Єдиний унікальний номер 235/4969/14-ц Номер провадження 22-ц/775/602/2015
Єдиний унікальний номер 235/4969/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/602/2015
головуючий в I інстанції Назаренко Г.В.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Курило В.П., Космачевської Т.В.

при секретарі судового засідання Баранові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісового господарства України про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2014 року ОСОБА_1 в позові до Державного агентства лісового господарства України /надалі Державне агентство/ просила визнати незаконним припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Красноармійське лісове господарство» /надалі Державне підприємство/, скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, та просила стягнути з Підприємства заробітну плату за час вимушеного прогулу і допустити негайне виконання рішення суду, посилаючись на те, що наказ про її звільнення було здійснено з порушенням чинного законодавства.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити її вимоги, з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи, зокрема суд не врахував, що на момент звільнення позивача не було ознайомлено із наказом і остання перебувала в черговій щорічній відпустці.

Також звільнення відбулось більше ніж у триденний строк з дня отримання Державним агентством судового рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, та суд не врахував що відпала підстава для притягнення до адміністративної відповідальності оскільки 04 вересня 2012 року шлюб з чоловіком, який перебував у підпорядкуванні позивача, розірвано.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та її представника, за відсутності представника відповідача повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити за наступних підстав.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Державному підприємстві на посаді директора з 07 жовтня 2010 року на підставі контракту, та згідно наказу № 462-к від 15 серпня 2014 року трудовий договір із ОСОБА_1 припинено та останню звільнено із займаної посади за п. 71 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України /надалі КЗпП України/, з підстав набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вичерпно встановив обставини у справі, вірно визначився з характером спірних правовідносин та застосував належні матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

При розгляді справи суд першої інстанції з'ясував, що із ОСОБА_1 припинено трудовий договір з підстав зазначених в п. 71 ч. 1 ст. 36 КЗпП України /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/.

Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2013 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, та постанова набрала законної сили 01 квітня 2013 року /а.с. 16-17/.

Вирішуючи питання про підстави звільнення ОСОБА_1, суд врахував що фактично працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що названа постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності набрала законної сили, та не була оскаржена і не скасована на час розгляду вказаної справи в судовому засіданні, а отже має преюдиціальне значення.

Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення.

З огляду на викладене, не має правового значення обставина, на яку посилалася в апеляційній скарзі позивач щодо розірвання шлюбу 04 вересня 2012 року із чоловіком ОСОБА_2, та яку було покладено в основу постанови про адміністративне правопорушення.

Тобто, виходячи із змісту наведених норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави звільнення ОСОБА_1 зазначені в наказі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі, відповідач фактично підтверджував наведені у наказі підстави для звільнення.

У той же час, задовольняючи позов, суд обґрунтовано керувався п. 71 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за яким підставою припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно з ч.2 ст.22 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ особи, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, підлягають звільненню з роботи (служби) у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, вірні висновки суду першої інстанції про дотримання вимог законодавства при звільненні ОСОБА_1 з боку адміністрації Державного агентства, оскільки останнє діяло у межах положень наведеної норми у триденний строк з дня отримання копії відповідної постанови суду.

При цьому вірні висновки суду першої інстанції про те, що сама по собі обставина щодо обізнаності посадових осіб Державного агентства про наявність судового рішення, так само як сам факт направлення копії судового рішення на адресу Державного агентства, без підтвердження отримання, не мають правового значення та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наведені позивачем обставини щодо перебування позивача на момент звільнення в черговій щорічній відпустці та щодо ознайомлення із наказом про звільнення, з урахуванням наведених підстав для звільнення не свідчать про незаконність дій відповідача.

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають фактичній стороні справи, зроблені на підставі повного, всестороннього та об'єктивного з'ясування судом всіх обставин що мають значення для справи, та рішення суду є законним і обґрунтованим, та підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: