Провадження № 22-ц/780/3728/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 1 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Голуб С.А., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Роговської Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року у за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у житловому будинку з надвірними будівлями.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 у м. Борисполі Київської області. Позивачу належить 2/3 частки, а ОСОБА_3. - 1/3 частка в цьому об'єкті нерухомого майна. Спільне володіння і користування будинком є неможливим. Відповідачу належить квартира АДРЕСА_2 в м. Славутичі. Тому ОСОБА_2 просила суд припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та стягнути на користь відповідача вартість цієї частки в розмірі 81686 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Борисполі Київської області. Позивачу належить 2/3 частки, а ОСОБА_3 - 1/3 частка в цьому об'єкті нерухомого майна. Ці обставини підтверджуються копіями договорів дарування, копією свідоцтва про право на спадщину та копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 365 ЦК України та прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ч.І ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно з ч.І ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

По справі встановлено, що 1/3 частка відповідача в спірному житловому будинку та надвірних будівлях є значною.та відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №21/12 від 14 січня 2013 року може бути виділена в натурі.Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2013 року, яке набрало законної сили, частка відповідача в цьому об'єкті нерухомого майна виділена в натурі.

В матеріалах цивільної справи міститься довідка КП «Агентство регіонального розвитку» №127 від 24 грудня 2014 року (а.с.74), з якої вбачається, що відповідачу належить квартира АДРЕСА_2 в м. Славутичі. Однак достовірність цього доказу спростовується копією договору дарування, укладеного 27 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №156. За цим договором відповідач безоплатно передала у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 в м. Славутичі. Докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 належить інше житло, відсутні.

Крім того, позбавлення ОСОБА_3 її права власності на її частку в цьому об'єкті нерухомо майна є невиправданим та становить пряме порушення ч.І ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції також вважав, що підстави для припинення права власності ОСОБА_3 на її 1/3 частку в житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Борисполі відсутні.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Крім того відповідно до положень ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Оскільки рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2013 року, яке набрало законної сили, частки сторін у праві власності на спірний об'єкт нерухомого майна виділені в натурі, право спільної часткової власності на це майно є припиненим, у зв»язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

За наведених обставин рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: