Справа № 530/1216/15-ц
Номер провадження 2/530/590/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Кравченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до територіальної громади в особі Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання особи які беруть участь у справі не зявились, від них надійшли заяви в яких позивач, ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, представник відповідача територіальної громади в особі Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не зявився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, представник третьої особи: ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечував.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України: Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, враховуючи місцезнаходження, позов предявляється за правилами виключної підсудності до Зіньківського районного суду Полтавської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України спадщина здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, яка незалежно від часу прийняття належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: зокрема, територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до ст.10 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування роз'яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 14.02.2007 року в селі Шилівка Зіньківського району Полтавської області (а.с.6). ОСОБА_4 помер 06.11.2008 року в м. Полтава (а.с.7). ОСОБА_1 народилася 21.04.1937 року в селі Дейкалівка, Зіньківського району Полтавської області ( а.с.5). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2009 року по справі № 2-о-91/09 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померлого 06.11.2008 року, як між рідною сестрою та рідним братом ( а.с.14).

ОСОБА_4, перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, яка померла 14.02.2007 року.

Брат позивача та його дружина були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», а тому мали право на пайовий фонд майна цього КСП.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ПО № 073585 від 17.03.2003 року що виданий Шилівською сільською радою. ОСОБА_3 мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що розташоване в с. Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області. Частка ОСОБА_3 визначена в розмірі 6632.62 грн., або 0.37 відсотків в тому числі основні засоби на 1077.88 грн..

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ПО № 073584 від 17.03.2003 року, що виданий Шилівською сільською радою, ОСОБА_4 мав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що розташоване в с. Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області. Частка ОСОБА_4 визначена в розмірі 4343.20 грн., або 0.24 відсотків в тому числі основні засоби на 705.81 грн..

Після смерті ОСОБА_3 її чоловік, та рідний брат позивача, ОСОБА_4, прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна, а саме на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2007 року, копія свідоцтва про право на спадщину додано.

Свідоцтво про право на спадщину на частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що належав ОСОБА_3 в розмірі 6632.62 грн., або 0.37 відсотків в тому числі основні засоби на 1077.88 грн. ОСОБА_4 не видавалось.

Згідно п.11 ч.І ст.346 ЦК України у разі смерті власника право власності припиняється.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Так як, рідний брат позивача, ОСОБА_4, прийняв спадщину після смерті дружини, позивач звернулась до нотаріальної контори та їй, як спадкоємиці другої черги за законом, видали свідоцтво про право на спадщину після-смерті брата ОСОБА_4 на частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» , реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що належав ОСОБА_3 в розмірі 6632.62 грн., або 0.37- відсотків в тому числі основні засоби на 1077.88 грн.. Однак відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку майнового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що розташоване в с. Шилівка Зіньківського району Полтавської області, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ПО № 073584 від 17.03.2003 року що видане Шилівською сільською радою, частка якого визначена в розмірі 4343.20 грн., або 0.24 відсотків в тому числі основні засоби на 705.81 грн., оскільки після смерті брата позивач не може знайти оригінал цього свідоцтва, а має лише його копію.

Саме відсутність оригінала правовстановлюючого документу стало підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, позивач прийняла спадщину після смерті свого брата, що підтверджується довідкою з її місця проживання, з якої вбачається, що на час смерті ОСОБА_5, він проживав з позивачем та був зареєстрований разом з нею у належному їй на праві власності житловому будинку №26-б по вул. Куйбишева в м. Полтава.

Відповідно до ст. 316 ЦК України "правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею...". відповідно до ст. 1218 ЦК України "До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинилися внаслідок його смерті".

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач бажає прийняти спадщину.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканкою м. Полтава.вул. Куйбишева, №26-бправо власності на частку майнового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», реорганізованого в ТОВ « Агрофірма «Дружба», що розташоване в с. Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області, який належав ОСОБА_4, який помер 06.11.2008 року, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії ПО 073584 від 17.03.2003 року що виданий Шилівською сільською радою, частка якого визначена в розмірі 4343.20 грн., або 0.24 відсотків в тому числі основні засоби на 705.81 грн,як за спадкоємцем за законом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_6

-.