Провадження №4-с/522/139/15
Справа №522/9862/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шликова С.П.,

за участю секретаря Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, субєкт оскарження: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг», -

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» в обґрунтування якої зазначив, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1499/11, виданого 23.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення суми боргу у розмірі 319 875,42 грн. з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ласка Лізинг».

04 травня 2015 року копія вказаної постанови була отримана дружиною ОСОБА_1 за місцем його проживання у м. Одеса.

Вважає, що вказана постанова винесена державним виконавцем з порушенням прав та законних інтересів боржника ОСОБА_1, оскільки єдиним місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1, майна або нерухомості у Святошинському районі м. Києва ОСОБА_1 не має.

Крім того, як вказує ОСОБА_1 у своїй скарзі, за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 17, яка вказана у постанові про відкриття виконавчого провадження, як місце проживання боржника, останній не проживає та ніколи не проживав.

Вважає, що зазначення вищевказаної адреси було зроблено державним виконавцем або помилково, або навмисно з метою ускладнити йому можливість реалізовувати та захищати свої права.

У звязку з чим, на думку ОСОБА_1, державний виконавець не мала законних правових підстав для відкриття виконавчого провадження.

Просив суд визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо відкриття та проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 47422139 незаконними, визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1499/11, виданого 23.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення суми боргу в розмірі 319 875,42 грн. з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Ласка Лізинг», постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження ВП №47422139, постанову про стягнення виконавчого збору ВП №47422139.

До судового засідання представник заявника не зявився, про час, дату та місце розгляду скарги був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути скаргу за його відсутністю.

До судового засідання представник Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю на адресу суду не надходило.

До судового засідання представник заінтересованої особи ТОВ «Ласка Лізинг» не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд скарги за його відсутністю на адресу суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали скарги, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів скарги, 30 квітня 2015 року державний виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1499/11. виданого 23.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 319875,42 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг», при цьому місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначена адреса: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 17. (а.с 6)

В той же час, з наданої суду копії супровідного листа про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 року вих.. №26613/0322, адреса боржника ОСОБА_1 вказана, як «АДРЕСА_2». (а.с. 6)

Крім того, як вбачається з наданої суду копії постанови Начальника Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 12.06.2015 року, Начальником відділу при перевірці виконавчого провадження № 47422139 по виконанню виконавчого документа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 2-1499/11 від 23.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Ласка Лізинг» боргу у розмірі 319 875,42 грн. було виявлено порушення державним виконавцем Козиревою Т.І. при прийнятті виконавчого документа до виконання та відкритті виконавчого провадження вимог ст..ст. 20.25.26 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим, начальником ВДВС Святошинського районного управління юстиції у .м Києві визнано дії головного державного виконавця Козиревої Т.І. по виконанню вищевказаного виконавчого документа такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відкриття виконавчого провадження № 47422139 скасована. (а.с. 32-33)

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 в частині визнання дій державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 року не підлягає задоволенню, оскільки дії державного виконавця Козиревої Т.І. були визнані такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та скасована постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 року постановою Начальника Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Щодо вимог ОСОБА_2 в частині визнання проведених виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 47422139 незаконними та скасування постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження ВП №47422139, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаних вимог, оскільки ОСОБА_1 та його представником не було надано жодних доказів щодо вчинення будь яких виконавчих дій державним виконавцем Козиревою Т.І. в рамках вищевказаного виконавчого провадження, а також не було надано доказів того, що державним виконавцем взагалі виносилася постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 47422139.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 19, 20,25, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383, 384, 385, 386, 387, 208, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, субєкт оскарження: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: .