справа № 243/5817/15-ц
провадження № 2/243/3156/2015
07 вересня 2015 року м. Cлов'янськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді Ільяшевич О.В.,
при секретарі Мороз К.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника органу опіки та піклування Цветкової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав,
22 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася донька - ОСОБА_5. В березні 2012 року їх з відповідачем сім'я розпалася через те, що відповідач вів холостяцький образ життя, потреби сім'ї його не цікавили. Відповідач став провокувати скандали, вів себе агресивно. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2012 року їх шлюб було розірвано. З моменту народження доньки відповідач не приділяв їй достатньої уваги, не проявляв ніякої турботи, не приймав участі у догляді за дитиною, а також у її вихованні. Після розпаду сім'ї, вона і донька стали мешкати окремо від відповідача. З березня 2012 року відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною, не бачив її. З моменту народження дитини і по теперішній час відповідач не цікавиться здоров'ям дитини, її фізичним, духовним розвитком, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Донька ОСОБА_5 не знає свого батька, хоча позивач ніколи не чинила ніяких перепон в їх спілкуванні. Відповідач ніколи не приймав участі у утриманні дитини. З моменту народження доньки позивач постійно здійснювала догляд за дитиною, займалася її вихованням, турбувалася про її фізичний та духовний розвиток. Позивач намагається забезпечувати належне матеріальне утримання дитини, крім того, допомогу надає її мати, ОСОБА_7. Відповідач не бажає спілкуватися з дитиною, добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. відповідач має можливість приймати участь у утриманні дитини, але не робить цього. Просить суд позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку на утримання доньки, стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60, а також, витрати по оплаті юридичних послуг.
Позивачка ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у присутності її представника. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов своєї довірительки підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив його задовольнити, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав.
Представник органу опіки та піклування Слов'янської міської Ради Цвєткова О.А., що діє на підставі Довіреності № 29/01-726 від 02 липня 2015 року (а.с.24) в судовому засіданні подала до суду висновок органу опіки та піклування та зазначила, що органом опіки та піклування встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а тому органом опіки та піклування зроблений висновок про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки. Також зазначила, що можливо передати на виховання малолітню дитину її матері ОСОБА_3, оскільки остання піклується про дитину.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона проживає у одному будинку із бабусею дитини, і може ствердити, що дитина проживає із бабусею, а мати дитини працює у м. Києві, тому що у м. Слов'янську роботи немає, батька вона жодного разу не бачила, а мати постійно приїжджає, піклується про дитину, придбає все необхідне для забезпечення достатнього рівня життя дитини.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2011 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася донька - ОСОБА_5, стверджується даними свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_3 від 15 грудня 2011 року(а.с.3).
Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2012 року шлюб між сторонами був розірваний(а.с.8).

У відповідності до акту обстеження умов проживання дитини від 01 липня 2015 року, малолітня ОСОБА_5 разом із бабусею ОСОБА_7 та матір'ю ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1. Дитині створені всі умови для проживання. Вихованням дитини займається бабуся та мати, батько ОСОБА_4 вихованням дитини не займається та не займався з моменту народження(а.с.41).

У відповідності до копії свідоцтва про право власності, ОСОБА_3 має на праві власності 1/5 частку квартири АДРЕСА_1(а.с.9-12).

Як вбачається із довідок про стан здоров'я позивача та дитини, їх стан здоров'я задовільний(а.с.14-15).

У відповідності до висновку органу опіки та піклування за вих. № 29/01-986 від 03 вересня 2015 року, на даний час малолітня ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_7, що підтверджується відповідним Актом, складеним 01 липня 2015 року комісією КП «Сервіскомуненерго». Згідно акту, вищевказана квартира відповідає санітарно - технічним нормам, створені всі необхідні житлово - побутові умови, обладнана необхідними побутовими приборами, чиста та охайна. Для дитини ОСОБА_5 відведена окрема кімната, де розташовано дитячі меблі, в наявності одяг,розвивальні ігри, речі особистої гігієни. За результатами обстеження квартири та бесіди з мешканцями будинку АДРЕСА_1, комісією КП «Сервіскомуненерго» з'ясовано, що виховання дівчини та здійснення необхідного щоденного догляду за нею займається тільки мати та бабуся, батько - ОСОБА_4 з часу народження дитини не приймає участі у житті доньки, з дитиною не спілкується. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування батьком своїми обов'язками. Враховуючи наведені позивачем доводи, вивчивши письмові докази, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 27 серпня 2015 року, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що ОСОБА_4 можливо позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності із ст.ст. 150 ч.2, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і утримувати її до повноліття.

Ст. 164 ч.1 п. 2 СК України вказує, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р.) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:

- не забезпечують необхідного харчування;

- медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;

- не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;

- не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;

- не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з аналізу норм чинного СК України, процес виховання дитини передбачає перш за все активну поведінку батьків щодо участі в цьому процесі. Норми ст. 164 СК України передбачають сімейно-правову відповідальність, яка настає при винній поведінці батьків(одного з батьків) зокрема за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні та підтверджується як показаннями свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні, а також вищевказаними письмовими доказами, відповідач не приймає участі у вихованні дитини - ОСОБА_5.

Судом також не встановлено, що відповідач звертався до органу опіки та піклування щодо неправомірної поведінки позивача.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Та обставина, що ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу та не намагається будь-яким чином змінити своє ставлення до виховання та утримання дитини також підтверджується висновком органу опіки та піклування Слов'янської міської Ради.

Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батьків із дітьми.

Виходячи з аналізу встановлених обставин справи, та доказів, які їх стверджують, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача на думку суду свідчить лише про те що відповідач дійсно самоусунувся від виховання своєї доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, участі у її вихованні не приймає, не здійснював та не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в утриманні та вихованні доньки, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ч.3 ст. 167 СК України, дитина, один із батьків якої позбавлений батьківських прав, за бажанням другого з батьків може бути передана йому.

На думку суду можливо передати дитину позивачці, оскільки вона бажає опікуватись дитиною, у суду відсутні підстави вважати, що мати дитини не може створити належні умови виховання та утримання дитини.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ч.2 ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Приписи ст.183 СК України встановлюють, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом достовірно встановлено, що дитина дійсно проживає з позивачем, має задовільний стан здоров'я, власних доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач отримує щомісяця пільгову пенсію, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй доньці до досягнення нею повноліття щомісяця.

Аналізуючи норми ч.2,3 ст. 180 СК України у сукупності із нормами ч.1 ст. 183 СК України, за якою частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом, суд вважає, що законодавцем надано право тому з батьків, з яким проживає дитина, звернутися до суду не лише у випадку відсутності повної домовленості між сторонами щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину, або ухилення від виконання такого обов'язку як утримання дитини, а і у разі відсутності домовленості щодо розміру сплачуваних аліментів.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 підлягають стягненню з визначенням розміру частки стягуваних аліментів у відповідності до ст. 183 СК України -? частки всіх видів доходу(заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду був наданий ордер від 22 червня 2015 року. Втім, суду не надано договору про надання правової допомоги, квитанції про сплату гонорару, а також інших документів, за якими суд мав би можливість, виходячи з граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, вирахувати витрати на правову допомогу, які здійснила позивач по даній справі.

Отже, суд позбавлений можливості стягнути витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, згідно вимог якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати.

Також, суд, у відповідності із ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачені позивачем та документально підтверджені(а.с.2) на користь позивачки в частині немайнових вимог про позбавлення батьківських прав, а також стягує судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в дохід держави в частині майнових вимог про стягнення аліментів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 88, 209, 215-218, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 150,164, 166, 180,181,182, 183 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження, видане 15 грудня 2011 року, серія НОМЕР_3, актовий запис № 1144, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Передати малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,на виховання її матері ОСОБА_3.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, інші дані суду невідомі, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. у дохід держави.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області (Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 33/0/38/-15 від 21 травня 2015 року «Про відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області») через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений11 вересня 2015 року.

Головуюча -суддя: О.В. Ільяшевич