Справа № 362/5387/15-ц
Провадження № 2/362/2160/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 вересня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,1439 га, що розташована на території Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її матері вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлої. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину вказану земельну ділянку, оскільки неможливо встановити факт належності спадкодавцю спірного майна.

В заяві суду позивач підтримала свої вимоги, просила розглянути справу у її відсутності та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач, яка належним чином був повідомлений, не забезпечив прибуття в судове засідання свого представника та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у відсутності його представника, на підставі статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

13 липня 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 308419 від 16 липня 2014 року (а.с. 9).

Як вбачається з копії заповіту від 08 серпня 2013 року, ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У визначений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за заповітом після померлої матері.

Постановою нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3 від 10.07.2015 року Вих. № 1385/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,1439 га, розташованої на території Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 16 17).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Норма статті 125 ЗК України в редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця, передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 ЗК України визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з наданого позивачем на підтвердження своїх вимог витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2015 року, право власності на спірну земельну ділянку, площею 3,1439 га, що розташована на території Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області, зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення органу виконавчої влади Васильківської районної державної адміністрації від 30.06.2005 року № 303 (Державний акт від 16.01.2006 року ЯА 575113) (а.с. 13 15).

Дійсно, на підставі Розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 30.06.2005 року № 303 на імя померлої ОСОБА_2 16 січня 2006 року було видано Державний акт серії ЯА № 575113 на право власності на земельну ділянку площею 3,1439 га, кадастровий номер :04:004:0013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 12).

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Та обставина, що у вказаному державному акті містится виправлення імені особи, якій його було видано, що зроблено з відповідним застереженням та посвідчено гербовою печаткою органу, який видав даний державний акт, при умові, що такий державний акт не скасовано та/або не визнано недійнсним, на думку суду не спростовує доводів позивача про належність спірної земельної ділянки її померлій матері.

Отже, у померлої на законних підставах виникло право власності на вказану земельну ділянку.

При цьому, суд вважає, що такі обставини оформлення державного акта за умови дійсного, існуючого у померлої зареєстрованого належним чином у порядку встановленому законом права власності на вказану земельну ділянку, не перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкове майно після померлої матері.

Тобто, та обставина, що право власності ОСОБА_2 на вкзану земельну ділянку оформлено належним чином та було у встановленому законом порядку зареєстровано державою, є достатньою підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її матері.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 61, 64, 169, 208, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 3,1439 га, кадастровий номер :04:004:0013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 13 липня 2014 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий