Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2015 р. Справа № 608/856/15-ц

Номер провадження2/608/374/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка вказала, що 19 лютого 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 22.

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2013 році відповідач виїхав на роботу за кордон. Рік назад повернувся в Україну, пішов жити до своїх батьків і повідомив позивачку, що до неї повертатись не буде. З часу припинення спільного проживання спроб щодо примирення ні позивачка, ні відповідач не робили. Тому ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 19 лютого 2000 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 22.

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони тривалий час спільно не проживають, не ведуть спільного господарства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та малолітньої дитини, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину сторін суд залишає проживати з позивачкою.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 лютого 2000 року в відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 22.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину сторін: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк