АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2014 року,

встановила:

у березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем ОСОБА_2 вважає неможливим.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2014 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що спільне життя та збереження сім'ї з відповідачем ОСОБА_2 вважає неможливим. Зазначав, що ведення спільного господарства та проживання припинено, подальший сенс підтримки шлюбних відносин відсутній.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2014 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального прав та послався на положення ст.110, 112 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2002 року, від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилалась на те, що судом помилково було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, не враховано інтереси дітей та не надано строк на примирення подружжя.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 заявила клопотання про надання строку для примирення подружжя терміном на шість місяців.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 19 лютого 2015 року клопотання ОСОБА_2 було задоволено частково, надано сторонам строк на примирення терміном на три місяці.

Після відновлення судового розгляду відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з'явилась, а позивач пояснив, що примирення сторін не відбулось, збереження шлюбу вважає неможливим.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/4923/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1497/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.