У Х В А Л А

30 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мазур Л.М.,

суддів: Коротуна В.М., Леванчука А.О.,

Червинської М.Є., Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою 09 вересня 2013 року було укладено письмовий договір купівлі-продажу земельної ділянки, на виконання умов якого він передав останній 60 000 грн 00 коп. У зв'язку з відмовою відповідачки виконувати вказаний договір через втрату бажання продавати земельну ділянку і неповернення грошових коштів, отриманих за договором, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 60 000 грн 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року залишено без змін.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. ст. 210, 640, 657 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник посилається на надані з Єдиного державного реєстру судових рішень:

- ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2014 року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі за позовом про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину з підстав, встановлених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2013 року про задоволення позовних вимог та рішення апеляційного суду Житомирської області від 23 грудня 2013 року, яким рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про застосування наслідків недійсності правочину скасовано та у цій частині позову відмовлено, а в іншій частині залишено без змін;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, постановлену за результатами розгляду касаційної скарги на рішення апеляційного суду Запорізької області від 28 жовтня 2010 року в справі за позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на об'єкти нерухомості, якою оскаржуване рішення апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог залишено без змін.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданих у приклад неоднакового застосування норм матеріального права ухвал суду касаційної інстанції не вбачається передбаченої п. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року, оскільки у зазначених ухвалах предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи не є тотожними у порівнянні з ухвалою суду, про перегляд якої подано заяву.

Наведені заявником доводи щодо неоднакового застосування норм матеріального права, на які посилається заявник, зводяться до його незгоди з оцінкою судом фактичних обставин справи щодо конкретного спору, а тому не можуть бути підставами згідно з вимогами п. 1 ст. 355 ЦПК України для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року Верховним Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Мазур

Судді: В.М. Коротун

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська

С.П. Штелик