Справа № 442/3572/15 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/4805/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Тропак О.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів повернуто позивачу для подання до належного суду.

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не взято до уваги той факт, що в позовній заяві вказано на обставини порушення відповідачем його прав як споживача, у зв»язку з чим він наділений правом альтернативної підсудності та не зобов»язаний подавати позов за місцем знаходження відповідачів. Також судом під час постановлення ухвали не враховано п.п.2,5 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12.04.1996 року №5. Зазначає, що у відповідності до ст.214 ЦПК України питання про те, чи підлягає застосуванню до спірних правовідносин ЗУ «Про захист прав споживачів» суд вирішує тільки під час ухвалення рішення, а відтак висновок про непідсудність справи є передчасним та необґрунтованим. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони у справі в судове засідання не з"явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Однак ч.5 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз»яснено, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності (ст. 109 ЦПК ) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (п.14 ст. 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу Договору фінансового лізингу № від 05.06.2014 року .

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертаючись до суду посилається на норми Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вважає, що так як він мав намір придбати транспортний засіб для власних потреб, не пов»язаних із здійсненням підприємницької діяльності, оплатив частину коштів за куплений трактор, однак його не отримав, тому у даних правовідносинах він є споживачем у розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», п.6 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та п.2 постанови Пленуму ВСУ №5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг, в тому числі і фінансових, та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності.

Враховуючи те, що на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі суд не повинен робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача, як споживача, оскільки зазначені висновки суд може зробити лише при розгляді справи по суті, то з урахуванням визначення позивачем підстав та предмету позову, та порушенням відповідачем прав позивача, як споживача, то саме право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду про те, що позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди, оскільки із змісту позовних вимог чітко вбачається, що позивач звернувся з вимогою захисту його прав як споживача, оскільки частково оплатив вартість товару, а відтак висновок суду про повернення позовної заяви для подання до належного суду є помилковим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2015 року скасувати та направити справу в суд першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

О.В.Тропак