АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 672/1775/14-ц
Провадження № 22-ц/792/991/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Заїки В.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Городоцького районного суду від 30 березня 2015 року цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» зазначало, що 30 травня 2008 року з відповідачем був укладений кредитно-заставний договір, згідно якого ОСОБА_6 отримала кредит в сумі 11105, 42 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 травня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язання відповідач надала в заставу автомобіль ВМW, модель 3201, 1997 року випуску. Проте, ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 01 грудня 2014 року в сумі 19565 доларів США. Тому позивач просив суд в рахунок заборгованості за кредитним договором № НМІВА800000042 від 30.05.2008 року в сумі 19565 дол. США (10718,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 5049,04 доларів США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3797,91 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом), а також заборгованості з неустойки в сумі 630446, 28 грн. (615561,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 14634,62 грн. штраф (процентна складова)), звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВМW, модель 3201, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2, рєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_7 (32000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою -покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Городоцького районного суду від 30 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що відповідач з 2009 року і по теперішній час злісно ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором і судом зафіксований факт невиконання зобов'язання. Отже, суд при винесенні рішення повинен був керуватися положеннями ст. 1050 ЦК України, ст. 19, 20 Закону України «Про заставу». Погіршення фінансового стану відповідача та фінансова криза в країні, згідно ст. 625 ЦК України, не звільняє від виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, суд безпідставно звільнив відповідача від цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов'язання.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитно-заставний договір № НМІВА800000042, згідно якого останній було надано кредит в сумі 11105,42 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 травня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язання відповідач надала в заставу автомобіль ВМW, модель 3201, 1997 року випуску, придбаний за кредитні кошти.

Умови кредитного договору відповідач виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 24 листопада 2009 року утворилась заборгованість в сумі 15696,46 доларів США.

Договором, укладеним між сторонами 30 травня 2008 року, у розділі 12 «Звернення стягнення на предмет застави», п.12.2 передбачено позасудове звернення стягнення; п.12.3 - звернення стягнення шляхом продажу; п.12.3.3 під час звернення на предмет застави у позасудовому порядку шляхом його продажу - позичальник уповноважує банк на його власний розсуд, від імені позичальника здійснювати будь-які дії для відчуження предмету застави, в тому числі укладати договори купівлі-продажу предмету застави, оформляти право власності банку на предмет застави.

З метою врегулювання питання щодо погашення заборгованості на вимогу банку, відповідачем добровільно було передано автомобіль за актом приймання-передачі від 10.11.2009 року, для реалізації за ринковою ціною та направлення виручених коштів на погашення заборгованості.

Згідно даного акту автомобіль в технічно-справному стані з оригіналами документів на нього передано представникам банку.

Під час розгляду справи банком не надано обґрунтування того, чому реалізацію предмета застави не було проведено з моменту його передачі банку, не зазначено початкову вартість, заходи щодо забезпечення збереження автомобіля з часу його передачі, цим самим банк порушив принцип рівності сторін договору, своїми діями поставив відповідача у невигідні для нього умови, оскільки від своєчасної реалізації заставного майна сума боргу у відповідача значно б зменшилася.

З наведених підстав суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що 30 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитно-заставний договір № НМІВА800000042, згідно якого останній було надано кредит в сумі 11105,42 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 травня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язання відповідач надала в заставу автомобіль ВМW, модель 3201, 1997 року випуску, придбаний за кредитні кошти.

Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

10.11.2009 року у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором ОСОБА_6 передала автомобіль ВМW, модель 3201, 1997 року випуску, який перебував у заставі, у володіння банку за актом приймання-передачі.

Відповідно до повідомлення ОСОБА_6 від 13.09.2010 року у зв'язку з порушенням зобов'язання за вказаним кредитним договором та наявністю заборгованості в сумі 13292,88 доларів США, банк на підставі ст. 1050 ЦК України та умов договору поставив вимогу повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати одержання цього повідомлення та попередив про намір звернути стягнення на предмет застави (а.с.58).

Аналогічне попередження про необхідність сплати боргу у зв'язку з заборгованістю в сумі 17927,75 доларів США було направлено банком ОСОБА_6 1.04.2011 року (а.с. 6).

Проте умови кредитного договору ОСОБА_6 виконані не були, заборгованість не погашена.

Станом на 1.12.2014 року заборгованість за кредитним договором № НМІВА800000042 від 30.05.2008 року становить 19565 доларів США (10718,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 5049,04 доларів США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3797,91 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом), а також заборгованість з неустойки в сумі 630446, 28 грн. (615561,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 14634,62 грн. штраф (процентна складова).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).

Якщо договором, як встановлено ч.2 ст. 1050 ЦК України, встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави).

Статтями 19, 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до розділу 12 «Звернення стягнення на предмет застави» ( п.п. 12.1, 12.2, 12.3) кредитно-заставного договору № НМІВА800000042 від 30.05.2008 року, предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог. При цьому, сторони погодилися, що предмет застави може бути реалізований або використаний із застосуванням як судових процедур, так і без застосування таких.

Таким чином, в рахунок заборгованості в сумі 19565 доларів США (10718,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 5049,04 доларів США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3797,91 долар США - заборгованість по комісії за користування кредитом), а також заборгованості з неустойки в сумі 630446, 28 грн. (615561,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 14634,62 грн. штраф (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі із заставленого майна - автомобіля ВМW, модель 3201, належного на праві власності ОСОБА_6

Під час розгляду справи відповідач розмір заборгованості не спростовував.

Заперечення проти позову відповідача з тих підстав, що належний ОСОБА_6 автомобіль ВМW, модель 3201, знаходився тривалий час у володінні банку і не реалізовувався самостійно не перешкоджає звернути на нього стягнення, оскільки кредитні зобов'язання, забезпечені заставою, відповідачем не виконані. Доручення банку від ОСОБА_6 на реалізацію автомобіля в позасудовому порядку не було.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості, апеляційний суд вважає, що пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 615561,66 грн. значно перевищує суму основного боргу, тому з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 315561,66 грн.

Тому позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, відповідно до п. ч.1 ст. 309 ЦПК України, порушення норм матеріального або процесуального права,

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом та за апеляційну скаргу 2500 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду від 30 березня 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

В рахунок заборгованості за кредитним договором № НМІВА800000042 від 30.05.2008 року в сумі 19565 дол. США (10718,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 5049,04 доларів США заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3797,91 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом), а також заборгованості з неустойки в сумі 330446,28 грн. (315561,66 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 14634,62 грн. штраф (процентна складова)), звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВМW, модель 3201, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_2, рєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності відповідачці ОСОБА_7 (32000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 2500 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Мельник В.М.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 27