Справа № 363/1776/15-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С.І.
Провадження № 22-ц/780/4933/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Волохова Л.А., Данілова О.М.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вишгородського районного управління юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, 3-і особи: ОСОБА_3, Вишгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на соціальні виплати (пенсію) в порядку спадкування та стягнення недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який мотивував наступним:

10 вересня 2013 року помер йогобатько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина на грошові кошти, які складаються із військової пенсії в розмірі 38064,44 грн. доплати до пенсії. Вказані кошти нараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській областізгідно постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2006 року та ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року, але не були отримані спадкодавцем. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_2 та його рідний брат ОСОБА_3. Позивач з метою спадкування вказаних коштів звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відповідь від 01 квітня 2015 року, за якою виплата грошових коштів за його зверненням буде здійснюватися відділенням Пенсійного фонду після надходження цільових коштів, призначених для фінансування таких виплат.

Позивач вважає, що діями відповідачів були порушені його права. З урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визнати недоотриману його батьком, ОСОБА_4, пенсію спадковим майном, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на його користь спадкове майно у виді недоотриманої спадкодавцем пенсії в сумі 38 064 грн. 44 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Обґрунтував скаргу тим, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Вважає, що між сторонами взагалі відсутній спір з цього приводу, оскільки Головне управління здійснило перерахунок пенсії спадкодавця, кошти були внесені в додаткові відомості, могли бути виплачені за наявності бюджетного фінансування. Крім того, зазначає, що чинним законодавством передбачено, що спадкоємцю необхідно надати органу ДВС підтверджуючі документи його права на кошти померлого батька - свідоцтво про право на спадщину. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

У відповідності до положень ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 22.03.2007 року, що діє до даного часу, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. А згідно з ч. 3 цієї статті у разі відсутності членів сімї, зазначених у ч. 1 цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч. 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_3 як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_4 має право на отримання спадкового майна після батька у вигляді нарахованої Головним управлінням ПФУ у Київській областізгідно рішення суду доплати до пенсії у розмірі 38 064 грн. 44 коп. Інший спадкоємець за законом першої черги після ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини та не заперечує проти спадкування даного майна позивачем, що було підтверджено в ході розгляду справи. При цьому

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону, з ними в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх виваженими та обґрунтованими. Заперечення ж відповідача щодо того, що фонду не були виділені кошти на виконання рішення суду не можуть обґрунтовувати наявність підстав для відмови в задоволенні законних вимог позивача.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді