Справа № 215/827/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

за участю представника

позивача - ОСОБА_1

відповідача ПАТ «ПІВНГЗК»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2012 р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до Публічного акціонерного товариства "Північний ГЗК"/далі ПАТ/, яким просить стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України -243000 грн. моральної шкоди, у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що в період роботи позивача в шкідливих умовах праці тривалий час дробильником на ПАТ ним отримано хронічні професійні захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень 1-2 стадії, яке відповідно до акту розслідування від 21.05.2014 р. виникло з вини роботодавця.

Згідно висновку МСЕК від 17.07.2014 р. вперше позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30 %, та третя група інвалідності на строк до 01.05.2015 р. Вважає, що позивачу не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивач неодноразово знаходився на лікуванні, позивачу важко виконувати будь яку роботу, він страждає задухою, відчуває постійний біль в грудній клітині, йому важко дихати, він обмежений в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві зв"язки, просить стягнути з ПАТ 243600 грн. моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав.

Представник ПАТ за довіреністю ОСОБА_3 позов не визнав, надала письмові заперечення згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди. Позивач працював у шкідливих умовах праці починаючи з 1994 р., уклав трудовий договір з ПАТ та свідомо обрав професію зі шкідливими умовами праці, був попереджений та обізнаний з вказаними умовами, користувався пільгами та гарантіями і у всякий час міг змінити роботу. Наявність шкідливих умов праці є об"єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. З вказаного видно, що діяльність ПАТ по використанню праці працівників у шкідливих умовах, не є протиправною, що також вказує на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання а.с.15-17, що позивачу ОСОБА_2 21.05.2014 р. встановлено хронічне професійне захворювання -хронічне обструктивне захворювання легенів першої-другої ступен. Позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30 % по вказаному захворюванню по 01.05.2015 р. висновком МСЕК від 17.07.2014 р. а.с.18

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України -на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, інформаційної довідки про умови праці а.с.13-17, встановлено хронічне професійне захворювання -хронічне обструктивне захворювання легенів першої-другої ступені. Виробничими факторами, що спричинили захворювання є шкідливі, напружені умови праці: перевищення допустимих показників шкідливих факторів фіброгенної дій, пил, загазованість, вологість, несприятливі температурні умови. Шкідливі умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості. Позивач працював у вказаних шкідливих умовах на ПАТ більше 18 років. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров"я, рекомендовано згідно акту застосування заходів по зменшенню рівня впливу шкідливих факторів пилу згідно п.18 Акту.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує характер захворювання, пов'язаного з обмеженням в пересуванні, та фізичних навантаженнях, постійних болей в грудній клітині, задухою, фізичних і моральних страждань позивача в зв'язку з цим; їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються медичними документами а.с.19-24 позов слід задовольнити частково та стягнути з ПАТ на користь позивача 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму що вимагає позивач завищеною.

При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору -судовий збір в сумі 214,60 грн. слід стягнути з ПАТ на користь держави згідно, ст.81, 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 81, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» Ікод 00191023 на користь ОСОБА_2 ІІН НОМЕР_1 - 15000 / п'ятнадцять тисяч/ грн. моральної шкоди без урахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: