Справа № 343/1911/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2078/2015
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Тиндик С.Б. про роз'яснення рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новоселицька сільська рада, про усунення перешкод у користуванні дорогою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до сільського голови села Новоселиця Ісайчука Романа Володимировича, головного спеціаліста - юрисконсульта відділу Держземагенства у Долинському районі Надівської Руслани Василівни, головного спеціаліста по землевпорядкуванню Новоселицької сільської ради Семенишин Ніни Петрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про захист прав на земельні ділянки та майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Долинського районного суду від 14 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_3 будинковолодіння АДРЕСА_1, шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Л.Українки та бетонний паркан з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500,00 гривень моральної шкоди та 1 000,00 гривень за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У липні 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Тиндик С.Б. звернувся в суд із заявою про роз'яснення зазначеного рішення посилаючись на те, що боржником демонтовано бетонну касету шириною 3, 40 м., та розгороджено металеві ворота зі сторони вулиці Л.Українки, бетонний стовп залишився на місці, в той же час, згідно заяви стягувача рішення суду виконано не в повному обсязі.

А тому просив надати роз'яснення, що саме підлягає знесенню згідно в/л №343/14-ц виданого 16 червня 2015 року Долинським районним судом та надати викопіровку плану знесення. Крім того, просив уточнити адресу проживання стягувача - ОСОБА_3, оскільки в заяві стягувач вказує місце проживання - АДРЕСА_1, а у виконавчому документі вказано - АДРЕСА_2.

Ухвалою Долинського районного суду від 14 серпня 2015 року заяву державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Тиндик С.Б. про роз'яснення рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року задоволено частково.

Надано державному виконавцю належно завірену копію кадастрового плану земельної ділянки АДРЕСА_1, оригінал якого знаходиться в матеріалах цивільної справи №343/1911/14-ц.

Роз'яснено, що ОСОБА_3 фактично проживає в АДРЕСА_3. Домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 на праві власності і щодо проїзду до якого виник спір, знаходиться по АДРЕСА_1.

В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_4 посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що суд узяв до уваги як докази в процесі розгляду справи викопіровку генерального плану забудови села Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області, відповідь ДП «Дніпроміст» №7/783 від 20 листопада 2013 року та відповідь виконкому Новоселицької сільської ради №118/02-29 від 10 липня 2014 року, якими підтверджено, що проїзна частина дороги повинна становити 3,5 метри та пішохідний тротуар 2,5 метри від вулиці Л.Українки до вул. Шевченка.

Проте, суд у своїй ухвалі про роз'яснення рішення суду надав державному виконавцю належно завірену копію кадастрового плану земельної ділянки АДРЕСА_1, однак, даний письмовий доказ при розгляді справи по суті судом не досліджувався.

Зазначає, що фактичні відомості, викладені в кадастровому плані земельної ділянки про ширину проїзної частини дороги від 4,0 м до 6,29 м, яка повинна бути виділена тільки з його земельної ділянки суперечить генеральному плану забудови с. Новоселиця, в якому проїзна частина дороги вказана 3,5 м, і яка повинна бути виділена частково з двох земельних ділянок - апелянта та ОСОБА_13

Посилаючись на те, що кадастровий план земельної ділянки АДРЕСА_1, як доказ судом не досліджувався, просить ухвалу суду скасувати.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених підстав

ОСОБА_3, його представник ОСОБА_12 та представник Держземагенства у Долинському районі - Надівська Р.В. апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялися.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення. При цьому суд, зокрема, роз'яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного у рішенні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 та зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_3 будинковолодіння АДРЕСА_1, шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Л.Українки та бетонний паркан з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_3

На підставі зазначеного рішення, 16 червня 2015 року було видано виконавчий лист, а

24 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Встановлено, що боржником демонтовано бетонну касету шириною 3,40 м, бетонний стовп залишився на місці, також демонтовано металеві ворота з вулиці Л.Українки, що підтверджується актом державного виконавця від 06 липня 2015 року.

07 липня 2015 року стягувачем було подано до відділу ДВС Долинського РУЮ заяву про те, що боржник не в повному обсязі виконав рішення суду, а саме: не забезпечив проїзд від початку криниці (від стовпа) - 4 м, крім того не знесений бетонний пліт (дільниця) і за дільницею ще 60 см.

Відмовляючи в роз'ясненні судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є зрозумілим, оскільки в резолютивній частині рішення чітко викладено, що саме підлягає знесенню, а додаткових відомостей, які не досліджувалися, суд не вправі вносити.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що в мотивувальній частині рішення суд вказав, що підлягають усуненню перешкоди шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Лесі Українки та частину бетонного паркану (дві секції) з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_3

Крім того, задовольняючи частково заяву державного виконавця, суд надав державному виконавцю копію кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_1, в той час, як відповідно до ст. 221 ЦПК України зазначене питання не підлягає розгляду в порядку роз'яснення рішення суду.

Із врахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду від 14 серпня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

В.М. Соколовський