Справа № 2-4810/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Лазюк С.В.,

секретаря - Трегубової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп», третя особа: ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_4, про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховою подією та стягнення страхового відшкодування, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» до ОСОБА_1 про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхової компанії «ЕйЕмДжи Груп», третя особа - ОСОБА_3 акціонерне товариство «АСТРА БАНК» про визнання дорожньо транспортної пригоди під час керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1, яка сталася 12.12.2008р., о 17-00 годині, у м. Харкові по вул.. Полтавський шлях, 84, в результаті чого автомобіль отримав механічні ушкодження, страховою подією за договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р., що укладений із страховиком ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страховою компанією «ЕйЕмДжи Груп» та стягнення страхового відшкодування в розмірі 114 708,27 грн. та судових витрат.

В подальшому позовні вимоги ОСОБА_1 уточнювалися та доповнювалися вимогою додатково стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхової компанії «ЕйЕмДжи Груп» в особі Харківської регіональної дирекції на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне здійснення страхової виплати у розмірі 41 865,50 грн.

Підставою для звернення до суду з позовом ОСОБА_1 вказує те, що 01.10.2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страховою компанією «ЕйЕмДжи Груп» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08, згідно п. 2 якого обєктом страхування є автомобіль ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, а згідно п. 11 даного договору вигодонабувачем по даному договору є ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_4. 12.12.2008 року о 17-00 годині у м. Харкові на вул.. Полтавський шлях, 84 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ МВС від 15.12.2008 р. №17/02/61, Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009р. по справі №3-15731/08 та протоколом огляду автомобіля №108 від 07.08.2009р. На виконання умов договору ОСОБА_1 вчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Однак, своїм листом №366/01 від 03.06.2009 року відповідач відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на невиконання позивачем умов договору добровільного страхування, а саме, використання зазначеного автомобіля в режимі таксі. Проте, позивач ОСОБА_1 не погодився з даним висновком страхової компанії, оскільки застрахований автомобіль використовувався ОСОБА_1 виключно в особистих цілях. Позивач вважає твердження відповідача щодо використання автомобіля в якості таксі вигаданими та не підтвердженими належними доказами.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. недійсним внаслідок того, що ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп», як особа, яка вчинила цей правочин, помилялося щодо обставин, які мають істотне значення та в якості правових наслідків визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. недійсним, просило суд застосувати повернення ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 всієї суми страхового платежу в розмірі 15 750,00 грн., а також компенсації ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» витрат страховика на оплату правової допомоги, отриманої від ФО-П ОСОБА_7 в розмірі 3188,00 грн., здійснених на підставі платіжного доручення №7894 на суму 3188,00 грн.

Ухвалою суду від 30.06.2010 року позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» були обєднанні в одне провадження цивільної справи №2-4810/10, оскільки вимоги позовів є однорідними та доцільно їх розглядати в одному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності від 29.04.2010 р. за реєстр. №1190, зявився, позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхової компанії «ЕйЕмДжи Груп» - ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 28.09.2010 року за №52, в судове засідання зявився, позов не визнав, надав суду письмові та усні заперечення, в яких зазначив, що напередодні скоєння ДТП відповідачем було зафіксовано факт використання транспортного засобу в якості таксі, що підтверджується фотографічними знімками. Крім того, відповідачу відомо, що позивач зареєстрований як ФО-П з надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, має декілька власних автомобілів, найманих працівників, а це дає підставу зробити висновок, що застрахований автомобіль використовувався позивачем в якості таксі, чим порушив п.п. 8.1.4., 8.1.6. Договору страхування, п.3 ст. 26 Закону України «Про страхування».

Представник третьої особи - - ОСОБА_10, який діє на підставі довіреності від 06.02.2009року, позов ОСОБА_1 підтримав, просив суд визнати дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 12.12.2008 р. о 17-00 год. у м. Харкові на вул. Полтавський шлях, 84, під час керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1, страховою подією за Договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р., стягнути з ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ВАТ ОСОБА_4, як вигодонабувача, страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. в розмірі 114708,27 грн. та зобовязати ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» направити суму страхового відшкодування в розмірі 114708,27 грн. на рахунок №6001, відкритий в установі ВАТ ОСОБА_4 для погашення заборгованості ОСОБА_1 відповідно до п. 2.6. кредитного договору № ФЛ-1А від 01.10.2008 р., укладеного між ВАТ ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» - ОСОБА_9 позов про визнання договору страхування недійсним підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності від 29.04.2010 р. за реєстр. №1190, за позовом ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» про визнання договору страхування недійсним, проти позову заперечував, надав суду письмові та усні заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» у повному обсязі.

В свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про призначення по справі автотоварознавчої експертизи, проте пізніше відмовився від вказаної заяви, оскільки згідно ч. 2 ст. 86 ЦПК України судову експертизу оплачує сторона, яка заявила клопотання про її проведення, проте, на даний час ОСОБА_1 всі гроші витрачені на ремонт автомобіля, тому в нього немає фінансової можливості на оплату її вартості.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.10.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страховою компанією «ЕйЕмДжи Груп» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08, згідно п. 2 якого обєктом страхування є автомобіль ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, а згідно п. 11 даного договору вигодонабувачем по даному договору є ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_4.

12.12.2008 року о 17-00 годині у м. Харкові на вул. Полтавський шлях, 84 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль автомобіль ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ МВС від 15.12.2008 р. №17/02/61, Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009р. по справі №3-15731/08.

На виконання умов договору ОСОБА_1 вчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Судом встановлено, що 03.06.2009 року ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп», порушивши строки надання відповіді на заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування, передбачені п.п. 7.6., 7.13.1. договору страхування, відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 26 Закону України «Про страхування», п.п. 2.1, 3.2.2., 3.2.4., 3.3.9., 3.3.10, 8.1.,8.1.2.,8.1.4., 8.1.6. Договору добровільного страхування наземного транспорту у звязку з невизнанням факту пошкодження застрахованого автомобіля страховим випадком, оскільки ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» вважає, що ОСОБА_1 використовував автомобіль ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, для перевезення пасажирів в режимі таксі, що суперечить умовам договору страхування.

На підтвердження даного факту ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» надало суду фотографічні знімки застрахованого автомобіля, зроблені напередодні дорожньо-транспортної пригоди; письмову заяву ОСОБА_11, який був свідком дорожньо-транспортної пригоди, що сталася із застрахованим автомобілем 12.12.2008 р.; довідку ДПІ Дзержинського району м. Харкова, яка свідчить про реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця, основними видами діяльності якого є перевезення пасажирів легковим автотранспортом; відомості «Інформаційного центру» Міністерства юстиції України про видачу ОСОБА_1 довіреностей на керування належних йому автомобілів таких, як DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер НОМЕР_3, ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_4, DAEWOO LANOS, державний номер АХ6772, DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_5, DAEWOO LANOS TF69Y, державний номер НОМЕР_5, CHEVROLET AVEO SA69Y, державний номер НОМЕР_6; відомості з УДАЇ ГУМВС України в Харківській області про ДТП за участю позивача; довідку з Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва про видачу ОСОБА_1 ліцензії на право надавати послуги з внутрішнього перевезення пасажирів та їх багажу на таксі.

Проте, суд вважає, що надані страховою компанією докази є неналежними та недопустимими, оскільки фотографічні знімки застрахованого автомобіля явно зроблені влітку, а дорожньо-транспортна пригода із застрахованим автомобілем трапилася взимку, що протирічить твердженню страхової компанії, що фотографії зроблені напередодні дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, із змісту вказаних знімків не вбачається, що автомобіль знаходиться у руху з розпізнавальним знаком таксі або, що авто використовується тим чи інакшим способом в якості таксі.

Допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_12 пояснив, що фотографічні знімки застрахованого автомобіля з логотипом таксі були зроблені у присутності ОСОБА_1 з метою реклами, проте вказаний автомобіль реально не використовувався в якості таксі.

Судом встановлено, що надана в якості доказу письмова заява ОСОБА_11, яка нібито підтверджує, що водієм автомобіля був не ОСОБА_1, а інший чоловік, не є належним доказом по справі, оскільки Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009 року по справі №3-15731/08, яка набрала законної сили, встановлено, що застрахованим автомобілем керував саме ОСОБА_1О, який, в свою чергу, визнаний винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, даний факт є преюдиціальним та не підлягає доказуванню при розгляді даної справи в силу приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК.

Оцінюючі всі надані докази у сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку, що надані ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» до суду докази з державних установ не підтверджують факту використання відповідачем застрахованого автомобіля в якості таксі, а лише містять загальні відомості про ОСОБА_1, його рід діяльності, характер ДТП, що трапилися за його участі, а тому судом не можуть вважатись належними у розумінні ст. 58 ЦПК України.

Таким чином, ані фотографічні знімки, які не співпадають з порою року, коли трапилося ДТП, ані письмова заява ОСОБА_11, яка спростовується чинною Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009 року по справі №3-15731/08, ані інформація з державних установ не вказують на те, що саме автомобіль ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 використовувався не в особистих цілях, а в комерційних. Крім того, вказане підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12

В свою чергу, надані ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» докази в якості заперечення позовних вимог ОСОБА_1, не підтверджують фактичних обставин справи, а є обраним способом захисту для невиконання зобовязання по виплаті страхового відшкодування, в результаті настання страхової події за договором страхування.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 12.12.2008 року за участю застрахованого автомобіля, є відповідно до п. 1.1. та 3.1.1 договору страхування страховою подією.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 114 708,27 грн., суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно звіту про незалежну оцінку визначення величини матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ТOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 від 30.12.2008 р., виконаного ТОВ «ВіП-Експерт» (Сертифікат субєкта оціночної діяльності №4909/06 від 19.06.2006 р., виданий Фондом державного майна України) на замовлення ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп», вартість матеріальної шкоди складає 78 214,18 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №108 від 07.08.2009 р., виконаного ФО-П ОСОБА_13 (Сертифікат субєкта оціночної діяльності №6166/07 від 16.10.2007 р., виданий Фондом державного майна України) на замовлення ОСОБА_1, сума матеріальної шкоди складає 114 708,27 грн.

В свою чергу, згідно наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження понесених ним витрат на ремонт (відновлення) автомобіля ТOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: видаткової накладної №П-00000662 від 08.10.2009 р. на суму 87 186,00 грн., видаткової накладної №П-00000663 від 08.10.2009 р. на суму 880,80 грн., акту здачі-прийому виконаних робіт (наданих послуг) та квитанції від « » жовтня 2009 р. на суму 23 802,34 грн., сума вартості запчастин та виконаних робіт з ремонту автомобіля ТOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2 становить 111 869,14 грн.

Визначаючи суму страхового відшкодування, суд приходить до наступного.

Згідно звіту про незалежну оцінку визначення величини матеріального збитку від 30.12.2008 р., виконаного ТОВ «ВіП-Експерт» вартість матеріальної шкоди складає 78214,18 грн.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №108 від 07.08.2009 р., виконаного ФО-П ОСОБА_13 сума матеріальної шкоди складає 114 708,27 грн.

В свою чергу, згідно наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження понесених ним витрат на ремонт (відновлення) застрахованого автомобіля сума вартості запчастин та виконаних робіт становить 111 869,14 грн.

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 договору страхування визначення розміру страхового відшкодування може проводитись на підставі: документів від осіб, уповноважених на здійснення ремонтних (відновлювальних) робіт (наряд-замовлення, калькуляції, рахунки, акти виконаних робіт); платіжних документів, які підтверджують витрати страхувальника на проведення відновлювального ремонту; висновків незалежної експертної оцінки.

Таким чином, надані ОСОБА_1 докази на відновлення належного йому автомобіля, а саме: видаткова накладна №П-00000662 від 08.10.2009 р. на суму 87 186,00 грн., видаткова накладна №П-00000663 від 08.10.2009 р. на суму 880,80 грн., акт здачі-прийому виконаних робіт (наданих послуг) та квитанція від « » жовтня 2009 р. на суму 23 802,34 грн., свідчать про те, що розмір понесених ним витрат на ремонт застрахованого автомобіля становить 111 869,14 грн. та є розміром страхового відшкодування.

Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 41 865,50 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Також розділ 9 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 2101/71/019/08 від 01.10.2008 року регулює питання щодо відповідальності сторін та встановлює, що за несвоєчасну виплату страхового відшкодування після прийняття рішення про його виплату Страховик сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення.

Таким чином, страхова компанія порушила приписи як п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», так і приписи Розділу 7, 9 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 2101/71/019/08 від 01.10.2008 року, оскільки при настанні страхового випадку не здійснила вчасно виплату страхового відшкодування ОСОБА_1, а тому ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» повинно нести відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування та сплатити ОСОБА_1 пеню у розмірі 40 832,55 грн., яка розраховується наступним чином:

Страхове відшкодування - 111 869,14 грн.

Період заборгованості з 13.01.2009 р. по 13.01.2010 р.

0,1% від суми заборгованості за один день 111,87 грн.

Кількість днів заборгованості 365

Пеня = 111,87 х 365 = 40 832,55 грн.

Таким чином, виплаті підлягає страхове відшкодування у розмірі 111 869,14 грн., та пеня за несвоєчасне виконання зобовязання страхової компанії по виплаті страхового відшкодування у розмірі 40 832,55 грн.

Відповідно до п. 7.1. розділу 7 договору страхування страхове відшкодування виплачується Вигодонабувачу або Страхувальнику за письмовою згодою Вигодонабувача на підставі заяви Страхувальника і страхового акту (аварійного сертифікату) після отримання всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір заподіяних збитків.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

В свою чергу, ПАТ ОСОБА_4, яке було залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1, вказувало на те, що позов ОСОБА_1 підтримує, але просить суд стягнути з ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ПАТ ОСОБА_4, як вигодонабувача, страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. в розмірі 114708,27 грн. та зобовязати ВАТ «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» направити суму страхового відшкодування в розмірі 114708,27 грн. на рахунок №6001, відкритий в установі ВАТ ОСОБА_4 для погашення заборгованості ОСОБА_1 відповідно до п. 2.6. кредитного договору № ФЛ-1А від 01.10.2008 р., укладеного між ВАТ ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Проте, ПАТ ОСОБА_4 не скористалось наданим процесуальним правом на заявлення самостійних вимог на предмет спору, а тому суд, розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1, керуючись принципом диспозитивності у цивільному процесі, розглядає справу в межах позовних вимог та вважає, що виплата страхового відшкодування має бути здійснена ОСОБА_1

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» про визнання договору страхування недійсним, суд не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Суд надав оцінку доказам ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп», на які останнє посилається в обґрунтування своєї позиції, що дорожньо-транспортна пригода не є страховою подією, оскільки застрахований автомобіль нібито використовувався ОСОБА_1 в якості таксі, та з підстав наведених вище вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода є страховою подією, а тому твердження страхової компанії, що остання помилялась щодо обставин, які мають істотне значення при укладанні договору страхування, не відповідають обставинам справи та є необгрутованими і не можуть бути підставою для визнання договору страхування недійсним.

Більш того, суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» при укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику.

Згідно п. 3.3.1 договору страхування, страховик має право перевіряти достовірність відомостей та інформації, наданої страхувальником при укладенні цього договору, а також відомостей та інформації, що надається страхувальником (вигодонабувачем) протягом строку дії цього договору.

Пункт 19 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. за №9 зазначає, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, посилання страховика на те, що страхувальник ОСОБА_1 в порушення умов договору страхування не повідомив про нібито свій намір використовувати автомобіль CAMRY, державний номер НОМЕР_7 в якості таксі, проте, ця інформація має суттєве значення для оцінки страхового ризику, та за умови обізнаності про дійсні обставини укладення договору страхування він був би неукладений, також не може свідчити про те, що страхова компанія, укладаючи договір страхування, діяла під впливом помилки, оскільки ОСОБА_5 акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» наділена повноваженнями витребувати будь які документи для оцінки страхового ризику.

Згідно п. 3.3.3. договору страхування, страховик має право в разі зміни ступеня страхового ризику протягом строку дії цього договору вимагати його переукладення або внесення до нього змін та сплати додаткового страхового платежу, у випадку відмови страхувальника від сплати додаткового страхового платежу достроково припинити дію цього договору з підстав невиконання страхувальником умов цього договору.

Проте, з боку страхової компанії вимог щодо переукладення договору страхування чи сплати додаткового страхового платежу ОСОБА_1 не надходило, а тому така позиція страхової компанії є також безпідставною та необгрунтованю.

Отже, вимоги ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» щодо визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. недійсним та застосування повернення ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 всієї суми страхового платежу в розмірі 15 750,00 грн., а також компенсації ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» витрат страховика на оплату правової допомоги, отриманої від ФО-П ОСОБА_7 в розмірі 3188,00 грн., здійснених на підставі платіжного доручення №7894 на суму 3188,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки факт укладання договору страхування під впливом помилки є недоведеним та не підтверджується жодними доказами.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 757,47 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 95, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 18, 20, 26 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 34, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхової компанії «ЕйЕмДжи Груп», третя особа - ОСОБА_3 акціонерне товариство «АСТРА БАНК» - задовольнити частково.

Визнати, що дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 під час керування автомобілем НОМЕР_8, яка сталася 12.12.2008р., о 17-00 годині, у м. Харкові по вул. Полтавський шлях, 84, в результаті чого автомобіль отримав механічні ушкодження, є страховою подією за договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р., що укладений із страховиком ОСОБА_3 акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп».

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. у розмірі 111 869,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 40 832,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 757,47 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕйЕмДжи Груп» до ОСОБА_1 про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №2101/71/019/08 від 01.10.2008 р. недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено і надруковано власноруч суддею Лазюк С.В. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк