АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Головачова Я.В., Усика Г.І.,

при секретарі: Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 24.03.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 24.03.2015 клопотання Державної служби інтелектуальної власності України та клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, з підстав порушення судом норм процесуального права. Позивач зазначає, що рішенням Солом'янського районного суду від 06.10.2014 відмовлено в задоволенні його позовних вимог про визнання повністю недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг за НОМЕР_1 від 25.07.2011, а вданій справі він просить визнати свідоцтво за НОМЕР_1 від 25.07.2011 недійсним частково, а тому вважає, що вимоги заявлені у цьому позові є відмінними від тих, які були заявлені у першому позові, у зв'язку з чим вважає, що провадження у справі було закрито незаконно та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Справа № 760/2169/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6594/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають увалу суду законною і обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутність. Тому керуючись ст.ст. 303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ч. 1 п. 14 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК

України, оскільки набрало законної сили рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами (ОСОБА_1, Державна служба інтелектуальної власності України, ОСОБА_2), про той самий предмет (свідоцтво України на знак для товарів і послуг за НОМЕР_1 від 25.07.2011) і з тих самих підстав, які вже розглядалися судом, в зв'язку чим і закрив провадження у вказаній справі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2014 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг за НОМЕР_1 від 25.07.2011, зобов'язання вчинити дії щодо внесення змін до реєстру та публікації про це. Підставами визнання свідоцтва недійсним позивач вказував схожість даного свідоцтва із зареєстрованим на його ім'я свідоцтвом на знак для товарів і послуг.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва 17.12.2014 зазначене рішення залишено без змін.

27.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду із новим позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії, також з підстав схожості свідоцтв зареєстрованих на ім'я позивача і відповідача ОСОБА_2.

В ході розгляду вищевказаної справи, представник Державної служби інтелектуальної власності України звернувся із клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки цей спір між сторонами вже вирішувався судом та рішення в цій частині набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладанням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що в повторному позові позивачем заявлені вимоги про визнання свідоцтва за НОМЕР_1 від 25.07.2011 недійсним частково, а не повністю, як то було заявлено ним у першому позові, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки по своїй суті вони складають той самий предмет спору, та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку, щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів, а саме з копій позовних заяв в попередній справі та судових рішень суду першої та апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме схожість свідоцтв, що в свою чергу є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1. ст. 205 ЦПК України.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам процесуального права, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 312 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 24.03.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: