Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1342/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В.В.
Категорія 50 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що з 30.10.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на їх утримання.

За наведених обставин та після збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 901 грн. щомісячно, та на утримання дочки - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 723 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2015 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року; стягнуто аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4 у розмірі 516 грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2015 року і до досягнення дочкою шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 року - у розмірі 643 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 в розмірі 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Зокрема зазначає, що при визначенні розміру аліментів судом не був врахований його матеріальний стан, оскільки у нього взагалі відсутній дохід, що підтверджується довідкою Бердичівської ДПІ від 27.05.2015 року.

Крім того, син - ОСОБА_3 проживає окремо від матері, а разом з його батьками, тобто дитина фактично не знаходиться на утриманні позивачки.

Тому виходячи зі свого матеріального становища, визнає позов частково та просить стягувати з нього аліменти в розмірі не більше як по 400 грн. на кожну дитину щомісячно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині утримання не передбачений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, однак враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 10).

В добровільному порядку ОСОБА_2 достатньої та регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Також, матеріалами справи доведено та не заперечується відповідачем, що останній є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, інвалідом не являється, інших осіб на утриманні не має, жодних стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться. При цьому, у Центрі зайнятості населення на обліку, як особа, що шукає роботу, не знаходиться.

А тому, враховуючи вищенаведені норми закону, виходячи з принципу рівних обов'язків батьків щодо дітей, необхідності в придбанні продуктів харчування, одягу, лікуванні та розвитку дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі.

При цьому, визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції в повній мірі врахував вимог ч.1 ст. 182 СК та роз'яснення, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Також враховано положення ст.180 Сімейного кодексу України, згідно до якої обов'язок по утриманню дитини лежить на обох із батьків, тобто матері і батька.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі про те, що судом не був врахований його матеріальний стан, та що їх неповнолітній син не перебуває на утриманні позивачки не підтверджені відповідними доказами, а тому є безпідставними. Інші доводи скарги зводяться до переоцінки доказів по справі.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Відтак, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді