Справа №451/467/15-ц
Провадження № 6/451/11/15
УХВАЛА

іменем України

01 квітня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Палюх К.П.

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Радехів справу за поданням старшого державного виконавця ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області про надання дозволу на примусове входження до житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ у Львівській області із поданням, що погоджене начальником цього відділу, відповідно до якого, просить з метою повного фактичного та неупередженого виконання рішення суду у справі №2-332/08 від 08.12.2008 року, надати дозвіл на примусове входження до житлового приміщення, що знаходиться по вулиці Мишуги,13/2 у м.Радехів Львівської області.

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні у виконавчій службі знаходяться виконавчий лист №2-332/08 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 11797 гривень. Проведені відповідно до Закону України «Про виконавчу службу» виконавцем дії, повязані із розшуком рухомого або ж нерухомого майна божника, а також з метою встановлення наявності у особи джерел доходів, бажаних результатів не дали, від так рішення суду залишається не виконаним. Зазначає, що згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_1 прописана у м.Радехів по вулиці Обїзна,24. Із посиланням на вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та норми цивільного процесуального законодавства, просить надати дозвіл на примусове входження до житлового приміщення, що знаходиться по вулиці Мишуги,13/2 у м.Радехів.

Начальник ВДВС Радехівського РУЮ Львівської області ОСОБА_3, надавши письмову заяву, просить розгляд подання здійснювати без участі представника (а.с.106).

У відповідності до ч.2 ст.197 та ч.2 ст.376 ЦПК України розгляд подання проведено без участі осіб і здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наданих суду доказів.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.10 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (із подальшими змінами та доповненнями) державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Як вбачається із подання (а.с.95-96) та доданих до нього матеріалів, відповідно до виконавчого листа Радехівського районного суду Львівської області №2-332/08 від 08.12.2008 року (а.с.98), виконавчою службою Радехівського РУЮ 09.09.2014р. відкрито виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11797 гривень матеріальних збитків (а.с.97).

Із подання вбачається, що ОСОБА_1 прописана за адресою м.Радехів, вул.Обїзна,24 (а.с.96), а із наявних в матеріалах справі доказів вбачається, що боржник рухомого та нерухомого майна, на яке б можна було звернути стягнення не має та на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває (а.с.100-104).

У супереч наведеним у поданні фактам, щодо місця проживання боржника (м.Радехів, вул.Обїзна,24), працівниками виконавчої служби здійснено виходи до будівлі, що знаходиться у м.Радехів по вулиці Мишуги,13/2 (а.с.99,105).

Однак, до подання не долучено жодного доказу кому на праві власності належить нерухоме майно до якого ініціатор подання просить надати дозвіл на проникнення, чи проживає за вказаною адресою ОСОБА_1 та, які обставини вказують, що за вказаною адресою знаходиться майно або кошти боржника.

У контексті ст.30 Конституції України недоторканість житла чи іншого володіння особи є однією із складових особистої недоторканості та тісно повязана з правом на недоторканість особистого і сімейного життя, гарантованого статтею 32 Конституції України.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за вказаною вище статтею Конвенції держава виконує свої зобовязання не тільки якщо просто утримується від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Так, в рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» (1979 рік) Суд ухвалив таке: «Хоч метою статті 8 є, в основному, захист окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади, ця стаття зобовязує державу не лише утримуватися від такого втручання: до такого негативного зобовязання додається також і позитивне, яке є необхідним для забезпечення дійсної поваги до приватного і сімейного життя».

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України №475/97-ВР 17 липня 1997р.) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім цього, слід зазначити, що статтею 376 ЦПК України регулюється порядок вирішення питання проникнення до житла боржника, а статтею 11 Закону №606-XIV надається право виконавцю на звернення до суду із відповідним поданням, однак законодавцем при цьому вжито термін «проникнення», а не «входження», як зазначено у поданні від 31.03.2015 року.

Таким чином, узагальнюючи вищевказане, зокрема недоведеність, що у м.Радехів по вулиці Мишуги,13/2 проживає боржник або ж знаходиться майно (кошти) такого, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60,208-210,212,213,376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд на протязі пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_4