У х в а л а

іменем україни

1 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей.

Посилалася на те, що з 4 жовтня 2003 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сумісне життя з відповідачем не склалося і вона разом з дітьми проживає окремо. В будинку, де вона проживає є необхідне обладнання для повноцінного розвитку дітей, навчання та їх виховання. ОСОБА_5 відмовляється надавати матеріальну допомогу дітям. Крім того, донька ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства, має діагноз розумова відсталість та потребує допомоги особи жіночої статі, а тому просить визначити місце проживання дітей з нею за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_8 з матір'ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 просять скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з інтересів дітей та врахував, що в будинку, де проживає позивачка з дітьми створені всі умови для проживання та розвитку малолітніх, а також те, що позивачка має постійних дохід.

Крім того, батько дітей у разі визначення місця проживання дітей з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, виявлення турботи стосовно них та прийняття участі у їх вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 4 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко