Справа № 369/9204/14 Головуючий у І інстанції Усатов Д.Д.
Провадження № 22-ц/780/5118/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 18 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

8 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно отриманих коштів за нікчемним правочином, посилаючись на те, що 28 січня 2008 року вона підписала попередній договір з ОСОБА_2 щодо придбання об'єкту нерухомості, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за суму 100 000 дол. США.

Укладення договору купівлі-продажу було ускладнено через відсутність у відповідача правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У відповідності до п. 2.2 Попереднього договору, позивач, як покупець, взяла на себе зобов'язання нести всі витрати, пов'язані з виготовленням державного акту та відповідних документів, необхідних для оформлення основного договору.

Продавець дав обіцянку, що в розумні строки отримає державний акт та саме для цих цілей за попереднім договором позивачем було передано відповідачу 3 500 дол. США в момент підписання договору та додатково 2 500 дол. США 26 березня 2008 року.

В подальшому відповідач неодноразово посилався на значні складнощі у виготовленні правовстановлюючих документів, а згодом взагалі став уникати спілкування з позивачем.

Враховуючи, що попередній договір є нікчемним через недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, відповідач отримав 6000 дол. США без достатньої правової підстави, а тому повинен їх повернути в повному обсязі. Просила суд, посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України, стягнути з ОСОБА_2 на її користь безпідставно отримані кошти в сумі 81 956,45 грн. та судовий збір в сумі 819,56 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані кошти у сумі 81 956,45 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд даного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи її тим, що заочне рішення було ухвалено судом першої інстанції за його відсутності та без належного повідомлення про розгляд справи, а тому він не мав можливості реалізувати свої процесуальні права. На думку заявника, лист Київської обласної дирекції Центру поштового зв'язку № 11 від 10 червня 2015 року, в якому міститься інформації про те, що він в період з вересня 2014 року по травень 2015 року не отримував рекомендованої кореспонденції, має істотне значення для правильного вирішення справи і є підставою для скасування судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами витлумачені в ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки заявник не знав про неї та, відповідно, не міг надати суду дані про неї.

Такою істотною обставиною, на думку заявника, лист Київської обласної дирекції Центру поштового зв'язку № 11 від 10 червня 2015 року, в якому зазначено, що в період з вересня 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_2 не отримував рекомендованої кореспонденції.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що названі обставини не є нововиявленими з огляду на те, що вони не мають істотного значення для правильного вирішення справи та не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, або ж вплинути на висновки суду першої інстанції під час вирішення справи.

Судова колегія погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року, суд дійшов висновку, що попередній договір від 28 січня 2008 року, відповідно до вимог ст.ст. 635, 657 ЦК України, мав бути укладений у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню, але всупереч діючому законодавству був укладений у простій письмовій формі. У зв'язку з цим, попередній договір є нікчемним та не створює для сторін юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю та кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 179 ЦПК України).

Отже ті обставини, які наводить заявник, не можуть вважатись нововиявленими обставинами, оскільки таке не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом першої інстанції в ухваленому ним судовому рішенні, та не входить до предмету доказування при вирішенні спору по суті, а тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що наведені в заяві обставини не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідно до ст. 361 ЦПК України і правильно відмовив у задоволенні заяви.

Доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин ухвала суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315, 361 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: