АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/2979/14-ц Головуючий І інстанції - Росоха А.В.
Провадження: 22-ц/790/1441/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02.07.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено генеральну кредитну угоду № 07-01-117-08 та згідно цієї угоди було укладено кредитний договір № 010-2/07-01-0573-08, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти у сумі 255000 дол. США до 01.07.2018 року, зі сплатою 14,5 % річних, в подальшому до цієї угоди було внесено зміни шляхом укладення додаткової угоди № 1 від 19.09.2013 року.

02.07.2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 07-01-117/2-08, відповідно до якого поручитель добровільно взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням перед банком.

Згідно умов вищевказаних кредитних договорів позичальник зобов'язався забезпечити повернення банку одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків, передбачених договорами комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків банку, викликаних неналежним виконанням договорів. Однак, взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та процентів відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2014р. виникла заборгованість перед банком, яка становить - 178 617,28 дол. США, з яких: сума заборгованості за кредитом складає 170 975,36 дол. США; сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту 725,25 дол. США; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування за кредитом 6 492,09 дол. США; сума пені за порушення строку погашення відсотків 424,58 дол. США.

Просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитом у сумі 170 975,36 дол. США, а також судові витрати пов'язані з поданням позову до суду у сумі 3654 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що AT «Райффайзен Банк Аваль» станом на 02.07.2008р. - дату укладення кредитного договору, мало та має право по теперішній час надавати кредити в іноземній валюті. Суд першої інстанції всупереч ч. 2,3 ст. 191 ЦПК України, п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не проводив попереднього судового засідання 23.12.2014 року в назначений час судове засідання не відбулось, у зв'язку з чим була подана заява про ухвалення заочного рішення. Посилання у рішенні на відсутність ліцензії та дозволу є неправомірним.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

По справі встановлено, що 02.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Генеральну кредитну угоду № 07-01-117-08 та згідно цієї угоди було укладено Кредитний договір № 010-2/07-01-0573-08, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти у сумі 255000 доларів США, до 01 липня 2018 року, зі сплатою 14,5 % річних, в подальшому до цієї угоди було внесено зміни шляхом укладення Додаткової угоди № 1 від 19.09.2013 року. 02.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 07-01-117/2-08 відповідно до якого поручитель добровільно взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням перед банком.

Згідно умов вищевказаних кредитних договорів позичальники зобов'язався забезпечити повернення банку одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків, передбачених договорами комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків банку, викликаних неналежним виконанням договорів. Однак взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та процентів відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2014р. виникла заборгованість перед банком, яка становить - з яких: сума заборгованості за кредитом складає 170 975,36 дол. США; сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту 725,25 дол. США; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування за кредитом 6 492,09 дол. США; сума пені за порушення строку погашення відсотків 424,58 дол. США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази наявності у банка генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій та вважав, що підстав для відкладення розгляду справи у разі недостатності доказів для задоволення вимог позивача по справі діючим законодавством не передбачено.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. № 14 суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93).

Відповідно до ч. 2,3 ст. 191 ЦПК України, у разі неможливості продовження розгляду справи у зв'язку з необхідністю подання нових доказів суд оголошує перерву на час, необхідний для цього. Суд, відкладаючи розгляд справи або оголошуючи перерву в її розгляді, призначає відповідно день нового судового засідання або його продовження, про що ознайомлює під розписку учасників цивільного процесу, присутніх у судовому засіданні. Учасників цивільного процесу, які не з'явилися або яких суд залучає вперше до участі в процесі, викликають у судове засідання на призначений день.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату укладення Кредитного договору № 010-2/07-01-0573-08 від 02.07.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано Банківську ліцензію № 10, Дозвіл № 10-4 та Додаток до дозволу № 10-4, що були видані Національним банком України 11.10.2006р. /а.с. 75, 76, 77/.

Протоколом Загальних зборів акціонерів № 36-45 від 14.10.2009р. прийнято рішення про заміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

На теперішній час AT «Райффайзен Банк Аваль» має Банківську ліцензію № 10, Генеральну ліцензію № 10 на здійснення валютних операцій та Додаток до генеральної ліцензії, що були видані Національним банком України 05.10.2011р. /а.с. 78, 79, 80/.

Таким чином, AT «Райффайзен Банк Аваль» станом на 02.07.2008р. - дату укладення кредитного договору, мало та має право по теперішній час надавати кредити в іноземній валюті.

Суд першої інстанції встановивши, що йому для прийняття обґрунтованого за його переконанням, рішення необхідне надання додаткових доказів, а саме ліцензії та дозволу AT «Райффайзен Банк Аваль», всупереч ч. 2,3 ст. 191 ЦПК України, п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не відклав розгляд справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010-2/07-01- 0573-08 від 02.07.2008 року, укладеного у відповідності до генеральної кредитної угоди № 07-01-117-08 від 02.07.2008 року в сумі 178 617,28 дол. США, з яких:

· сума заборгованості за кредитом складає 170 975,36 дол. США;

· сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту 725,25 дол.

США;

· сума нарахованих та несплачених відсотків за користування за кредитом

6 492,09 дол. США;

· сума пені за порушення строку погашення відсотків 424,58 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму судового збору по 2740,50 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -