Справа № 740/4732/14 Провадження № 22-ц/795/716/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Марченко М. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Онищенко О.І., Шевченка В.М.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

В жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про поділ спільної сумісної власності подружжя, в якому після уточнення позовних вимог просила визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки КІА SPORTAGE, номер шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортний засіб М КІNROAD ХТ150Т-18, двигун № НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3. і стягнути з ОСОБА_8 на її користь 189864 грн. як вартість 1/2 частки автомобіля КІА SPORTAGE та 5975.50 грн. як вартість 1/2 частки транспортного засобу М КІNROAD.

В обґрунтування позову ОСОБА_7 зазначала, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2013 року було розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем. За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя 20.04.2012 року ними було придбано автомобіль марки КІА SPORTAGE, номер шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1. 17.08.2011 року ними було придбано транспортний засіб М КІNROAD ХТ150Т-18, двигун № НОМЕР_2, шасі № НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_3. Відповідач без її згоди продав транспортні засоби, які належали їм на праві спільної сумісної власності, а грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на спірне майно не віддав.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ОСОБА_9, за яким 03.10.2014 року зареєстрований спірний автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.91-92).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2015 року позов було задоволено частково. Визнано майно, набуте подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя, а саме: автомобіль КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2011 року виготовлення, двигун № НОМЕР_4, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_1 було придбано в період шлюбу за час спільного проживання сторін, тому він є спільною сумісною власністю подружжя, а транспортний засіб КІNROAD ХТ150Т-18, шасі № НОМЕР_7, двигун № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3 був придбаний відповідачем ОСОБА_8 08.07.2008 року до укладення шлюбу з позивачем, тому він є особистою приватною власністю відповідача. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції послався на положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Суд зазначив, що за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Оскільки вказані вимоги не були виконані та не було попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині стягнення на користь ОСОБА_7 вартості 1/2 частини автомобіля КІА SPORTAGE.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки КІА SPORTAGE, номер шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з ОСОБА_8 на її користь 189864 грн. вартості 1/2 частки цього автомобіля.

Апелянт зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. На думку апелянта, суд першої інстанції вірно встановив, що автомобіль КІА SPORTAGE є спільною сумісною власністю подружжя, але не врахував, що цей автомобіль був відчужений відповідачем без її згоди. Також апелянт зазначає, що судом не враховано п. 30 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яким передбачено, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача -ОСОБА_5, представника відповідача - ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 20.12.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2013 року шлюб був розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.08.2013 року (а.с.4).

Судом встановлено, що транспортний засіб КІNROAD ХТ150Т-18, шасі № НОМЕР_7, двигун № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, був придбаний відповідачем ОСОБА_8 08.07.2008 року - до укладення шлюбу з позивачем. Зазначені обставини підтверджуються повідомленням Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ніжин, Ніжинського та Носівського районів (на правах м. Ніжина) підпорядкованого УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 02.12.2014 року № 8/7-1831 та довідкою-рахунком серії ДДР 413049 від 08.07.2008р.; моторолер значиться зареєстрованим за ОСОБА_8 по теперішній час (а.с.62-63).

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що транспортний засіб КІNROAD ХТ150Т-18, шасі № НОМЕР_7, двигун № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_8, і що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 щодо визнання вказаного транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя та його поділу шляхом стягнення грошової компенсації половини його вартості належить відмовити. Рішення суду першої інстанції в зазначеній частині апелянтом не оскаржується.

По справі також встановлено, що в період перебування в шлюбі подружжям був придбаний автомобіль марки КІА SPORTAGE, номер шасі НОМЕР_6, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_8 (а.с.6). Вказані обставини підтверджуються довідкою-рахунком серії ДПІ № 113710 від 06.12.2011 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 був проданий автомобіль марки КІА SPORTAGE, кузов № НОМЕР_6 за 192 100 грн. (а.с.64), та повідомленням Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ніжин, Ніжинського та Носівського районів (на правах м. Ніжина) підпорядкованого УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 02.12.2014 року № 8/7-1831, з якого вбачається, що 29.12.2011 року автомобіль марки КІА SPORTAGE, кузов № НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_5, на підставі довідки-рахунку серії ДПІ 113710 від 06.12.2011 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_8 (а.с.62).

Згідно з вказаним вище повідомленням Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, 01.10.2014 року зареєстрований за ОСОБА_8 автомобіль марки КІА SPORTAGE, кузов № НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_5, був знятий з обліку для реалізації, а 03.10.2014 року цей автомобіль на підставі довідки-рахунку серії ВІА 599260 від 02.10.2014 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_9 (а.с.62). Згідно з довідкою - рахунком серії ВІА № 599290 від 02 жовтня 2014 року ТОВ „Автосіверброк", ОСОБА_9 продано і видано автомобіль марки КІА SPORTAGE, кузов № НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8, вартістю сто сорок п`ять тисяч гривень 00 коп. (а.с.65).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині присудження грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля, суд першої інстанції послався на положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Суд, зокрема, зазначив, що за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Оскільки вказані вимоги не були виконані та не було попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині стягнення на користь ОСОБА_7 вартості 1/2 частини автомобіля КІА SPORTAGE.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що автомобіль КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 був придбаний в період шлюбу за час спільного проживання сторін, і він є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Вказаний автомобіль був реалізований відповідачем ОСОБА_8 02 жовтня 2014 року, тобто вже після припинення сімейних відносин між ним та ОСОБА_7, і виручені з продажу кошти не могли бути спрямовані на ведення спільного господарства чи інші потреби сім'ї. Використання коштів від продажу автомобіля в інтересах сім'ї не знаходить підтвердження в матеріалах справи.

Положення ст. 365 ЦК України, на які послався суд першої інстанції, регулюють припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, а в даній справі право власності сторін на спірне майно вже було припинене внаслідок його продажу ОСОБА_8 третій особі ОСОБА_9 у жовтні 2014 року. Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано норму матеріального закону, а саме ст. 365 ЦК України.

Колегія суддів вважає встановленим факт самовільного використання відповідачем ОСОБА_8 спільного майна подружжя проти інтересів сім'ї, а отже, з урахуванням наявності згоди ОСОБА_7 на отримання грошової компенсації від вартості автомобіля, з відповідача має бути стягнута половина вартості автомобіля КІА SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_5.

Відповідно до абзацу другого пункту 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Оцінка спірного автомобіля в матеріалах справи була визначена:

1) суб'єктом оціночної діяльності - ПП «Агентство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» за замовленням позивача ОСОБА_7, згідно з висновком якого ринкова вартість автомобіля станом на 11.11.2014 року складала 379 728 грн. (а.с.39-40);

2) висновком судової автотоварознавчої експертизи № С-15 від 21.01.2015 року, проведеної відповідно до ухвали суду експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, згідно з яким ринкова вартість ідентичного автомобіля марки КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, станом на 11 листопада 2014 року становить 383 880 грн., а станом на 21.01.2015 року становить 342 650,70 грн. (а.с.79-81).

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зважаючи на наведене, вартість спірного автомобіля належить визначити згідно дійсної його вартості на час розгляду справи, визначеної за результатами проведеної в установленому законом порядку експертизи, а саме 342 650,70 грн. Тому розмір грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля складе 342 650,70 грн. : 2 = 171 325,35 грн.

Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення зазначив про визнання спірного автомобіля КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7, в той час як автомобіль був проданий та з 03.10.2014 року зареєстрований за третьою особою ОСОБА_9, при цьому договір купівлі-продажу автомобіля в установленому законом порядку не визнаний недійсним. За таких обставин визнання в резолютивній частині рішення суду права спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на цей самий автомобіль, який належить на праві власності третій особі ОСОБА_9, не можна визнати законним та обґрунтованим.

Виходячи з викладеного, внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля та про визнання спірного автомобіля КІА SPORTAGE, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7, і таке рішення відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1713, 25 грн. в рахунок відшкодування сплаченого при подачі позовної заяви судового збору та 856,62 грн. в рахунок відшкодування сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору, а всього 2569 (дві тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 87 коп.

Крім того, згідно приписів п.1 ч.1 статті 7 Закону України „Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Частиною 2 статті 7 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що у випадках, установлених п.1 ч.1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Виходячи з розміру оспорюваної суми (189864 грн.), при подачі апеляційної скарги ОСОБА_7 повинна була сплатити 949 грн. 32 коп. судового збору, а фактично сплачено 980 грн. (а.с.114).

Враховуючи вищенаведене, необхідно повернути ОСОБА_7 30 грн. 68 коп. судового збору, надлишково сплаченого при подачі апеляційної скарги на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2015 року.

Керуючись ч.1 ст.71 СК України, ч.1 ст. 88, ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3-4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля КІА SPORTAGE, номер шасі НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 171325 (сто сімдесят одну тисячу триста двадцять п"ять) грн. 35 коп.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 2569 грн. 87 коп. в рахунок відшкодування сплачених судових витрат.

Повернути ОСОБА_7 з державного бюджета м.Чернігова надлишково сплачені кошти на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 30 грн. 68 коп., сплачені за такими реквізитами:

платник - ОСОБА_7

код платника - НОМЕР_9,

отримувач - УК у м. Чернігові / м.Чернігів / 22030001,

р/р 0002,

код банку отримувача 853592,

код бюджетної класифікації доходів 22030001 „Судовий збір",

сплачені у МВПЗ-11 ЦПЗ №2 ЧД УДППЗ „Укрпошта" у м. Ніжині згідно квитанції ПН55 від 16.03.2015 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: