Справа №592/5673/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1789/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Суми» - ОСОБА_3

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Суми», третя особа: Приватне підприємство «Прогрес»

про звернення стягнення на заставлене майно, -

в с т а н о в и л а:

16 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом до ТОВ «Еко-Суми» і свої вимоги мотивувала тим, що вона є новим кредитором як за договорами від 17 червня 2011 року та 5 липня 2012 року, укладеними між ПАТ ОСОБА_5 «Морський «та ПП «Прогрес» про надання підприємству кредитів, відповідно на суму 1200000 грн. 00 коп. та 4 000000 грн. 00 коп. зі сплатою 23 та 25% річних зі строком їх повернення до 17 червня 2016 року та 05 липня 2017 року, так і належного виконання зобовязань позичальника за кредитними договорами, забезпечених заставою рухомого майна ТОВ «Еко-Суми», згідно договорів від 17 червня, 13 серпня 2011 року та 5 липня 2012 року загальною вартістю 5352930 грн. 00 коп.

Заборгованість позичальника ПП «Прогрес» за кредитними договорами складає 16051275 грн. 00 коп., а тому, з метою погашення такої заборгованості, просила звернути стягнення на заставлене рухоме майно шляхом визнання за нею права власності.

В день звернення з вищезазначеним позовом до суду представником ОСОБА_4 ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову шляхом передачі позивачу, як заставодержателю, рухомого майна, що є предметом застави за відповідними договорами.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 16 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено та вжито заходів забезпечення позову.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 липня 2015 року вищезазначену ухвалу місцевого суду було скасовано, а питання про розгляд заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після нового розгляду заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, ухвалою місцевого суду від 12 серпня 2015 року заяву задоволено та вжито заходів забезпечення позову шляхом передачі предмета застави, який є предметом спору, на зберігання ОСОБА_4 заставодержателю, а саме обладнання:

1.Модуль компресорний, 2007 року випуску, в кількості 1 шт.

2.Блок обліку газу, 2007 року випуску, в кількості 1 шт.

3.Блок вхідних кранів, 2007 року випуску, в кількості 1 шт.

4.Ємність розширювальна, 2007 року випуску, в кількості 2 шт.

5.Балони (0,4 м. куб.), 2007 року випуску, в кількості 16 шт.

6.Ємність дренажна (0,6 м. куб.), 2006 року випуску, в кількості 1 шт.

7.Газонаповнювальні колонки, 2007 року випуску, в кількості 3 шт.

8.Автоматичні системи управління АГНКС, 2007 року випуску, в кількості 1 шт.

Знаходяться за адресами: м. Суми вул. Прикордонна, 18; м. Конотоп вул. Успенсько-Троїцька, 98 А та належить ТОВ «Еко-Суми».

Обладнання:

1.Автоматизована система управління АГНКС 3БМ-0,5/3-600-25;220-380В в кількості 1 шт.

2.Компресор тиску КД 2,0 (Блок акумуляторний УАГ 193.0000000, кількість балонів 6, обсяг балонів 0,65 куб.м., тиск газу 250 кгс/див 2).

3.Блок вхідних кранів УАГ 182.0200000 ПС ДУ 150, номінальний тис 4 кгс/див2; продуктивність 1500 куб м./година.

4.Заправочна колонка Шельф 100-2CNG.

5.Заправочна колонка Шельф 100-2CNG.

6.Блок компресорний БК-0,5/3-400-250 на базі компресора 4ГМ2,5-3,0/3,5-250.

7.КТП-10/0,93-В1 кіоск, тук, в/к (блочна комплексна трансформаторна підстанція БКТП 10/0,4 КВ тупікова, кіоскового типу, напруга 1000 кВ; потужність трансформатора 630 КВА).

Знаходяться у заставодавця ТОВ «Еко-Суми», за адресою: м. Охтирка вул. Залізнична, 48.

Обладнання:

1.Автомобільна газонаповнююча станція мережі газопостачання, в кількості 1 шт.

2.Автомобільна газонаповнююча компресорна станція мережі водопостачання та каналізації, в кількості 1 шт.

3.Автомобільна газонаповнююча компресорна станція кабельної мережі, в кількості 1 шт.

4.Кондиціонер LG G12LH, в кількості 1 шт.

5.Компютер CEL3,0/512/80, в кількості 1 шт.

6.Кондиціонер LG G2LH, в кількості 1 шт.

7.Апарат контрольно-касовий ПD-777-ЕИ01, в кількості 1 шт.

8.Джерело безперебійного живлення SMS STID, в кількості 1 шт.

9.Джерело безперебійного живлення НА-103HR, в кількості 1 шт.

10.Шафа металева ШО 12, в кількості 1 шт.

11.Стіл для оператора, в кількості 1 шт.

12.Прилад тарировки, в кількості 1 шт.

13.Автомобільна газонаповнююча стація, яка складається із:

- Модуль компресорний, 1 шт.

- Блок обліку газу, 1 шт.

- Блок вхідних кранів, 1 шт.

- Ємність розширювальна, 2 шт.

- Ємність кульообразна (0,2 м.куб), 5 шт.

- Балони (0,4 м.куб), 32 шт.

- Ємність дренажна (0,6 м.куб.), 1 шт.

- Газонаповнюючі колонки, 3 шт.

- Мережа автоматики, 1 шт.

Знаходиться у заставодавця ТОВ «Еко-Суми», за адресою: м. Суми вул. Курська, 50/1.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ «Еко-Суми» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постановленої ухвали, просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу про відмову у передачі заставного майна позивачу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що передача на зберігання позивачеві вказаного в ухвалі обладнання, яке є частиною цілісного майнового комплексу автомобільної газонаповнювальної компресорної станції (АГНКС), перешкоджає господарській діяльності товариства та призведе до невиконання ним зобовязань перед контрагентами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта, заперечення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 на підставі п.7 ч.1 ст.152 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити виконання рішення суду, також предмет спору є майно, яке перебуває у володінні, користуванні відповідача .

Колегія суддів не погоджується із висновком суду виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч.3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Одним з передбачених цією нормою способом забезпечення позову є передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам (пункт 7).

При цьому позивач має довести суду, що саме такий спосіб є доцільним, а також надати гарантії збереження майна іншими особами до вирішення справи. Із аналізу вищенаведених норм закону випливає, що матеріально-правові відносини, що виникають у зв'язку з передачею на зберігання речі, яка є предметом спору, регулюються загальними положеннями про договір зберігання та ч.2 ст.976 ЦК України. Зберігачем, у цьому разі, може бути особа, призначена судом, або особа, визначена за домовленістю сторін, між якими є спір.

Однак, це не може бути учасник відповідного спору, тобто зберігач має бути незацікавленою у вирішенні спору особою. Річ передається на зберігання іншій особі за її згодою, якщо інше не встановлено законом. Оскільки наразі законом не встановлено винятків із цього правила, передача особі речі на зберігання здійснюється виключно за згодою зазначеної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання боржником ТОВ «ЕКО-Суми» умов кредитного договору, забезпеченого заставою рухомого майна.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та передаючи майно яке є предметом спору позивачу, суд не звернув уваги на те, що такий вид забезпечення позову, як передача речі, що є предметом спору на зберігання можливий лише при передачі речі іншим особам, а не стороні у справі, у тому числі позивачу (ч.1 п.7 ст. 152 ЦПК України, ст.976 ЦК України).

Крім того, відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання щодо забезпечення заявленого позову шляхом передачі предметів застави, які є частиною цілісного майнового комплексу автомобільної газонаповнювальної компресорної станції, суд першої інстанції не зазначив підстави обрання саме такого виду забезпечення позову та не обґрунтував, що вжиті заходи не будуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи та не обмежать можливість господарюючому суб'єкту користуватися та розпоряджатися власним майном.

Крім того, місцевим судом, при винесенні ухвали, не враховано, що газове обладнання є частинами цілісних майнових комплексів АГНКС, які, в свою чергу, є обєктами підвищеної небезпеки, а тому передача їх на зберігання позивачу, який немає спеціальних знань та відповідних дозвільних документів на виконання, експлуатацію та зберігання спірного газового обладнання може призвести до екологічної та техногенної катастрофи, непоправних наслідків та псування (знищення) цього майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала про забезпечення позову судом першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Суми» задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 серпня 2015 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -