Провадження № 2/641/706/2015 Справа № 641/257/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мельник І.М., при секретарі - Бєловій А.М.

за участю позивача - ОСОБА_4

за участю представника відповідача - ОСОБА_2.

за участю відповідача- ОСОБА_5

за участю представника відповідача -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та призначити позивача опікуном ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та його представника в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є бабусею неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 а відповідачем по справі є батько неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В свідоцтві про народження ОСОБА_6, в графі мати зазначено - ОСОБА_7, а в графі батько зазначено - ОСОБА_5.

Позивач, вказала, що її донька - ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 24.06.2014 року), та зазначила, що з народження і по теперішній час її онука - ОСОБА_6 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, про що зазначено у довідці від 25.07.2014 року з КП «Жилкомсервіс» дільниця № 56.

В своїх поясненнях позивач зазначила, що її донька перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.05.2011 року, проте відповідач ні під час шлюбу, ні після розлучення не приділяв уваги вихованню, утриманню чи розвитку дитини, а коли відповідач проводив час з дитиною, він перебував в стані алкогольного сп'яніння, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги.

Також зазначила, що 17.01.2012 року Фрунзенським районним судом постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_6, проте, незважаючи на рішення суду, відповідач жодного разу добровільно не перераховував аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, та, після винесення Фрунзенським районним судом рішення від 17.01.2012р. про примусове стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_6 , та відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Друзенко Т.О., відповідно до постанови від 29.02.2012р., відповідач ухилявся від явок до державного виконавця та від повідомлень свого місяця роботи, про що є відповідні відомості в матеріалах виконавчого провадження № 31477870.

Крім того зазначила, що відповідно до постанови про проведення відрахування із заробітної плати (доходів) боржника станом на 01.08.2013р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 становила 5510,30 грн, а всі витрати по матеріальному утриманню малолітньої ОСОБА_6, несе позивач та її чоловік, також вказала, що саме вона займається вихованням дитини, після смерті матері від онкологічного захворювання, неповнолітня ОСОБА_6, фактично позбавлена батьківського піклування, проте наразі позбавлена юридичного статусу для отримання відповідних соціальних виплат, передбачених чинним законодавством, а також відсутні підстави для надання їй державних гарантій соціального захисту.

Також зазначила, що відповідно від 28.10.2014 року, служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Також, відповідно до висновку служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 15.09.2014 року, № 1256 з 15.09.2014 року, позивач перебуває на обліку в службі у справах дітей Фрунзенського району, як кандидат в опікуни дівчинки.

Позивач також зазначила, що не зважаючи на те що вона є пенсіонеркою, вона продовжує працювати в товаристві "Каскад" на посаді касира та отримує заробітну плату щомісяця в розмірі 2450,00 грн., крім того її чоловік, який мешкає з ними, є пенсіонером, та також продовжує працювати, зазначила, що їхня родина має стабільний дохід та може забезпечити всім необхідним не лише себе, а й онучку.

В своїх поясненнях позивач також послалась на медичні довідки, згідно до який на обліку в наркологічному, туберкульозному, психоневрологічному, дерматовенерологічному диспансерах не перебуває, хронічними захворюваннями, які б перешкоджали вихованню та утриманню неповнолітньої онуки ОСОБА_6, не має.

Крім того, згідно акту обстеження житлових умов дитина має окреме спальне місце, місце для занять та відпочинку (письмовий стіл, книжкові полиці, стілець, диван-кровать). Дитина забезпечена всім необхідним, а саме: в наявності продукти харчування, предмети особистої гігієни, необхідні речі, власний ноутбук.

Позивачка повністю займається фізичним та духовним вихованням онуки, а саме піклується за онукою, яка навчається в загальноосвітній школі, відвідує гуртки, в зв'язку з чим дівчинка має досягнення та відзнаки в спортивних танцях.

Крім того позивач вказала, що відповідно до висновку психолога ДУ "Інституту охорони здоров'я дітей та підлітків НАМНУ" ОСОБА_8 від 02.10.2014р. проведено психодіагностичне дослідження дитини та встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6, сприймає відповідача ОСОБА_5. вороже, та має досить високий рівень ступеню тяжкості емоційного конфлікту особистості по відношенню до відповідача.

Щодо сприйняття неповнолітньої ОСОБА_6 позивача (бабусі) зазначено, що "на малюнку "Моя сім'я" дівчинка зобразила себе з бабусею ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_9", "фігура бабусі несе позитивне та значуще навантаження" .

Позивач також вказала, що вона є найкращим кандидатом в опікуни неповнолітньої ОСОБА_6, оскільки з самого народження приймає участь в її вихованні та розвитку, між позивачем та неповнолітньої ОСОБА_6, за весь час сумісного мешкання однією родиною склалися теплі, дружні стосунки, та для неповнолітньої ОСОБА_6 вона є близькою людиною.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову, та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що за життя матері дівчинки ОСОБА_7, а саме після розірвання шлюбу, не бажала та систематично уникала зустрічей з відповідачем ОСОБА_5, та не давала взагалі бачитись з донькою.

Після смерті матері ОСОБА_7, позивач ОСОБА_4 також почала постійно перешкоджати побаченням відповідача ОСОБА_5 з донькою ОСОБА_6, та до того ж, налаштовувала дитину проти рідного батька, що було дуже помітно при зустрічах з дитиною.

Крім того, вказав, що він неодноразово намагався домовитися з матір'ю неповнолітньої доньки ОСОБА_7, по телефону щодо побачень з донькою та надання коштів на її виховання і утримання, але в результаті розмови отримував категоричну відповідь про відсутність взагалі будь-якої потреби в його матеріальній допомозі.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив пояснення позивача, а саме зазначив, що майже з народження і до теперішнього часу, його донька малолітня ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_4.

Також зазначив, що він раніше мав офіційне місце роботи, та з його заробітної плати щомісячно здійснювалися відрахування аліментів на дитину, та вказав що на цей час він працює з 03.02.2014 року, оплата його праці складає 2500 грн., проте за даний період він не перераховував жодного разу аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, також зазначив, що після смерті своєї колишньої дружини, він звернувся до управління пенсійного фонду України, щодо надання державної допомоги за втратою годувальника на утримання малолітньої ОСОБА_6, та з грудня 20114 року він отримує дорогу від держави у розмірі 900 грн., щомісячно.

Вказав, що у грудні 2014 року він, поштовим переказом направив на адресу відповідача, отриману від держави допомогу за втратою годувальника у сумі розмірі 900 грн., та зазначив даний переказ як аліменти, проте позивач ОСОБА_4 не отримала вказаного переказу, з підстав на думку відповідача небажання отримувати будь-яку допомогу з його боку, та вказав, що за життя матері неповнолітньої ОСОБА_6., він неодноразово намагався допомогти матеріально, проте вказані кошти також ніхто бажав отримувати.

Зазначив, вказав, що саме на 21.03.2014 року в якості аліментів ОСОБА_7 на утримання доньки було перераховано 2 400 грн., та 23.06.2014 року, після смерті матері неповнолітній ОСОБА_7, а саме у день поховання, він передав позивачці ОСОБА_4 на руки надано 2 500 грн., як допомогу на похорони.

Пояснив, що усвідомлював, що в повній мірі забезпечити всі витрати по утриманню доньки власними силами матері буде важко, він намагався будь-якими способами знайти спільну мову з ОСОБА_7 щодо утримання доньки, а також приймання участі у додаткових витратах на неї, викликаних розвитком її здібностей, оздоровленням.

Так, відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав, що від своїх обов'язків по утриманню своєї доньки ОСОБА_5 не ухилявся, увесь час цікавився та цікавиться її фізичним, розумовим розвитком та інтересами, а його спроби та спроби батьків ОСОБА_5 відвідати дитину в шкільному закладі залишались завжди безрезультатними, оскільки з пояснень керівництва школи побачення з дитиною можливо було лише за згодою матері ОСОБА_7, щоб уникати з приводу цього будь-яких непорозумінь, тому, твердження позивачки ОСОБА_4, що він ухилявся та ухиляється від виховання та утримання доньки, а також не надає їй матеріальної допомоги, відповідач вважає такими, які не мають обґрунтованих підстав.

Також зазначив, що він як батько дитини, має такі ж права щодо виховання та спілкування з донькою, у зв'язку з чим він звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова, та згідно рішення якого від 13 грудня 2012 року по справі № 2033/1157/2012 позов останнього задоволено частково, та встановлено для ОСОБА_5. дні побачень з донькою ОСОБА_6, однак відповідач не скористався своїм правом, та не спілкувався з донькою.

Крім того, відповідач вказав, що він працює, але без офіційного працевлаштування, що, на жаль, залежить не від нього самого, а пояснюється фінансово-економічними кризовими процесами в державі.

Також, відповідач наголосив, що позивач ОСОБА_4, є особа похилого віку, та враховуючи її не зовсім задовільний стан здоров'я не зможе в повній мірі приділити належну увагу дитині та її вихованню, та зазначив, що дівчинці необхідно відвідувати додаткові позашкільні гуртки для її всебічного розвитку, що буде потребувати додаткових зусиль та уваги з боку опікуна.

Таким чином, відповідач, вказав, що не ухилявся та не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а, навпаки, весь час намагається знайти спроби спілкуватися з дитиною.

Зазначив, що кошти на дитину сплачує щомісячно, про що свідчать долучені до заперечення квитанції про переказ коштів.

Третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради заявою від 03.02.2015 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10, 1974 р.н., пояснила суду, що вона є хрещеною матір'ю неповнолітньої ОСОБА_6, та зазначила, що дитина з чотиримісячного віку та по теперішній час постійно проживає з позивачем.

Приблизно п'ять років тому ОСОБА_7 та ОСОБА_5 фактично припинили шлюбні відносини, після чого він залишив родину та переїхав до своїх батьків., також вказала, що відповідач зловживав спиртними напоями та не опікувався вихованням, лікуванням доньки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та участі у вихованні дитини не приймав, у зв'язку з чим померла ОСОБА_7 вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на доньку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що він є батьком відповідача, при цьому пояснив, що між ним та позивачем склалися неприязні стосунки, йому відомо, що за життя ОСОБА_7, а саме після розірвання шлюбу, йоги сину усіляко перешкоджали у спілкуванні з донькою, так і після смерті ОСОБА_7, позивач ОСОБА_4 перешкоджає іхній родині у спілкуванні з неповнолітньої ОСОБА_6, також вказав, що йому відомо, що його син ОСОБА_5, після смерті своєї колишньої дружини ОСОБА_7, звернувся до Управління пенсійного фонду України з питанням про призначення пенсії за втратою годувальника, та з грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника, яка призначена неповнолітній ОСОБА_6, а дитина в свою чергу проживає з позивачем.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила, що вона є матір'ю відповідача, при цьому пояснила, що з онукою вона спілкувалась за ці роки лише декілька разів, тому що у їхньому спілкуванні перешкоджає позивач ОСОБА_4, проте хотіла б бачитись з нею у майбутньому, крім того, зазначила, що на поховання ОСОБА_7, позивачці було передано грошові кошти у розмірі 2500 грн.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, давши добутому юридичну оцінку, приходить до наступного.

Так відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 15., 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (N 3 від 30.03.2007 р.) - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Так, відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 22.10.2004 р. батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. є ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 24.06.2014 мати дитини ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Фрунзенським районним судом постановлено рішення від 17.01.2012р. про примусове стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_6 у розмірі ? частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, від 10.12.2014 року вих. № 17004/14-29, остаточна сума заборгованості по аліментам ОСОБА_5 станом на 23.06.2014 року складає 7718,06 грн.

Крім того судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6 після смерті матері, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає та повністю перебуває на утриманні позивача ОСОБА_4

Станом на час розгляду справи відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на дитину, жодним іншим шляхам, допомогу на утримання малолітньої ОСОБА_6 не здійснює, крім того з його слів оформив пенсію за втратою годувальника на свою неповнолітню доньку, в розмірі 900 гривень, та з грудня 2014 року отримує на своє ім'я, при цьому гроші на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 у будь який спосіб не надає.

В судовому засіданні відповідач заявив, щодо направлення ним 900 гривень в грудні 2014 року на адресу позивача, які в подальшому було йому повернуто, при цьому зазначив, що це кошти які є пенсію яка призначена його доньці, однак направив їх ОСОБА_4 зазначивши як аліменти.

Таким чином судом встановлено, що відповідач використовує грошові кошти які надає держава, як свої аліментні обов'язки на утримання дитини.

Згідно до довідки з дільниці № 56 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» №2286 від 25.07.2014 року, вбачається, що з 29.10.2004 року, ОСОБА_6 зареєстрована такою, що проживає разом з її бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до висновку служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо можливості ОСОБА_4 бути кандидатом в опікуни, вбачається, що ОСОБА_4, до кримінальної відповідальності не притягувалась, у розшуку не перебуває, що підтверджено довідкою Управління інформаційно - аналітичного забезпечення при ГУМВС України в Харківський області.

Таким чином, судом встановлено наявних ознак ст. 164 СК України.

Крім того, з медичних довідок вбачається, що ОСОБА_4, на обліку в наркологічному,туберкульозному,психоневрологічному,дераматовенерологічному диспансерах не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дитини, не має.

Також з довідки вбачається, що з 1976 року позивач ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_9, мешкає разом з чоловіком, сином ОСОБА_13, та онукою ОСОБА_6. Чоловік та син позивача, надали письмову згоду на установлення ОСОБА_4 опіки над онукою - ОСОБА_6.

Обстеження матеріальних та житлово-побутових умов неповнолітньої згідно до висновку від 15.09.2014 року, квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає неповнолітня, встановлено, що ОСОБА_6 має все необхідне для життя і навчання.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., з 01.03.2010 року та по теперішній час працює у товаристві «Каскад», на посаді касира, та виконує зобов'язання по веденню кадрового діловодства, має стабільний дохід.

Відповідно до характеристики з місця праці, позивач ОСОБА_4, за місцем роботи характеризується, як доброзичлива та комунікабельна, має заслужений авторитет серед співробітників та членів товариства, за роки праці зарекомендувала себе, як дисциплінований та відповідальний працівник, є чуйною та відкритою людиною.

Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 11 листопада 2014 року вбачається, що вихованням, навчанням, оздоровленням малолітньої дитини - ОСОБА_6, займається її бабуся ОСОБА_4, та вона проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Також з висновку вбачається, що згідно з довідками з дитячої поліклініки № 7, де взята на облік ОСОБА_6 та з ХСШ № 73, де вона навчається, батько життям доньки не цікавився, питаннями її виховання та оздоровлення не займався.

Крім того, у висновку зазначено, що батько дитини свої батьківські обов'язки по вихованню, оздоровленню та утриманню доньки не виконує.

Посилаючись на вказані обставини Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном.

У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 обґрунтовані та підлягають задоволенню, в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215, 217, 224 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 яка проживає за адресою АДРЕСА_1, опікуном над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до відділу реєстрації актів громадянського стану за місцем реєстрації малолітньої ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. М. Мельник