АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3837/15 Головуючий 1-ї інст.- Єлізаров І.Є.
Категорія про визнання дій та бездіяльності
протиправними, зобов"язання вчинити дії
та відшкодування моральної шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретарів - Красношапка К.С., Галушко Т.С., Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Автрамат», Голови правління ПАТ "Автрамат" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов"язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Московського районного суду міста Харкова з указаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів, встановити належного відповідача, зобов"язати відповідачів надати відповіді на запити та інформацію згідно запитів , зобов"язати відповідачів відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Вказувала, що підприємство знаходиться в стадії ліквідації.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 31 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 31.03.2015 року;

визнати спір таким, що підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства;

закрити провадження у справі у зв"язку з тим, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства ;

передати справу до Харківського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду її спору за правилами адміністративного судочинства.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість рішення.

Зазначає, що пославшись в рішенні на ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд проігнорував ч.3 ст.23 вказаного Закону, відповідно до якої, справи цієї категорії повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства та не взяв до уваги приписи п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України щодо закриття провадження у справі та заявлене нею про це клопотання.

Не погоджується з висновком суду про те, що вона, як позивач, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження позову, у той час як ,навпаки, відповідач своєчасно не надав належний та допустимий доказ відповіді та , всупереч вимогам ч.1 ст.131 ЦПК України, не довів, що докази подані ним 30.03.2015 року не було подано своєчасно з поважних причин, враховуючи, що попередне судове засідання не проводилось, а 28.01.2015 року і 12.02.2015 року справа розглядалась по суті

Вважає, що належним та допустимим доказом отримання нею відповіді є її підпис в цьому та її показання як свідка. Проте, її підпис про отримання відповідей від ПАТ «Автрамат» відсутній, а у своїх показаннях при допиті у якості свідка вона стверджувала, що відповіді не отримувала, проте суд проігнорував її клопотання про витребування оригіналів документів у відповідача.

Також вказує на порушення судом порядку розподілу справ між суддями, визначеного ст.11-1 ЦПК України та ЗУ " Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України, порядку ведення судового засідання і порядку розгляду клопотань та низку її прав, таких як: право на справедливий судовий розгляд у розумні строки; право на розяснення їй порядку та строків подання зауважень на технічний запис та журнал судового засідання, що й стало підставою для заявлення нею відводів головуючому судді.

Зазначає, що прийнявши її позовну заяву з порушенням правил підсудності суд у відповідності до ст.116 ЦПК України не передав справу до іншого суду.

Просить відтворити у повному обсязі технічний запис судового засідання суду першої інстанції, витребувати у відповідачів оригінали її звернень ( інформаційних запитів) для дослідження в судовому засіданні та документи на підтвердження належного відповідача , а з поліклініки № 6 та швидкої медичної допомоги документи щодо погіршення стану її здоров"я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами і вирішив справу на підставі ст.ст.15-16 ЦК України , ЗУ " Про доступ до публічної інформації".

Проте, ОСОБА_3 у своєму позові стверджувала, що вона 06.11.2014 року звернулась до голови ПАТ "Автромат" з інформаційними запитами, відповіді на які не отримала та додала до суду копії своїх звернень, які йменуються інформаційними запитами.

Зміст наданих ОСОБА_3 відповідей , копії яких містяться у справі на а.а.84-86 свідчить, що звернення ОСОБА_3 спрйняті і розглянуті відповідачем як інформаційні запити.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про закриття провадженння у справі, заявленого з тих підстав, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд в ухвалі від 31.03.2015 року послався на те, що на правовідносини, які виникли між сторонами, не проширюється юрисдикція адміністративного судочинства, разом з тим, як вже зазначено, вирішив спір на підставі ЗУ "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно

до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили

законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що справа за позовом ОСОБА_3 не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства , тому рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі ч.1 ст.310, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Заявлені ОСОБА_3 вимоги передати справу до Харківського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду її спору за правилами адміністративного судочинства не грунтуються на законі, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.205, ч.1 ст. 310, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 31 березня 2015 року скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Автрамат», Голови правління ПАТ "Автрамат" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов"язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -