закону передбачено, що для проведення переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій, так і в безготівковій формі.

Пунктом 8.2 ст. 8 вищезазначеного Закону встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Станом на 01.10.2014 термін прострочення складає 5 днів, отже розмір пені складає 5 * 0,1% = 0,5%, таким чином сума пені складає: 185 800,00 грн. (сума боргу) * 0,5% = 929,00 грн.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 01.10.2014 термін прострочення складає 5 днів, таким чином сума : річних складає: 185 800,00 грн. (сума боргу) * 3% / 365 * 5 (днів прострочення) = 76,35 грн.

Доводи відповідача про те, що у ПАТ «Банк Камбіо» не має правових підстав для задоволення кредиторських вимог ОСОБА_3 поза процедурою ліквідації, в іншій, ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошові кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та відповідно до встановленого вказаним законом порядку, а також посилання апелянта на те, що судом при ухваленні рішення не застосовані норми вищевказаного Закону, згідно яких застосування штрафних санкції і нарахування відсотків за зобов'язання перед кредиторами під час введення тимчасової адміністрації та проведення процедури ліквідації, відбувається в особливому порядку, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявами про видачу з поточного рахунку готівкових коштів у загальній сумі 185800,00 грн., 23.09.2014 та 24.09.2014, у видачі яких йому було відмовлено повідомленням Банку від 24.09.2014 та 25.09.2014, у зв'язку з чим позивач 01.10.2014 звернувся до суду із позовом про зобов'язання видати вказані готівкові кошти та стягнути на його користь пеню та три проценти річних у зв'язку з невиконанням Банком взятих на себе зобов'язань у строки передбачені законом, рішення у справі ухвалено 05.11.2014, тобто до введення тимчасової адміністрації, що відбулося 05.12.2014 та до початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо», яка розпочата за рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 46, а тому норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин.

Крім того, штрафні санкції у вигляді пені та трьох процентів річних нараховані за період з 25.09.2014 по 01.10.2014, тобто до введення тимчасової адміністрації та введення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо», а обмеження щодо їх виплат, які визначені нормами вищевказаного Закону встановлені лише під час їх дії .

Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення не враховано, що ПАТ «Банк Камбіо» здійснює банківську діяльність у зоні проведення антитерористичної операції (має там свої відділення), а тому для відповідача діють обставини непереборної сили, що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України, що в свою чергу є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань, а саме від сплати на користь позивача пені та трьох процентів річних, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 647 ЦК України, місцем укладення договору є місцезнаходження юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 від 15.09.2014, місцезнаходженням ПАТ «Банк Камбіо» (юридична адреса) є: м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1, тобто договір укладено з юридичною особою, що здійснює свою діяльність у місті Києві, а не з відділенням вказаного банку, місцезнаходженням якого є територія проведення антитерористичної операції. Таким чином, на відповідача не діють обставини непереборної сили, а тому підстав для звільнення ПАТ «Банк Камбіо» від сплати пені та трьох процентів річних колегія суддів не вбачає.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, та правильно вирішив спір по суті у, визначений спосіб.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» - Додусенка Володимира Івановича - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: