Провадження 2-о/127/450/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.07.2015 року звернулась до суду із заявою, яка мотивована тим, що син заявниці ОСОБА_2, який народився 01.06.1981 року в м. Вінниці, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, 38, хворів на невиліковне захворювання (ВІЛ), основне захворювання супроводжувалось чисельними ускладненнями, тому при огляді МСЕК №1 від 19.05.2015 року йому була встановлена безстроково перша «А» група інвалідності загального захворювання і рекомендовано постійну сторонню допомогу та догляд, які здійснювала заявник.

Зранку 19.06.2015 року стан здоровя ОСОБА_2 значно погіршився і до прибуття бригади швидкої медичної допомоги приблизно о 07.33 годині 19.06.2015 року ОСОБА_2 помер. Того ж дня повідомлення про смерть було передано до ВМВ УМВС України у Вінницькій області.

За рішенням родини ОСОБА_2 був похований 20.06.2015 року на закритому кладовищі лікарні ім. О.І. Ющенка.

Оскільки ні лікарі швидкої медичної допомоги ні працівники міліції не роз`яснили їй порядок отримання лікарського свідоцтва про смерть і реєстрації смерті сина в органах Державної реєстрації актів громадянського стану, вона вважала, що документи можна оформити згодом.

В зв`язку з неможливістю реєстрації смерті і отримання відповідного свідоцтва в органах РАЦС просила встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець і мешканець м.Вінниці, помер 19 червня 2015 року в м. Вінниці, у віці 34 роки, без ознак насильницької смерті.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, пояснила, що її син ОСОБА_3 був ВІЛ-інфікований, у травні отримав першу групу інвалідності, потребував сторонньої допомоги і догляду, оскільки не піднімався з ліжка. Вранці 19.06.2015 року його стан здоров`я значно погіршився, і до приїзду бригади швидкої медичної допомоги син помер. За висновками лікарів і працівників міліції, що були викликані, смерть не мала ознак насильницької, тому тіло сина в морг не забирали. Через важкий психоемоційний стан, розгубленість і організацію поховання вона вважала, що свідоцтво про смерть зможе отримати згодом, тому і не зверталась за лікарським свідоцтвом про смерть. Іншого шляху, ніж в судовому порядку, для оформлення свідоцтва про смерть немає, тому просила встановити відповідний факт.

Представник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечив.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, що народився 01.06.1981 року в м.Вінниці, був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, 38 (а.с. 7, 5, 8).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 047166, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 19.05.2015 року було встановлено першу А групу інвалідності безстроково. Зазначено, що він потребує постійної сторонньої допомоги та догляду (а.с. 6).

Відповідно до компютерного обліку карт виїздів бригад Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги та первинної медичної документації «Карта виїзду бригади ШМД», форма №110/о, 19.06.2015 року о 07.20 год. за адресою: Свердлова, 139/38 зафіксований виїзд бригади ШМД до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 По прибуттю на місце виклику була констатована смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, о 07.33 год. 19.06.2015 року. Дана довідка носить інформаційний характер та не є підставою для оформлення свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Із повідомлення ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 20.07.2015 року вбачається, що 19.06.2015 року о 07.39 год. на телефон спецлінії «02» надійшло повідомлення від лікаря МКЛ ШМД ОСОБА_4 з приводу раптової смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживав: ІНФОРМАЦІЯ_4, кімн. 37-38 (а.с. 21). Дане повідомлення було зареєстровано за №18610 в журналі єдиного обліку підрозділу та на місце події було направлено слідчо-оперативну групу.

Висновком ДІМ ВДІМ Вінницького ВМ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_5 за участю лікаря бригади ШМД №14 ОСОБА_4 19.06.2015 року о 07.33 год. в АДРЕСА_1 було констатовано смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24-25).

ОСОБА_2 був похований 20.06.2015 року на кладовищі на території Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенка.

Відповідний акт про смерть 19.06.2015 року і поховання ОСОБА_2 було складено сусідами ОСОБА_1 в будинку № 139 по вул. Свердлова в м.Вінниці. Підписи сусідів посвідчені заступником директора ТОВ «ЖЕО» (а.с. 33).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 повідомили, що були присутні на похованні і підтвердили факт смерті ОСОБА_3 19.06.2015 року.

Згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби ВМУЮ у Вінницькій області від 22.07.2015 року ОСОБА_1 з приводу проведення державної реєстрації смерті сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не зверталась.

Відповідно до глави 5 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5), підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть сина ОСОБА_1 в 3-денний термін не отримала, дані обставини є перешкодою для реєстрації смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану і отримання відповідного свідоцтва.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на

докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за

певних обставин.

На підставі наданих і досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в м.Вінниці, громадянин України, помер 19.06.2015 року в м. Вінниці, і даний факт підлягає встановленню в судовому порядку в окремому провадженні. Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», оскільки іншим шляхом заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть сина.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в м. Вінниці, громадянин України, помер 19.06.2015 року в м. Вінниці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя