Справа № 368/302/13-ц Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 22-ц/780/2821/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл майна, що знаходиться в спільній частковій власності, та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: Державна реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, Управління держземагенства у Кагарлицькому районі, про визнання права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування, визнання недійсним заповіту та договору купівлі-продажу земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

У лютому 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просили стягнути з відповідачів на їх користь понесені ними судові витрати в розмірі 9 582 грн. 99 коп., а саме: оплати за виготовлення позовної заяви в сумі 200 грн., судового збору у розмірі 317 грн. 39 коп., вартості проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 7 065 грн. 60 коп. та вартості правової допомоги в розмірі 2000 грн.

Додатковим рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 11 березня 2015року заяву задоволено частково. З ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 по 1316 грн. 72 коп. судових витрат з кожного, на користь ОСОБА_6 - по 1210 грн. 93 коп. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити. Обґрунтував скаргу тим, що правові підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні. Зазначає, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 не надавали суду під час розгляду справи та до винесення судом рішення по справі докази (квитанції) понесених ними судових витрат. Крім того, вказує, що Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз та відповідачами не надано розрахунку витрат на проведення земельно-технічної експертизи в сумі 7065 грн. 60 коп.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що додаткове рішення суду не в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачами по справі були понесені судові витрати по оплаті експертизи в сумі 7065,60 грн., судового збору в розмірі 317,39 грн. та оплати витрат на правову допомогу за виготовлення позовної заяви в сумі 200 грн., які відповідно до вимог ст. ст. 88, 220 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів. З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" вбачається, що до компенсації підлягають кошти, сплачені виключно за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В той же час кошти за правову допомогу із складання позовної заяви до вказаного переліку не входять, відтак до компенсації не підлягають. За таких умов судом першої інстанції безпідставно було включено до складу судових витрат, відшкодування яких покладається на відповідачів, витрати за складання позову у розмірі 200 грн., оскільки не ґрунтується на положеннях закону.

Колегія суддів апеляційного суду критично відноситься до посилань апелянтів на безпідставність стягнення з них витрат на проведення експертизи з тих підстав, що позивачами не було надано належним чином до суду першої інстанції належних доказів сплати таких витрат, а також через та, що дані витрати належним чином не обґрунтовані.

Свої заперечення проти витрат по оплаті експертизи в сумі 7065,60 грн. апелянти обґрунтовували тим, що позивачами не було надано до суду під час розгляду справи квитанції щодо сплати вартості проведеної експертизи, а зазначена квитанція з'явилася в матеріалах справи значно пізніше, вже після закінчення її розгляду. В той же час зазначені твердження не відповідають матеріалам справи. Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного запису, дана квитанція була долучена до матеріалів справи головуючим за клопотанням сторони позивачів в судовому засіданні 23.07.2014 року. За таких умов наведені вище твердження апелянтів не відповідають дійсності. Обґрунтованість же вказаних витрат на проведення експертизи була належним чином досліджена судом першої інстанції, який дав цьому відповідну правову оцінку, з якою в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині покладення на відповідачів витрат на правову допомогу щодо складання позову ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Додаткове рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 11 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення заяви позивачів. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 1283 грн. 39 коп. судових витрат з кожного. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 по 1177 грн. 60 коп. судових витрат з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді