АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Рейнарт І.М.

при секретері Мікітчак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь одного з подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року,

встановила:

17.11.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-1321/98 від 09.09.2013 р. Також просив скасувати постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП №41236162.

Посилався на ті підстави, що 12 травня 1998 року Залізничним районним судом м. Києва у цивільній справі №2-1321/98 постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь. Відповідно до вказаного судового рішення ОСОБА_2 по даний час сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 50% з усіх видів доходу.

09.09.2013 р. Солом'янським районним судом м. Києва без достатніх правових підстав винесено ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа №2-1321/98. При цьому суду не було надано відомостей про встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника.

13.12.2013 р. ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрило виконавче провадження, а 26.06.2014 р. винесло постанову про його закриття. При цьому державним виконавцем не було з'ясовано той факт, що на момент винесення ухвали про видачу дублікату виконавчого листа в матеріалах цивільної справи перебував оригінал виконавчого листа №029891 від 12.05.1998 року, а державним виконавцем до свого провадження прийнято виконавчий лист з іншим номером - №2/1321/98.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року заяву задоволено. Виконавчий лист №2-1321/98 від 09.09.2013 р. визнано таким, що не підлягає виконанню. Скасовано постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2014 р. ВП №41236162.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року внесені виправлення у текст ухвали від 23.04.2015 р., вказавши дату видачі виконавчого листа : «09.10.2013 р.» замість «09.09.2013 р.».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин справи.

Зазначила, що виконавчий лист №2-1321/98 від 09.09.2013 р. було видано Солом'янським районним судом м. Києва та всупереч вимогам ч.2 ст.369 ЦПК України визнано таким, що не підлягає виконанню Оболонським районним судом м. Києва.

Крім цього, розглянувши заяву без повідомлення стягувача, суд порушив вимоги ч.3 ст.369 ЦПК України та позбавив її можливості надання доказів по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 369 ЦПК України визначено порядок оформлення виконавчого листа, виправлення помилки в ньому та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Залізничного районного суду м. Києва від 12 травня 1998 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по Ѕ частини всіх видів доходу відповідача, починаючи з 10.04.1998 року і до поновлення її працездатності або вступу в новий шлюб.

У зв'язку з втратою оригіналу виконавчого листа, 09 вересня 2013 року Солом'янським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-1321/98 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по Ѕ частині всіх видів доходу відповідача, починаючи з 10.04.1998 року і до поновлення її працездатності або вступу в новий шлюб.

Приймаючи до розгляду заяву боржника про визнання виконавчого листа №2-1321/98 таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що дублікат виконавчого листа було видано Солом'янським районним судом м. Києва, а тому саме цей суд був повноважним вирішувати питання про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Не з'ясувавши обставини, що стали підставою для видачі дублікату виконавчого листа, посилаючись на доводи боржника, викладені в його заяві, без належної їх перевірки, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення поданої заяви та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то оскаржувана ухвала на підставі ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

судді:

Справа №22-ц/796/10207/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: КирилюкГ.М.