26.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/2343/15-ц
Справа №2/205/1462/15
26 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач 01 квітня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.3-5).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN80FJ00000060, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 70 912,60 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 9,96% річних, строком користування до 16.04.2015 року.
Але, в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку із чим, станом на 22.01.2015 року має заборгованість в сумі 276 331,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2015 року становить 4 354 986,17 грн., з якої: заборгованість за кредитом 62 860,92 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 71 732,54 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 15 683,70 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 126 054,45 доларів США.
Зобовязання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № DN80FJ00000060 укладеним 16.04.2007 року між позивачем та ОСОБА_2.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд солідарно стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № DN80FJ0000006 від 16.04.2007 року в сумі 276 331,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2015 року становить 4 354 986,17 грн. та судові витрати по справі.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.39).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала. Крім того, до суду повернулись конверти з відправленнями, що направлялись відповідачці із поштовою відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.36-38,42).
Співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду його представник за довіреністю ОСОБА_4, надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи відкласти на іншу дату (а.с.40).
Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За правилом, встановленим ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 16 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN80FJ00000060, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 64 466,00 доларів США, строком користування до 15 квітня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 9,96% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, на наступні цілі: придбання нерухомості, 6 446,60 доларів США на сплату одноразової комісії, 5 092,79 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,83% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,3% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2. даного договору (а.с.15-17).
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 16 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № DN80FJ00000060 (а.с.18).
Відповідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
У свою чергу ОСОБА_1 порушила умови укладеного кредитного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами договору, у звязку з чим станом на 22.01.2015 року має заборгованість в сумі 276 331,61 доларів США, що за курсом НБУ становить 4 354 986,17 грн., з якої: заборгованість за кредитом 62 860,92 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 71 732,54 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 15 683,70 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 126 054,45 доларів США (а.с.6-8).
Про наявність заборгованості за кредитним договором перед банком співвідповідачі повідомлялись повідомленням №30.1.0.0/2-052 від 04.03.2015 року, із вимогою погасити наявну заборгованість по кредитному договору (а.с.10,11).
Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.
Згідно статті 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 553 ЦПК України,за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобовязання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька.
Відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.
Оскільки свої договірні зобовязання позичальник за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, тому заборгованість у сумі 276 331,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2015 року становить 4 354 986,17 грн. необхідно стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача.
Також, на підставі ст.. 88 ЦПК України, в рівних частках з співвідповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати у сумі 3 654,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 222, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № DN80FJ00000060 від 16.04.2007 року в сумі 276 331,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2015 року становить 4 354 986,17 грн. (чотири мільйони триста пятдесят чотири тисячі девятсот вісімдесят шість грн.. 17 коп.), з якої: заборгованість за кредитом 62 860,92 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 71 732,54 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 15 683,70 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 126 054,45 доларів США.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у сумі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. 00 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя В.С. Шавула