Справа № 2-н-3334/11
Номер провадження 4-с/404/26/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року

Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі Ткачук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_1 вказує, що 19 березня 2015 року йому стало відомо, що на легковий автомобіль «ЗАЗ 110307» номер державної реєстрації 54769 ОН, легковий автомобіль «DACIA Logan 1.4» номер державної реєстрації ВА 2442 АН, вантажний автомобіль «КС 4561 Краз 250» номер державної реєстрації ВА 7048 АЕ, екскаватор ЄО - 2621 1988 р. в. номер державної реєстрації 05562 ВА, навантажувач ПАТУ 5000 1988 р. в. номер державної реєстрації 04196 ВА було накладено арешт. Арешт на належні йому автомобілі було накладено Постановою «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 30 червня 2011 року державного виконавця Шлянін О.В. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ.

01.07.2011 року Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено записи до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 11343929, № 11343948, № 11343964, №11343977, № 11343985.

20 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою в якій просив ознайомити його з виконавчим провадженням та надати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна від 30.06.2011 року. Але йому було роз'яснення, що по-перше державний виконавець Шлянін О.В. більше не працює, а по - друге виконавче провадження вже завершено виконавчий документ 25.04.2012 року було повернуто стягувачу. А виконавче провадження уже знищено.

ОСОБА_1 вказує, що державний виконавець повинен був зняти арешт з автомобілів, накладений у виконавчому провадженні, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, проте цього не зробив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу на постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року підтримав, просив поновити йому строк для подання даної скарги та постановити ухвалу, якою визнати неправомірною та скасувати вказану постанову.

Представник Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час розгляду скарги був повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.

Представник стягувача заперечив можливість зняття арешту та заборон, через фактично не виконане судове рішення.

Розглянувши скаргу на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим її задовольнити, а строк для подання даної скарги поновити:

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно ч.2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року, лише 19 березня 2015 року. Про це йому повідомив приватний нотаріус ОСОБА_2 З урахуванням пояснень заявника щодо причин пропущеного строку на звернення з даною скаргою до суду, суд визнає поважною причину пропуску заявником встановленого законом строку та поновлює строк для звернення до суду.

Згідно до статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно інформації про виконавче провадження 25.02.2012 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу у боржника не виявлено. Проте, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на майно належне ОСОБА_1 було накладено арешт згідно постанови від 30.06.2011 року.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що державний виконавець складає акт.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2912 року за № 512/5, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчою документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Але по даний час арешт з майна скаржника не знятий.

Крім того, ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

В той час, як передбачено ч.5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Таким чином відповідно до ст. 57 цього Закону постановами державного виконавця може бути накладений арешт у розмірі стягнення. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження борг ОСОБА_1 становить 4105,18 грн. а арешт було накладено на все рухоме майно вартість якого становить більше 1000000,00 грн.(одного мільйона гривень).

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

З огляду на викладене вище та на підставі наявних під час розгляду скарги доказів, судом встановлено та не спростовано державним виконавцем, що під час закінчення виконавчого провадження ним не вжито в повному обсязі передбачених ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» заходів, а саме не знято арешт накладений на майно боржника.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ - ОСОБА_3 при винесенню постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року - є неправомірними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Тому постанова державного виконавця від 30 червня 2011 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 50, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати Постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ, ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30 червня 2011 року по виконавчому провадженню №30419489, на підставі якої накладено арешт на легковий автомобіль «ЗАЗ 110307» номер державної реєстрації 54769 ОН, легковий автомобіль «DACIA Logan 1.4» номер державної реєстрації ВА 2442 АН, вантажний автомобіль «КС 4561 Краз 250» номер державної реєстрації ВА 7048 АЕ, екскаватор ЄО - 2621 1988 р. в. номер державної реєстрації 05562 ВА, навантажувач ПАТУ 5000 1988 р. в. номер державної реєстрації 04196 ВА

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4