Справа № 362/2273/15 Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/780/5138/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 1 15.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ об'єктів спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння та земельну ділянку площею 0,15 га, що розташовані по АДРЕСА_1

Одночасно позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, мотивуючи її тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову через ймовірність вільної реалізації відповідачем належного йому нерухомого майна на користь третіх осіб з метою уникнення поділу спільного майна подружжя.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід часткового задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог щодо забезпечення позову, зокрема, що нерухоме майно, на яке має бути накладено арешт, перебуває у власності відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, оскільки вони суперечать вимогам процесуального закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, може вимагати від заявника подати додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

З аналізу вказаної норми випливає можливість суду, що розглядає заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, вимагати від заявника подати додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Тобто, якщо у суду виникають сумніви щодо заявлених вимог, він має можливість, шляхом витребування додаткових відомостей, з'ясувати питання, чи дійсно права заявника можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог процесуального закону, суд першої інстанції не забезпечив своєчасний розгляд заяви про забезпечення позову доданої до позовної заяви в межах строку встановленого ч. 2 ст. 152 ЦПК України, та вказавши про недоведеність того, що спірне нерухоме майно перебуває у власності відповідача, не належним чином надав оцінку долученим до позовної заяви доказам та проігнорував положення ч. 3 ст. 153 ЦПК України, яке наділяє суд повноваженням витребування додаткових відомостей з метою з'ясування питань, що мають важливе значення для необхідності забезпечення позову.

З вищевикладених підстав колегія суддів вважає передчасним висновок суду про відмову у забезпеченні позову з підстав недоведеності заявлених вимог, а тому посилання заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до труднощів або зробить неможливим виконати рішення суду про задоволення позову та надані докази підлягають перевірці з урахуванням вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала скасуванню з передачею питання про забезпечення позову до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову допущено порушення вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: