АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ майна в натурі та визначення полрядку користування приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з таким позовом, в якому уточнюючи свої вимоги в ході судового розгляду справи посилався на те, що йому і відповідачці на праві спільної часткової власності по 1/2 частині належить нежитлове приміщення загальною площею 42,9 кв.м. та ганок на першому поверсі житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яке можливо розділити по 1/2 частині в натурі з відступом від ідеальних часток та мінімальним переобладнанням за висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1111/1112-14 від 12.09.2014 року, тому просив суд виділити йому із спільної часткової власності в окремий об'єкт нерухомого майна 41/100 частини спірного нежитлового приміщення, що складається з приміщення «7» - зала площею 17,4 кв. м.; визнати право власності за ним на 41/100 частки цього приміщення, що складається з приміщення «7» - зала площею 17,4 кв. м.; припинити йому право спільної часткової власності на 1/2 частку цього приміщення; стягнути з відповідачки на його користь суму грошової компенсації у розмірі 61 010 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ частки в натурі із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.03.2003 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №197247 від 20.03.2003 року, реєстраційний номер 234520, ОСОБА_2 належить 1/2 частина нежилого приміщення, АДРЕСА_1: перукарня - приміщення № 43 поз.1-7, загальною площею 42,9 кв.м., ганок на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03.03.2003 року №564, за яким сторонам вирішено оформити права приватної власності на об'єкт цього нерухомого майна з видачею свідоцтв, а відповідно до експлікації на нежитлове приміщення позивач та відповідачка є власниками по 1/2 частині цього приміщення, яке є перукарнею, складається з трьох залів, коридору, туалету, битової, загальною площею 42,9 кв.м. і ганку, знаходиться на першому поверсі житлового будинку, обладнане одним виходом та сходами.

Судом встановлено, що взаємовідносини щодо використання належної позивачу частки майна - 1/2 частини вказаного нежитлового приміщення між сторонами не врегульовані.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1111/1112-14 від 12.09.2014 року ринкова вартість спірного приміщення перукарні складає 646 250 грн..

З технічної точки зору провести розділ вказаного приміщення в натурі у відповідності до ідеальних часток співвласників не надається можливим в зв'язку із розташуванням інженерних мереж (доступ повинен бути забезпечений для кожної частки приміщення).

Експертом запропоновано варіант розділу приміщення на дві частки з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників - 59/100 часток приміщення перукарні, в склад яких входять: приміщення № 1 коридор площею 3,1 кв.м., приміщення № 2 туалет площею 1,2 кв.м., приміщення № 3 битова кімната площею 1,6 кв.м, приміщення № 4 зала площею 5,8 кв.м., приміщення № 5 зала площею 5,6 кв.м., приміщення № 6 зала площею 8,2 кв.м., загальною площею 25,5 кв.м., яке відповідно функціонального призначення залишається перукарнею, та 41/100 частки, в склад яких входять: приміщення № 7 площею 17,4 кв.м., яке відповідно до вимог ДБН В.2.2-11-2002 «Підприємства побутового обслуговування» неможливо буде використовувати саме як перукарня, але після переобладнання можливо буде використовувати під інші цілі для надання послуг побутового обслуговування населення (прокатних послуг, ломбард, майстерень по ремонту одягу та інше). Розмір компенсації співвласнику, частка якого в результаті розділу буде менше, ніж належить до ідеальної частки, складає 61 010 грн..

Для влаштування двох ізольованих нежитлових приміщень співвласникам необхідно виконати наступні переобладнання: для обладнання входу у прим. 1-7 необхідно розширити віконний проріз та частину віконного прорізу переобладнати у дверний та збудувати крильце зі сходами; закласти дверний проріз між прим.6 та прим.7; всі інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників окремо згідно наданого варіанту розподілу та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах. Всі переобладнання виконати згідно проекту розробленого уповноваженою організацією та погодити і затвердити в відповідних установах.

Допитаний в судовому засіданні експерт Довгаль І.А. суду пояснила, що відповідно до запропонованого нею розділу нерухомого майна в натурі сторони повинні розробити проекти та звернутися до уповноважених органів, погодити і затвердити необхідні переобладнання, але санітарні норми при вирішенні поставленого питання не враховувалися.

Державними санітарними правилами і нормами для перукарень різних типів - ДСПіН 2.2.2.022-99, затвердженими постановою заступника Головного державного санітарного лікаря України від 25 березня 1999 року № 22, дозволяється улаштування жіночих, чоловічих та універсальних залів, ними також передбачено, що на одне робоче місце у жіночому залі повинно приходитись не менше 8,0 кв.м., у чоловічому не менше 6,0 кв.м., в універсальному - не менше 8,0 кв.м..

За змістом положень ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) приміщення, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину приміщення із самостійним виходом, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації (у тому числі будівлі) можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна при наявності висновку щодо технічної можливості поділу або виділу в натурі частки об'єкта нерухомого майна. Такі висновки складаються фахівцями судово-експертних установ з вирішенням питань відокремленості приміщень, які виділяються, за наявності окремих входів до них, відсутності приміщень спільного користування, наявності фундаменту, окремого даху тощо відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 р. щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи. Пунктом 5.7. Науково-методичних рекомендацій встановлено, що для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу об'єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об'єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно окрім інших передбачених документів надати дані щодо фактичного використання нерухомого майна та про можливість здійснювати подальшу господарську діяльність та належну експлуатацію в разі розподілу (виділення частки) нерухомого майна.

Виходячи з того, що позивач не довів можливість виділення ізольованих приміщень, які можуть використовуватися як окремі, або які можна переобладнати в такі окремі приміщення зі збереження їх цільового використання, не узгоджена процедура виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності згідно ст. 364 ЦК України, а допитаний в судовому засіданні експерт не усунув суперечностей, викладених у своєму висновку, суд першої інстанції, керуючись вищезазначеними нормами закону, обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність заявленого позову про виділ спірного майна в натурі та визначення порядку його користування.

З урахуванням наведеного викладені у скарзі доводи ОСОБА_2 про можливість виділу спірного майна в натурі зі збереження його цільового використання належними доказами не підтверджуються, не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства, регулюючого порядок і зобов'язання позивача надавати докази в підтвердження заявлених ним вимог, правильність наведених висновків суду не спростовують і фактично зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів, яким суд дав належну оцінку, а посилання скаржника на те, що ДСПіН 2.2.2.022-99 допускається влаштовувати перукарні на одне-два робочих місця в одному приміщенні площею 15 кв.м., не може бути прийнято до уваги, оскільки за висновком експертизи приміщення на одне робоче місце у жіночому залі не менше 8,0 кв.м. та у чоловічому не менше 6,0 кв.м. згідно вимог цих норм відповідачці не виділяється. Крім того, матеріали справи не містять доказів погодження у відповідних установах переобладнання спірного приміщення згідно висновку експертизи.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: