Справа №481/1608/15-ц 16.11.2015 16.11.2015 16.11.2015
Провадження №22-ц/784/2787/15
Справа 481/1608/15-ц
Провадження № 22-ц/784/2787/15 Суддя суду першої інстанції: Уманська О.В.
Доповідач апеляційної інстанції: Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

16 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Харитонової І.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомленого про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2015 року про відмову у відкритті провадження, постановлену за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Миколаївській області (№ 103)» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановила:

06 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Миколаївській області (№ 103)» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вищезгаданим позовом з підстав, визначених п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив скасувати ухвалу судді, а матеріали позовної заяви направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції послався на вимоги п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Між тим, такий висновок суду є помилковим, оскільки суперечить вимогам п.2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається із матеріалів даної справи та матеріалів цивільної справи № 481/253/14-ц, рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 23 вересня 2014 року, відмовлено в позові ОСОБА_3, зокрема, у стягненні з Новобузького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№103) заробітної плати з 12 червня 2008 року по 31 січня 2014 року та компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків її виплати, а також у стягненні з державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Миколаївській області (№ 103)» (відповідача у даній справі) заробітної плати з 01 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року та компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків її виплати (а.с.24-32).

06 жовтня 2015 року ОСОБА_3 знову звернувся з позовом до державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Миколаївській області (№ 103)» про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі в сумі 9 750 грн.

Із позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що в обґрунтування нового позову ОСОБА_3 посилався на інший період - з березня 2012 року по березень 2013 року - заборгованості по заробітній платі, які вважав, що підлягають стягненню та просив стягнути з державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Миколаївській області (№ 103)».

Отже, як вбачається із матеріалів справи, сторони і предмет позову у справі, яка переглядається, та у розглянутій справі, на яку посилався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, є однаковими, проте підстави позову різні.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Підстава позову це посилання позивача на належне йому право, юридичні факти що призвели до порушення його права та правове обґрунтування необхідності його захисту (тобто сукупність фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги).

За такого, суд не мав законних підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження у справі, в зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у відповідності до вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити до того ж суду для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у відповідності до вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: