Справа № 323/2555/15-ц
11.09.2015року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Плечищевої О.В., при секретарі Свириденко О.С., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк БМ Банк звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 20лютого 2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено Договір №321362-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, згідно з яким, остання отримала на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 7 600 (сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок на споживчі потреби, зі сплатою 30,99 % річних, а у разі прострочення сплати кредиту - 50,00 % річних, з терміном остаточного повернення кредиту - 19.02.2015.
Під час отримання кредиту Відповідачка згідно з чинним законодавством України надала банку всі необхідні документи, що ідентифікують її особу, мала постійний дохід, і у позивача не було сумнівів щодо її спроможності повернути кошти.
У вказаний пунктом 2.4.1. кредитного договору термін Відповідач частини свого боргу не повернула.
Регулярно, згідно з умовами кредитного договору, позивач направляв Відповідачу повідомлення із зазначенням суми прострочення та терміну її сплати.
Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавец має право на одержання процентів від суми позики. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з п.п. 3.1.4., 3.1.8. та 2.4.1. кредитного договору, Відповідач зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору.
Ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання.
Взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строки, що передбачені п.п. 3.1.4., 3.1.8. та 2.4.1. кредитного договору, Відповідач належним чином не виконує.
Згідно з п.п. 3.4.4., 3.4.5. кредитного договору, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів,
що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання Відповідачем умов даного договору, а Відповідач зобов'язаний на першу вимогу повернути Позивачу суму заборгованості за Кредитом, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Позивачу у випадку, якщо Відповідач порушує графік погашення, встановлений даним договором.
Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в ра: прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору, у випадку недотримання клієнтом строків виконання зобов'язань за цим договором, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу на 7 (сім) календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити комісію РКО за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості в розмірі 30 грн. (тридцять гривень) без ПДВ. У випадку недотримання клієнтом строків виконання зобов'язань за цим договором, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу на 30 (тридцять) календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити комісію РКО за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості в розмірі 300 грн. (триста гривень) без ПДВ. Оплата комісії не звільняє клієнта від виконання своїх зобов'язань за цим договором.
Статтею 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк, встановлений договором.
За ч.1 ст.549 та ч.1 ст.550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно з вимогами ст. 1050 та ст. 625 ЦК України Відповідач повинен сплатити банку заборгованість за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідачу неодноразово усно нагадувалось про сплату простроченої заборгованості та надсилались листи повідомлення про сплату простроченої заборгованості, але листи були залишені без виконання.
Станом на 12.08.2015 року розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором складає 14 813 (чотирнадцять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 16 копійок, в тому числі:
-прострочений кредит - 7562,27 гривень;
-проценти за прострочений кредит - 2887,64 гривень;
-прострочені відсотки - 1907,75 гривень;
-строкові проценти - 115,50 гривень;
-строкова сума заборгованості за процентами - 116,56 гривень;
-комісія РКО за несвоєчасну оплату щомісячних платежів - 2340,00 грн.
В судове засідання Представник Позивача не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та
проти винесення заочного рішення по справі не заперечував, прохає стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати у вигляді судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, через засоби масової інформації газету «Урядовий кур"єр» №164 (5538) від 08 вересня 2015 року, однак не з"явилася, про причину неявки до суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала.
Звертаючи увагу, що Відповідач не зявилася, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Судом встановлено, що 20лютого 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір №321362-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, згідно з яким, остання отримала на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 7 600 (сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок на споживчі потреби, зі сплатою 30,99 % річних, а у разі прострочення сплати кредиту - 50,00 % річних, з терміном остаточного повернення кредиту - 19.02.2015. (а.с.5-8).
Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавец має право на одержання процентів від суми позики. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з п.п. 3.1.4., 3.1.8. та 2.4.1. кредитного договору, Відповідач зобов'язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно даного договору.
Згідно з п.п. 3.4.4., 3.4.5. кредитного договору, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання Відповідачем умов даного договору, а Відповідач зобов'язаний на першу вимогу повернути Позивачу суму заборгованості за Кредитом, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Позивачу у випадку, якщо Відповідач порушує графік погашення, встановлений даним договором.
Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору, у випадку недотримання клієнтом строків виконання зобов'язань за цим договором, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу на 7 (сім) календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити комісію РКО за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості в розмірі 30 грн. (тридцять гривень) без ПДВ. У випадку недотримання клієнтом строків виконання зобов'язань за цим договором, а саме прострочення оплати обов'язкового платежу на 30 (тридцять) календарних днів, клієнт зобов'язаний сплатити комісію РКО за переказ коштів на рахунки простроченої заборгованості в розмірі 300 грн. (триста гривень) без ПДВ. Оплата комісії не звільняє клієнта від виконання своїх зобов'язань за цим договором.
Статтею 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк, встановлений договором.
За ч.1 ст.549 та ч.1 ст.550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно з вимогами ст. 1050 та ст. 625 ЦК України Відповідач повинен сплатити банку заборгованість за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідачу неодноразово усно нагадувалось про сплату простроченої заборгованості та надсилались листи повідомлення про сплату простроченої заборгованості, але листи були залишені без виконання.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
-прострочений кредит - 7562,27 гривень;
-проценти за прострочений кредит - 2887,64 гривень;
-прострочені відсотки - 1907,75 гривень;
-строкові проценти - 115,50 гривень;
-строкова сума заборгованості за процентами - 116,56 гривень;
-комісія РКО за несвоєчасну оплату щомісячних платежів - 2340,00 грн.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведенимналежним чином.
Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач у судове засідання не з'явилася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не надала, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.
На підставі п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір в сумі 243,60 грн., що був сплачений позивачем при звернені до суду, а також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630 грн.00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 118, 119, 120, 192, 196, 208-209, 213-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 634,1050, 1054 ЦК України,
В И Р І Ш И В:
Позов Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630 грн.00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Оріхівського районного суду: О.В.Плечищева