Справа №2-3425/11 19.05.2015 19.05.2015 19.05.2015
Провадження № 22ц/784/1066/2015 Головуючий у першій інстанції: Коваленко І.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Ж.М.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Романенко Ю.О.

за участі: заявника ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5, державного виконавця Чмих Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

головного державного виконавця Ленінського відділу

Державної виконавчої служби Миколаївського міського

управління юстиції

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2015 року, постановлену за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Людмили Василівни щодо оцінки майна та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 р. ОСОБА_4 звернулась зі скаргою на дії головного державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінського ВДВС ММУЮ) Чмих Л.В. щодо оцінки майна та зобов'язання вчинити певні дії.

Вказувала, що в червні 2014 р. дізналася про відкриття державним виконавцем постановою від 23 лютого 2011 р. виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 1 лютого 2011 р., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 117 872 грн. 25 коп.

Державним виконавцем 3 липня 2014 р. складено акт опису й арешту майна, а саме - 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.

6 грудня 2014 р. ОСОБА_4 отримала повідомлення державного виконавця від 17 листопада 2014 р. про результати оцінки арештованого майна, вартість якого склала 48 800 грн. Не погодившись із звітом про оцінку, 11 грудня 2014 р. вона надала до Ленінського ВДВС ММУЮ заперечення проти результатів оцінки арештованого майна.

З отриманого 11 лютого 2015 р. акту переоцінки майна від 2 лютого 2015 р. дізналася, що державним виконавцем самостійно переоцінене арештоване майно та визначено його вартість в розмірі 39 040 грн. замість призначення і проведення рецензування звіту про оцінку.

Посилаючись на те, що вартість арештованого нерухомого майна відповідно до проведеної оцінки є заниженими та не відповідає ринковій вартості, що порушує її права як боржника, та державним виконавцем не проведено рецензування цієї оцінки і не взято до уваги договір іпотеки, укладений між Банком та ОСОБА_7, предметом якого є житловий будинок в АДРЕСА_2, а також те, що остання не відмовляється від виконання своїх зобов'язань, просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ щодо результатів оцінки арештованого майна та зобов'язати державного виконавця скасувати акт переоцінки майна від 2 лютого 2015 р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2015 р. скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В. щодо непроведення рецензування звіту про оцінку - неправомірними.

Скасовано акт переоцінки майна, а саме - 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, складений 02 лютого 2015 р. головним державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В.

Скасовано зупинення продажу вказаного майна, встановлене ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2015 р.

В іншій частині вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі головний державний виконавець Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує на безпідставність її доводів і просить скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення головного державного виконавця, заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на примусовому виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 1 лютого 2011 р., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 117 872 грн. 25 коп.

В установлений державним виконавцем строк в добровільному порядку рішення суду боржниками не виконано.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2013 р. здійснено заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

3 липня 2014 р. головним державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В. складено акт опису й арешту майна - 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4

Згідно висновку з незалежної оцінки майна, здійсненого оцінювачем ТОВ «Українська експертна група», який ОСОБА_4 отримала 06 грудня 2014 р., станом на 6 листопада 2014 р. вартість арештованого нерухомого майна склала 48 800 грн.

11 грудня 2014 р. ОСОБА_4 направила до Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В. письмові заперечення проти результатів оцінки арештованого майна.

24 грудня 2014 р. головним держаним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В. направлено до Головного управління юстиції у Миколаївській області документи щодо реалізації на електронних торгах арештованого майна, на яке звернуто стягнення, за початковою вартістю - 48 800 грн.

Згідно повідомлення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області перші торги з реалізації 1/5 частки квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, не відбулися, у зв'язку з чим 2 лютого 2015 р. головним державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ Чмих Л.В. складено акт переоцінки майна згідно якого вартість 1/5 частки квартири зменшено з 48 000 грн. до 39 040 грн. (на 20 %).

Задовольняючи частково скаргу, суд вважав, що у зв'язку з порушенням головним державним виконавцем положень ст. ст. 6, 31, 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо доведення до відома ОСОБА_4 повідомлення про оплату вартості рецензування звіту про оцінку майна арештованого майна, дії державного виконавця щодо непроведення рецензування оцінки майна та наступна його переоцінка є неправомірними.

Однак, з таким висновком погодитись не можна.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення частини четвертої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Таким чином, необхідною умовою призначення рецензування звіту про оцінку майна є оплата витрат, пов'язаних з проведенням рецензування, стороною виконавчого провадження, яка заперечує проти результатів оцінки.

Направивши заперечення щодо проведеної оцінки майна, ОСОБА_4 дій щодо ініціювання оплати проведення рецензування не вчинила.

У зв'язку з цим 17 грудня 2014 р. боржнику ОСОБА_4 було направлено рекомендованим листом пропозицію щодо проведення оплати витрат, пов'язаних з рецензуванням оцінки майна, в сумі 800 грн. в строк до 22 грудня 2014 р.

На підтвердження відправлення такого рекомендованого листа державним виконавцем надано реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції за 17 грудня 2014 р. (т. 2 а.с 145).

З оглянутої в судовому засідання апеляційної інстанції зворотного поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах виконавчого провадження, також вбачається, що вказаний лист було вручено ОСОБА_4 працівником пошти 25 грудня 2014 р.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Порядок надіслання відправлень сторонам виконавчого провадження державним виконавцем врегульовано ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження»

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Аналогічні вимоги передбачені положеннями пунктів 3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2014 за №489/20802, передбачено, що надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону України «Про виконавче провадження». Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі,

Таким чином, старшим державним виконавцем виконані вимоги закону щодо порядку повідомлення заявника про необхідність провести оплату витрат на рецензування, і таке повідомлення було отримано боржником, а тому висновок суду про невідповідність дій старшого державного виконавця вимогам закону суперечить наявним у справі доказам та встановленим обставинам справи.

За такого колегія суддів вважає, що ухвала суду в силу п. 2 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Людмили Василівни задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Людмили Василівни щодо оцінки майна та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь головного державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Людмили Василівни 121 (сто двадцять) одну грн. 80 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: