Єдиний унікальний номер: 448/224/15-ц
Провадження № 2/448/109/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30.03.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Власюк М.Б.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи - Відділ Держземагенства у Мостиському районі та Малнівська сільська рада Мостиського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що постановою Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року було задоволено її адміністративний позов до Малнівської сільської ради та ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1, правонаступник - ОСОБА_3.), третя особа - Управління Держкомзему у Мостиському районі, про визнання незаконним та скасування рішення Малнівської сільської ради від 21.10.2008року №5 та визнання незаконним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_6

Зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014року частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та вищезазначену постанову Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009року скасовано і провадження в цій частині закрито, так як в даному випадку був спір про право власності на частину земельної ділянки, який повинен був вирішуватися в порядку цивільного судочинства. В частині визнання незаконним та скасування рішення Малнівської сільської ради №5 від 21.10.2008року, на підставі якого був виданий спірний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009року на ім'я ОСОБА_6, постанову Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року залишено без змін.

З огляду на наведене, просить суд визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009року, виданий на ім'я ОСОБА_6.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник третьої особи Малнівської сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечили.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Мостиському районі Львівської області в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено статтею 126 Земельного Кодексу України.

Судом встановлено, що спірний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 був виданий 19.11.2009 року ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2).

Зазначений Державний акт виданий на підставі рішення 16 сесії 5-го демократичного скликання Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області №5 від 21.10.2008року «Про передачу безоплатно у власність земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_6».

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року у справі №2а-6/2011 задоволено адміністративний позов ОСОБА_5, визнано незаконним та скасовано вищевказане рішення 16 сесії 5-го демократичного скликання Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області №5 від 21.10.2008року, а також визнано недійсним спірний Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014року вищезазначену постанову Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним спірного Державного акта на право власності на земельну ділянку, а також в частині заявлених таких позовних вимог до ОСОБА_6, - скасовано і провадження в цій частині закрито. В решті постанову залишено без змін.

Тобто, постанова Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року, в частині визнання незаконним та скасування рішення Малнівської сільської ради №5 від 21.10.2008року, на підставі якого був виданий спірний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009року на ім'я ОСОБА_6, залишена без змін та на даний час набрала законної сили.

Як слідує із змісту зазначеної постанови Мостиського районного суду Львівської області від 20.07.2011року при розгляді вищевказаної адміністративної справи №2а-6/2011 судом першої інстанції встановлено, з висновком якого погодився апеляційний суд, що існуючі межі земельної ділянки ОСОБА_6, згідно спірного Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009року, суттєво зменшують розмір земельної ділянки ОСОБА_5 (позивачки у даній справі), порушуючи її права.

Відповідно до положень частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до зазначеної норми вищевказані встановлені обставини є обов'язковими для суду і суд бере їх за основу при розгляді даної справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №299/2014 (а.с.22-26), заведеної в Мостиській державній нотаріальній конторі, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, що прийняла спадщину, до складу якої відповідно до ст.1218 ЦК України входить право власності на земельну ділянку посвідчене спірним Державним актом, є дочка померлої - ОСОБА_3, відповідачка у справі.

В ході розгляду справи відповідачкою ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено обставин, на які та посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, тому суд відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 16, 393 ЦК України визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади, влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 152 Земельного кодексу України надає власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, такий захист здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.2, 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до вимог ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Враховуючи те, що право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, яке посвідчене спірним Державним актом, є похідним від відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, яке було визнано незаконним та скасовано у судовому порядку, беручи до уваги встановлені судом обставини про те, що межі земельної ділянки згідно спірного Державного акта порушують права позивачки ОСОБА_5 на частину її земельної ділянки, суд переконаний, що такий державний акт безумовно слід також визнати незаконним та скасувати.

Таким чином суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19.11.2009 року, виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (підпис) В.В.Борисенко

З оригіналом згідно :

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко