АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №614/661/15. Головуючий І інст.: - ОСОБА_1
Провадження №22-ц-/790/6873/15. Суддя-доповідач:- ОСОБА_2
Категорія: право власності.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Борівського району Харківської області на рішення Борівського районного суду Харківської області від 14 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Борівської селищної ради Харківської області - про визнання права власності на обєкти нерухомості,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6, в особі свого представника ОСОБА_7, звернувся в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №400 від 10 грудня 2002 року йому надано дозвіл на передачу в оренду земельної ділянки площею 0,0783 га, розташованої по вул. Колгоспна в смт. Борова Борівського району Харківської області під будівництво паливно-заправного пункту АГЗС.

23 грудня 2002 року та 25 квітня 2005 року він та Борівська селищна рада Борівського району Харківської області уклали договори оренди земельної ділянки площею 0,0783 га, розташованої по вул. Колгоспна в смт. Борова Борівського району Харківської області строком на 2 роки кожний.

На орендованій земельній ділянці він у період з 2004 року по 2009 рік власними силами та за власні кошти збудував автомобільний газозаправний пункт, до складу якого увійшли нежитлові будівлі, навіс, вбиральня та інші споруди.

5 квітня 2012 року він та Борівська селищна рада Борівського району Харківської області уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,0783 га, розташованої по вул. Колгоспна в смт. Борова Борівського району Харківської області строком на 10 років.

Рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 14 травня 2013 року №45 нежитловій будівлі - автомобільному газозаправному пункту, що розташований по вул. Колгоспна в смт. Борова Борівського району Харківської області присвоєно поштовий №38-Д.

17 липня 2013 року КП «Борівське бюро технічної інвентаризації» виготовило на його імя технічний паспорт на автомобільний газозаправний пункт, розташований по вул. Колгоспна №38-Д в смт. Борова Борівського району Харківської області.

В подальшому він звернувся до державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області з вимогою щодо прийняття автомобільного газозаправного пункту в експлуатацію, однак листом №1020-2295 від 20 квітня 2015 року останній повернув йому декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

Вважав, що між ним та відповідачем виник спір щодо прав власності на збудовані ним нежитлові будівлі та споруди, а тому він змушений звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 319, 376, 377, 380, 383 ЦК України, ОСОБА_6 просив суд визнати за ним право власності на збудовані об'єкти нерухомості: нежитлову будівлю літ. «А» пл. 25,2 кв. м., ґанок літ. «а» пл. 0,6 кв. м., навіс літ. «Б» пл. 22,0 кв. м., вбиральню літ. «В» пл. 1,7 кв. м., нежитлову будівлю літ. «Г» площею 1,7 кв. м., нежитлову будівлю літ. «Д» пл. 2,2 кв. м., вигрібну яму літ. «№1» пл. 1,0 кв. м., ємність літ. «№2» пл. 5,0 кв. м., ємність літ. «№3» пл. 5,0 кв. м., вимощення літ. «№І» пл. 8,0 кв. м., площадку літ. «№ II» пл. 259,8 кв. м., тротуар літ. «№IIІ» пл. 7,5 кв. м., тротуар літ. «№IY» пл. 16,4 кв. м., які розташовані по вул. Колгоспна № 38-Д в смт. Борова Борівського району Харківської області.

Представник Борівської селищної ради Борівського району Харківської області в судове засідання не зявився.

Згідно листа направленого до суду, просив розглянути справу за його відсутності, позов ОСОБА_6 визнав.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 14 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на збудовані обєкти нерухомості: «нежитлова будівля» літ. «А» площею 25,2 кв. м., «ґанок» літ. «а» площею 0,6 кв. м., «навіс» літ. «Б» площею 22,0 кв. м., «вбиральня» літ. «В» площею 1,7 кв. м., «нежитлова будівля» літ. «Г» площею 1,7 кв. м., «нежитлова будівля» літ. «Д» площею 2,2 кв. м., «яма вигрібна» літ. «№1» площею 1,0 кв. м., «ємність» літ. «№2» площею 5,0 кв. м., «ємність» літ. «№3» площею 5,0 кв. м., «вимощення» літ. «№І» площею 8,0 кв. м., «площадка» літ. «№II» площею 259,8 кв. м., «тротуар» літ. «№IIІ» площею 7,5 кв. м., «тротуар» літ. «№IY» площею 16,4 кв. м., що розташовані за адресою: Харківська область Борівський район смт. Борова вул. Колгоспна №38-Д.

В апеляційній скарзі прокурор Борівського району Харківської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. 3. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що обєкти нерухомості збудовані на земельній ділянці яка орендується позивачем, а сам факт будівництва обєктів нерухомості не порушує права інших осіб - землекористувачів.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» №2780-XII від 16 листопада 1992 року спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України). У звязку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Матеріали справи свідчать, що рішенням виконавчого комітету Борівського району Харківської області від 10 грудня 2002 року №400 СПДФО ОСОБА_6 надано в оренду земельну ділянку пл. 0,0783 га. під будівництво паливно-заправного пункту АГЗС в с. Борова Борівського району Харківської області по вул. Колгоспна (в районі пожежної частини), що знаходиться на території Борівської селищної ради Борівського району Харківської області.

23 грудня 2002 року Борівська селищна рада Борівського району Харківської області та СПДФО ОСОБА_6 уклали договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Борівського РНО Харківської області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №3784, відповідно до якого орендодавець передав , а орендар прийняв в оренду строком на 2 роки земельну ділянку пл. 0,0783 га. для будівництва паливно-заправного пункту АГЗС, яка розташована по вул. Колгоспна (в районі пожежної частини) в смт. Борова Боровського району Харківської області (а. с. 8-10).

Рішенням 24 сесії 4 скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 24 лютого 2005 року №13 СПДФО ОСОБА_6 надано в оренду терміном на 2 роки земельну ділянку для будівництва паливно-заправного пункту АГЗС в с. Борова по вул. Колгоспна (в районі пожежної частини) загальною площею 0,0783 га (а. с. 20).

25 квітня 2005 року Борівська селищна рада Борівського району Харківської області та СПДФО ОСОБА_6 уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду строком на 2 роки земельну ділянку пл. 0,0783 га. для будівництва та обслуговування паливно-заправного пункту АГЗС, яка розташована по вул. Колгоспна (в районі пожежної частини) в смт. Борова Боровського району Харківської області. Вказаний договір зареєстровано у Борівському районному відділі реєстрації ХРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України 27 квітня 2005 року за №13 (а. с.11-12).

Рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 12 грудня 2006 року №352 СПДФО ОСОБА_6 надано дозвіл на відкриття торгівельної точки по торгівлі зрідженим газом у тимчасовій споруді, розміщеній на наданій йому в оренду земельній ділянці для будівництва та обслуговування паливно-заправного пункту в смт. Борова по вул. Колгоспна (в районі пожежної частини) терміном на один рік до закінчення будівництва автогазозаправної станції ( а. с. 21).

У період з 2004 року по 2009 рік ОСОБА_6 збудував на орендованій ним земельній ділянці нежитлові будівлі літ. «А», «Г», «Д», ганок літ. «а», навіс літ. «Б», вбиральню літ. «В», вигрібну яму «№1», облаштував вимощення «№І», площадку «№ІІ», тротуар «№ІІІ», «№ІV», встановив ємкості «№2» та «№3».

5 квітня 2012 року Борівська селищна рада Борівського району Харківської області та фізична особа ОСОБА_6 уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду строком на 10 років земельну ділянку пл. 0,0783 га. для обслуговування паливно-заправного пункту, яка розташована по вул. Колгоспна в смт. Борова Боровського району Харківської області. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Борівському районі Харківської області 23 квітня 2012 року за №00048 (а. с.13-14).

Рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 14 травня 2013 року №45 нежитловій будівлі - автомобільному газозаправному пункту, яка розташована по вул. Колгоспна в смт. Борова, присвоєно поштовий №38-Д (а.с. 22).

17 липня 2013 року КП «Борівське бюро технічної інвентаризації» виготовило на імя ОСОБА_6 технічний паспорт на автомобільний газозаправний пункт, розташований по вул. Колгоспна №38-Д в смт. Борова Борівського району Харківської області (а. с.16-18).

Листом №1020-2295 від 20 квітня 2015 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області повернув ОСОБА_6 декларацію про готовність обєкта до експлуатації по обєкту «Будівництво автомобільного газозаправного пункту по вул. Колгоспна №38-Д в смт. Борова Борівського району Харківської області», з посиланням на те, що декларація останнього оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме: в п. 9 дата затвердження документації замовником та дата експертного висновку не узгоджуються між собою; в п. 9 не вірно зазначений номер кваліфікаційного сертифікату відповідального експерта (а. с. 23).

Відповідно до пунктів 1, 2 4-7, 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до I-III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність обєкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності обєкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності обєкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо обєкт застрахований).

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність обєкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність обєкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність обєкта проектній документації на будівництво такого обєкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил. Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі. Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

Зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що органом державного архітектурно-будівельного контролю позивачу ОСОБА_6 було відмовлено у реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката, на підставі яких проводиться оформлення права власності на нерухоме майно.

Не надані такі докази представником ОСОБА_6- ОСОБА_7, і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Визнання судом права власності на самочинне будівництво можливе лише у тому разі, якщо у прийнятті такого обєкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та помилково дійшов висновку про те, що між ОСОБА_6 та Борівською селищної ради Харківської області виник спір з приводу нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Борівського району Харківської області - задовольнити.

Рішення Борівського районногосуду Харківської області від 14 липня 2015 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задоволенні позову ОСОБА_6 до Борівської селищної ради Харківської області про визнання права власності на нежитлові будівлі з надвірними спорудами, розташованими по вул. Колгоспна №38-Д в смт. Борова Борівського району Харківської області - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: