Провадження № 2-о/761/311/2015
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., вирішуючи питання про відкриття провадження по заяві в порядку окремого провадження ОСОБА_1, заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява в порядку окремого провадження ОСОБА_1, заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту смерті.

Відповідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 звернулась саме до Шевченківського районного суду м. Києва посилаючись на положення ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), вказуючи, що заявник наразі мешкає за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Однак, згідно вимог ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі - Закону) місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Також, відповідно до положень вищезазначеної статті Закону реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла, а довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Разом з тим, заявником не долучено до наданих матеріалів заяви окремого провадження належних документів, які б підтверджували її зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є м. Торез Донецької обл., котре згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 року № 1085-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Проте, віднесення м. Торез до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не є поважною причиною у зв'язку з якою заявник не може звернутись та яка б надавала йому право звернутись з вказаною заявою за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 територіальну підсудність цивільних справ, підсудних районним судам м. Торез Донецької області, змінено та визначено їх підсудність Бердянському міськрайонному суду Запорізької області.

Відтак, при визначенні підсудності даної справи заявнику слід керуватися вимогами ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно якої заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання ( в даному випадку наразі відсутнє документальне підтвердження місця проживання заявника у Шевченківському районі м. Києва), а також з урахуванням вищевказаного розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14.

Проте, звертаючись до суду, заявник вказала, що зареєстрованим місцем її проживання є: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З урахуванням викладеного суддя прийшов до висновку, що заява не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню заявнику для подання до належного суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 257, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1, заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту смерті - повернути заявнику для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: