Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариста комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 18.10.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу надав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.40 % строком на один рік.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобов'язана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та повернути всю суму позики у визначені строки.

Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів та на момент пред"явлення даного позову до суду не повернув всю їх суму.

Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного виконання боргових зобов'язань.

Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої з урахуванням пені, станом на 17.06.2014 р. становить 47884,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14434,12грн., заборгованість по процентам у розмірі 30693,60грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 2256,39грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, поклавши на нього судові витрати.

В судове засідання представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що відповідачка давно не користувалась карткою, та вважає, що останнє використання картки було у жовтні 2007 року, у зв'язку з чим відповідач просить суд застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу надав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.40 % строком на один рік.

Таким чином, між сторонами суд вбачає договірні правовідносини, що за своїм предметом та природою є кредитним договором.

Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором.

Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язан щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених в розділах 2,3 Умов.

Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики та у встановлений в заяві позичальника строк всю суму не повернув.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі.

Внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача утворилась заборгованість, сума якої станом на 17.06.2014 р. становить 47884,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 14434,12грн., заборгованість по процентам у розмірі 30693,60грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 2256,39грн.

Сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Одже, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу.

В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконала.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Як було встановлено в судовому засіданні жодна сторона не проінформувала іншу сторону про припинення дії цього договору.

Як встановлено в судовому засіданні, що 2014 році було здійснено автоматичне погашення частини кредиту з рахунку відповідача, тобто ОСОБА_1 фактично погодилась с діями банку, та не оспорювала їх, ні в судовому порядку ні в досудовому, у зв'язку з чим суд вважає, що строки позовної давності перервані, та підстав для задоволення заяви про застосування строків позовної давності суд не вбачає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Керуючись ст.ст. 526, 533, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" 47884 грн.11 коп. заборгованості за кредитним договором, суму сплаченого судового збору в розмірі 478 грн., а всього стягнувши 48362 грн. 11 коп. (сорок вісім тис. тримста шістдесят дві грн. 11 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва.

С у д д я :