Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1914/15Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.08.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" , правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 05-101239708-Ф, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 40 000 доларів США на строк з 07.08.2008 року по 06.08.2028 року зі сплатою процентів під поруку ОСОБА_3, згідно договору поруки № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року.

Позивач зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07.08.2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно - квартира №176, що знаходиться в будинку №16/17 по вул. Г.Сталінграда в м. Кіровограді та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2006 року.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 15.05.2014 року виникла заборгованість в розмірі 70752,91 доларів США та 775554,16 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кредитну заборгованість.

Позивач зазначив, що станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитом не погашена, відповідач перешкоджає проведенню виконавчих дій, добровільно виконати рішення суду відмовляється.

Просив суд з урахуванням поданих уточнень до позовної заяви, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року в сумі 70752,91 дол. США та 775554,16 грн. (прострочена заборгованість за кредитом - 39497,49 дол. США, прострочена заборгованість по процентам - 31255,42 дол. США, пеня за простроченим кредитом - 476433,56 грн., пеня за простроченими процентами - 284570,60 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки - 14550,00 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О. по реєстру № 2086 від 31.05.2006 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України із забезпеченням безперешкодного фізичного доступу до предмета іпотеки; виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку в управлінні Державної міграційної служби України у Кіровоградській області.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2014 року по справі залучено до участі в якості співвідповідача ОСОБА_4.

Залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та Службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 07.08.2008 року укладено кредитний договір № 05-101239708-Ф, за умовами п.п. 1.1., 1.4. -1.5. яких позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 40000,00 дол. США на задоволення споживчих потреб, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,8% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 06.08.2028 року, а відповідач, ОСОБА_2, зобов'язувався повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами в строки та на умовах цього Договору (а.с. 8-11).

Пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки.

Згідно п. 3.3.3. кредитного договору повернення кредиту здійснюється на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у Кіровоградській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 383073, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 167,00 дол. США, а останній платіж сплачується в сумі 87,00 дол. США, не пізніше 06.08.2028 року. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні.

Суд першої інстанції зазначив, що статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 509, 526 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд першої інстанції встановив, що згідно п. 3.2.6. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання за цим договором, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога банку не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення іпотекодавцем правил про наступну іпотеку; у разі порушення іпотекодавцем правил про розпорядження предметом іпотеки; у разі невиконання письмової вимоги банку щодо часткового погашення кредиту при настанні події, визначеної п. 3.3.11. цього Договору.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 15.05.2014 року виникла заборгованість в розмірі 70752,91 дол. США та 775554,16 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту в сумі 39497,49 дол. США, простроченої заборгованості по процентам в сумі 31255,42 дол. США, пеня по простроченому кредиту в сумі 476433,56 грн., пеня по простроченим процентам в сумі 284570,60 грн. та штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 14550,00 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» прийнято рішення про примусове стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк», від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року: заборгованість за кредитом - 38998,00 дол. США, заборгованість за процентами - 358,69 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом - 499,49 дол. США, прострочена заборгованість за процентами - 1321,95 дол. США, пеня за простроченими процентами - 182,18 грн., пеня за простроченим кредитом - 69,15 грн. (а.с. 66-67).

Рішення суду не виконано, однак це не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, як то визначено частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції зазначив, що стаття 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Суд першої інстанції зазначив, що належне та своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року ОСОБА_2 забезпечувалось іпотечним договором (а.с. 12-16), укладеним між позивачем та відповідачем, ОСОБА_2 07.08.2008 року, за умовами п. 6.1. якого, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу за кредитом) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки; якщо у дводенний строк після загибелі, пошкодження чи втрати предмета іпотеки іпотекодавець не здійснить його заміну у відповідності до п. 3.3.3. цього договору; порушення іпотекодавцем (позичальником) обов'язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором; якщо інша, ніж іпотекодержатель, особа набула право стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 2.1. іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції зазначив, що пунктом 3.3.14. іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний не вселяти та не реєструвати в житловому приміщенні, яке є предметом цього договору інших осіб без попередньої письмової згоди іпотеко держателя. Уразі порушення цього пункту договору, відсоткова ставка, вказана в п. 1.1. цього договору збільшується на 5 %.

За змістом статей 610, 612, 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу заставикредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтями 589, 590 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції зазначив, що Згідно зі статтею 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пункту 6.3. іпотечного договору від 07.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 6223, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Згідно з частиною 3 статті 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем направлялись вимоги відповідачам (а.с. 25-26, 31), які останніми залишились без відповіді та реагування.

Суд першої інстанції зазначив, що за пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, який набрав чинності 07.06.2014 року не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Суд першої інстанції зазначив, що підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, в судовому засіданні не встановлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з квартири у зв'язку з введенням мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому на даний час ця обставина унеможливлює задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія судів погодилась з висновком суду першої інстанції в частині , що ОСОБА_2 належним чином не виконує умови по кредитному договору і як наслідок позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Однак висновки суду першої інстанції , що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, який набрав чинності 07.06.2014 року, є помилковими.

З матеріалів справи вбачається, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 07.08.2008 року укладено кредитний договір № 05-101239708-Ф, за умовами п.п. 1.1., 1.4. -1.5. яких позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 40000,00 дол. США на задоволення споживчих потреб, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,8% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 06.08.2028 року, а відповідач, ОСОБА_2, зобов'язувався повністю погасити кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами в строки та на умовах цього Договору (а.с. 8-11).

07.08.2008 року для забезпечення кредитних зобов'язань між ОСОБА_2 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір іпотеки, за яким Банку передано в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.09.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк», від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року: заборгованість за кредитом - 38998,00 дол. США, заборгованість за процентами - 358,69 дол. США, прострочена заборгованість за кредитом - 499,49 дол. США, прострочена заборгованість за процентами - 1321,95 дол. США, пеня за простроченими процентами - 182,18 грн., пеня за простроченим кредитом - 69,15 грн. (а.с. 66-67).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О. № 2086 від 31.05.2006 року.

Право власності зареєстроване за ОСОБА_2 ОКП «КООБТІ» 31.05.2006 року, реєстраційний номер 14914849.

З матеріалів справи вбачається, що квартира, що є предметом іпотеки, придбана ОСОБА_2 не за рахунок коштів, які отримані ОСОБА_2 за кредитним договором, а придбана за договором купівлі-продажу до отримання кредиту.

На час вирішення спору в квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виданою ЖЕК №10 (а.с. 60).

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість у сумі 70752,91 дол.США та 775554,16 грн. (прострочена заборгованість за кредитом - 39497,49 дол.США, прострочена заборгованість по процентам - 31255,42 дол.США, пеня за простроченим кредитом - 476433,56 грн., пеня за простроченими процентами - 284570,60 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки - 14550 грн.)

Згідно п. 6.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо після настання строку платежу зобов'язання позивальника за кредитним договором не буде виконане.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повідомляв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заборгованість та направляв листи про усунення порушень від 29.01.2009 року.

Однак, позичальник та поручитель прострочену заборгованість не сплатили.

Відповідно до ст.. 589 ЦК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.. 12 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст.. 39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року, який набрав чинності 07.06.2014 року не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ч.1,2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або нежитлове приміщення.

У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Порядок виселення мешканців з будинку, який є предметом іпотеки передбачений ч.2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк, добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення осіб, що мешкають у житловому будинку, який є предметом іпотеки, встановлений і ч. 3 ст. 109 ЖК України, а саме, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення виселяються без надання іншого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 18.03.2015 року у справі № 6-39 цс15.

З матеріалів справи вбачається, що квартира, яка була передана в іпотеку була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, тому відсутні підстави для виселення відповідачів із зазначеної квартири.

Слід зазначити, що на правовідносини між сторонами з приводу виселення з спірної квартири, поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню з відстроченням виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення строку дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-УІІ.

В частині позовних вимог про виселення позовні вимоги не підлягають задоволенню в цій частині , оскільки за змістом статей 39,40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, якщо буде встановлено , що іпотечне майно не придбане за рахунок кредиту, що позивачем зроблено не було.

Матеріалами справи підтверджено , що іпотечне майно придбане не за рахунок кредиту.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив дійсні обставини справи, предмет спору, не в повному обсязі застосував норми матеріального права які регулюють спірні правовідносини, що як наслідок потягло за собою постановлення рішення, яке не ґрунтується на законі.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року в сумі 70752,91 дол. США та 775554,16 грн. (прострочена заборгованість за кредитом - 39497,49 дол. США, прострочена заборгованість по процентам - 31255,42 дол. США, пеня за простроченим кредитом - 476433,56 грн., пеня за простроченими процентами - 284570,60 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки - 14550,00 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О. по реєстру № 2086 від 31.05.2006 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України із забезпеченням безперешкодного фізичного доступу до предмета іпотеки.

Відстрочити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення строку дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-УІІ.

У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку в управлінні Державної міграційної служби України у Кіровоградській області - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк " Укргазбанк " понесені судові витрати по справі в розмірі 121,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.01.2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 05-101239708-Ф від 07.08.2008 року в сумі 70752,91 дол. США та 775554,16 грн. (прострочена заборгованість за кредитом - 39497,49 дол. США, прострочена заборгованість по процентам - 31255,42 дол. США, пеня за простроченим кредитом - 476433,56 грн., пеня за простроченими процентами - 284570,60 грн., штраф за невиконання умов договору іпотеки - 14550,00 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О. по реєстру № 2086 від 31.05.2006 року, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в розмірі 90 % від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України із забезпеченням безперешкодного фізичного доступу до предмета іпотеки.

Відстрочити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення строку дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-УІІ.

У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку в управлінні Державної міграційної служби України у Кіровоградській області - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк " Укргазбанк " понесені судові витрати по справі в розмірі 121,80 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: