Провадження №2/263/1418/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 травня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказавши, що з 21.05.2008 року він працював в ПАТ «Азовзагальмаш» начальником оперативної групи, а 08.09.2014 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, при цьому роботодавець при звільненні не провів повний розрахунок з позивачем. Тому він просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку.

Позивач у судовому засіданні не був присутнім, від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Також не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом згідно копії трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 з 21.05.2008 року працював в ПАТ «Азовзагальмаш» контролером, а потім начальником оперативної групи, 08.09.2014 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

З матеріалів справи вбачається, що на день звільнення ПАТ «Азовзагальмаш» мало перед ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 1171,84 грн., яка була сплачена йому лише 04.03.2015 р.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернув увагу судів на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП України та інших актів законодавства України.

Згідно ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи із змісту наведених норм, право працівника на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплати підприємством звільненому працівникові усіх сум, що йому належать, як компенсація порушеного права на своєчасне отримання винагороди за працю при звільненні, знаходиться у залежності від вини підприємства.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 03 липня 2013 року по справі №6-64цс13, зокрема: відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, відповідачем надана довідка №238/ро-845 від 18.05.2015 р. про середньогодинну заробітну плату позивача в розмірі 9,91 грн., виходячи з графіку його роботи.

У зв'язку з цим на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9910 грн., яка розрахована наступним чином: 1000 робочих годин (125 робочих днів по 8 годин за період з 09.09.2014 р. по 04.03.2015 р.) х середньогодинна заробітна плата 9,91 грн.

Зважаючи на те, що позивач на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в силу положень частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9910 (дев'ять тисяч дев'ятсот десять) гривень 00 копійок з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Повторне заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Турченко