Справа № 727/4443/14-ц
Провадження № 2/727/116/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Гончарової І.М.

При секретарі Мельник І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 02 жовтня 2007 року він з ПАТ КБ «Приватбанк» уклав договір про іпотечний кредит № CVRSG4 від 02.10.2007 року, відповідно до умов якого йому надано кредит в сумі 272 700, 00 грн. для придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Проспект Незалежності б 86, кв. 2.

Кредитні кошти на придбання житла отримано під час шлюбу з відповідачкою - ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2012 року, шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано.

21 листопада 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці, яким вирішено спір про поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 вартість ? частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 210» 1993 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, в розмірі 17 500, 00 гривень, та вартість ? частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 313», 2005 р.в., д.н.з.НОМЕР_2, в розмірі 55 500, 00 гривень.

При ухваленні рішення про поділ майна подружжя, судом не було враховано зобов'язання та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, зокрема зобов'язання за договором про іпотечний кредит від 02.10.2007 року.

Оскільки кредитні кошти за договором отримані для купівлі житлового приміщення, яке відповідно використано в інтересах сім'ї, то дані кошти являються об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

У відповідачки з моменту передачі у власність йому кредитних коштів на придбання квартири, виник солідарний обов'язок перед банком щодо погашення кредиту.

Однак, як і в період шлюбних стосунків, так і після розірвання шлюбу, відповідачкою зобов'язання подружжя в частині солідарного обов'язку, не виконано.

Вважає, що у нього наявні достатні підстави для стягнення половини вартості від зобов'язань подружжя за договором про іпотечний кредит від 02 жовтня 2007 року в період після розірвання шлюбу.

Відповідно до квитанцій про оплату № 1 від 09 січня 2014 р., № 17 від 09.01.2014 р., № 18 від 09.01.2014 р. та № 20 від 09.01.2014 р., ним оплачено суму коштів у розмірі 351 147, 78 грн. як погашення кредиту, та штрафні санкції у розмірі 699, 96 грн. та 3606, 00 грн., а також комісію у розмірі 1755, 69 грн. згідно договору, за період, після розірвання шлюбу, разом сума коштів становить 355 453, 74 грн.

На даний час кредитні кошти ним повернуто у повному обсязі. Згідно довідки від 21 січня 2014 р., він не мас заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором про іпотечний кредит.

Тому, вважає вимоги про стягнення з відповідачки половини коштів, оплачених ним, відповідно до умов договору про іпотечний кредит, після розірвання шлюбу обґрунтованими.

Просить стягнути з відповідачки на свою користь 1/2 суми коштів за договором про іпотечний кредит від 02.10.2007 року № СУРБС4, у розмірі 177 726, 87 грн., сплачених після розірвання шлюбу. Стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати у розмірі 1 777, 26 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, підтвердивши обставини, які зазначені в позові, просили позов задовольнити. Позивач пояснив крім цього, що дійсно продав квартиру АДРЕСА_2, за яку суму відповідати відмовився, так само як відмовився відповідати чи повернув він половину вартості від проданї квартирі відповідачці.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач що після того як судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 р. було здійснено поділ спільного майна в тому числі і квартири за адресою м. Чернівці проспект Незалежності 86/ 2, звернувся до неї як співвласника 1/2 частини квартири з проханням продати вказану квартиру з метою погашення кредиту, повідомив також, що банк заперечує щодо вчинення вказаного правочину, оскільки зацікавлений в поверненні кредитних коштів разом з штрафними санкціями та комісією. 3 цією метою позивач разом з нею уклав договір № 16 від 23.12.2013 р. з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 про надання останнім послуг щодо організацій продажу квартири, яка за згодою сторін була оцінена в 61 тис. доларів США . В подальшому, на прохання позивача, вона надала йому нотаріально завірену заяву від 09.01.2014 р. про згоду на продаж квартири і в цей же день позивач здійснив в нотаріальному порядку продаж вказаної квартири та особисто отримав кошти за неї. і в цей же день, як вбачається з самого позову, за отримані від продажу квартири кошти здійснив погашення грошових сум за іпотечним кредитом. Дії позивача щодо відчуження квартири, отримання ним коштів за її продаж свідчать про те, що у нього відсутні підстави вважати, що у неї по відношенню до вказаною договору про іпотечний кредит є солідарні з ним зобов'язання.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 65 ч.4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до договору про іпотечний кредит № CVRSG4 від 02.10.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 останньому було надано кредит в сумі 272 700, 00 грн. для придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Проспект Незалежності б 86, кв. 2. Кредитні кошти на придбання житла були отримані під час шлюбу з ОСОБА_2, шлюб з якою був розірваний 18 червня 2012 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість ? частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 210» 1993 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, в розмірі 17 500, 00 гривень, та вартість ? частини автомобіля марки «Мерседес Бенц 313», 2005 р.в., д.н.з.НОМЕР_2, в розмірі 55 500, 00 гривень.

Під час ухвалення даного рішення про поділ майна подружжя, судом не розгядалась вимога про врахування зобов'язання та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, зокрема зобов'язання за договором про іпотечний кредит від 02.10.2007 року, який був отриманий позивачем для придбання квартири.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Виходячи з того, що кредитні кошти за договором про іпотечний кредит були використані для придбання житлового приміщення, яке відповідно використано в інтересах сім*ї та в силу ст. 61 ч.3 СК України дані кошти є об*єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому відповідачка має нести солідарний обов*язок за зобов*язанням.

Згідно квитанції від 09 січня 2014 року ОСОБА_1 вніс на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за договором CVRSG4 351147,78 грн. Інші квитанції надані позивачем на суми 699,96 грн., 3606,00 грн., 352893,43 грн. не можуть бути взяті судом до уваги оскільки в них вказано призначення платежу надходження готівки за платіжними картками, а не сплата штрафних санкцій за кредитним договором,

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09 січня 2014 року квартира АДРЕСА_4 продана за ціною 81615,00 грн.

З урахуванням того, що позивач відмовився повідомити суду про те, чи повернув він половину від отриманих коштів після укладення зазначеного договору купівлі квартири відповідачці, а вона заперечує цей факт, суд вважає, що суму 81 615 грн., яку позивач отримав за продаж квартири слід відрахувати від суми заборгованості за кредитом та стягнути з відповідачки ? частину від 269 532.78 грн. ( 351 147,78 81 615), а саме 134 766 грн. 39 коп.

В решті позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 65 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 134 766 грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1347 грн. 66 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гончарова І.М.