Справа № 526/1850/15-ц
Провадження № 2/526/815/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Гадяцької міської ради Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольська Світлана Миколаївна про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та приватизовану присадибну земельну ділянку у порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся у серпні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарчими будівлями, який складається з житлового будинку - А-1, гаража - Б, погріба вхідного - б, вбиральні - В, огорожі - № 4, воріт огорожі - № 5, огорожі - № 6, та на приватизовану присадибну земельну ділянку площею 453 кв.м, закріплену за цим будинковолодінням, розташованих в АДРЕСА_1, по спадщині за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла НОМЕР_1 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Третя особа - приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольська С.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № НОМЕР_2 від 05.09.2011 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6).

Померлий ОСОБА_2 був зареєстрований станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_2. разом з ним була зареєстрована його дружина - ОСОБА_3. Інших зареєстрованих станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року не значилось (а.с. 49).

ОСОБА_3 померла НОМЕР_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № НОМЕР_3 від 11.07.2014 року (а.с. 5).

Померла ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала станом на НОМЕР_1 року за адресою: АДРЕСА_1. Інших зареєстрованих станом на НОМЕР_1 року не значилось (а.с. 48).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № НОМЕР_4 від 04.10.1972 року батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

24.09.1966 року у Гадяцькому райбюро ЗАГС Полтавської області було зареєстровано шлюб між батьками позивача (а.с. 51).

Згідно копії договору від 24.08.1972 року ОСОБА_3 було надано земельну ділянку на праві безстрокового користування АДРЕСА_2 (а.с. 15-16).

22.03.1978 року рішенням виконкому Гадяцької міської Ради депутатів трудящихся № 144 було затверджено акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння в АДРЕСА_2 (а.с. 17-18).

Із довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області вбачається, що нумерація житлового будинку по АДРЕСА_1 змінилась з НОМЕР_5 на НОМЕР_6 (а.с. 50).

15.01.2009 року ОСОБА_3. було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № НОМЕР_7 на земельну ділянку площею 0,0453 га, що розташована по АДРЕСА_1 Полтавської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с. 19).

Згідно пояснення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С.М. від 25.08.2015 року ОСОБА_1. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок НОМЕР_6, що знаходиться по АДРЕСА_1 Полтавської області, після смерті НОМЕР_1 року ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок (а.с. 23).

Також, із повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С.М. від 02.09.2015 року № 519/01-09 вбачається, що після померлої НОМЕР_1 року ОСОБА_3 була подана заява про прийняття спадщини ОСОБА_1, інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались. Спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Крім того, наявна інформація, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2. спадщину у зв'язку із спільним проживанням прийняла ОСОБА_3., померла НОМЕР_1 року (а.с. 40).

Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно п. 14 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, до правовстановлюючих документів відносяться нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію.

Відповідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, належало ОСОБА_3. та ОСОБА_2. на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2. помер, спадщину після нього прийняла його дружина - ОСОБА_3., оскільки постійно з ним проживала на час відкриття спадщини. НОМЕР_1 року померла ОСОБА_3., спадщину після якої прийняв ОСОБА_1, оскільки подав у встановлений строк у нотаріальну контору відповідну заяву, але йому було відмовлено у оформленні спадкових прав у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначений будинок. Тому вимога позивача про визнання за ним право власності на будинок є законною і підлягає задоволенню.

Згідно п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Суду не надано доказів про те, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № НОМЕР_7 на земельну ділянку площею 0,0453 га було втрачено або право позивача на спадщину у вигляді даної земельної ділянки оспорюється чи не визнається іншою особою. Тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 10, 60, 80, 158 ч. 2, 197 ч. 2, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Гадяцької міської ради Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольська Світлана Миколаївна про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та приватизовану присадибну земельну ділянку у порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними господарчими будівлями, який складається з житлового будинку - А-1, гаража - Б, погріба вхідного - б, вбиральні - В, огорожі - № 4, воріт огорожі - № 5, огорожі - № 6, розташованих в АДРЕСА_1, по спадщині за законом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла НОМЕР_1 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий А. М. Горошко