АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2911/14-ц 22-ц/774/40/К/15
Провадження № 22-ц/774/40/К/15 Головуючий в суді першої
Справа № 211/2911/14-ц інстанції - Ткаченко С.В.
Категорія 5 (4) Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А,

за участю - представників позивача Нагорної Валентини Вікторівни та Примакова

Костянтина Олексійовича, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року по справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-1" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (третя особа - Довгинцівська районна у місті Кривому Розі рада) про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення без надання іншого житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Житлово-будівельний кооператив "Веселка-1"( надалі - ЖБК "Веселка-1") звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у листопаді 1993 року ОСОБА_4, як члену ЖБК "Веселка-1", надана квартира АДРЕСА_1, в якій разом із ним зареєстровані і члени його сім'ї: дружина ОСОБА_5 та діти - ОСОБА_6, 1988 року народження, ОСОБА_7, 1990 року народження, ОСОБА_8, 1993 року народження. Відповідач ОСОБА_4 та члени його сім'ї не виконують обов'язки по оплаті житлово - комунальних послуг, у зв'язку з чим за період з 1995 року по 01червня 2006 рік утворилась заборгованість у розмірі 17529,88 грн. З відповідачем ОСОБА_4 укладений договір на оплату комунальних послуг та реструктуризацію заборгованості, проте він не виконав умови вказаного договору, у зв'язку з чим його заборгованість за період з 1995 року по момент подання позовної заяви складає 71159,74 грн. Також 08 грудня 2011 року та 12 грудня 2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесені судові накази про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЖБК "Веселка-1" заборгованості за оплату комунально-житлових послуг, а 13жовтня 2013 року на загальних зборах членів ЖБК ОСОБА_4 виключений із членів кооперативу та вирішено питання щодо звернення до суду про виселення його та членів його сім'ї. Вказане рішення не оскаржено, квартиру не звільнено, тому позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів із вказаної квартири без надання їм іншого житла, а також стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі 243,60 грн. та суму витрат на правову допомогу у розмірі 3900,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року позовні вимоги ЖБК "Веселка-1" задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ставлять питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на їх думку, суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову ЖБК "Веселка-1", оскільки комбінат "Криворіжсталь" сплатив пайові внески за відповідача ОСОБА_4, як члена кооператива, тому право власності на спірну квартиру виникає саме у ОСОБА_4 Крім того, статутом ЖБК "Веселка - 1" не передбачені положення про порядок оплати пайових внесків, і їх розмір та відсутність в статуті положень про порядок оплати пайових внесків підтверджує той факт, що всі члени кооперативу набули права власності на житло внаслідок сплати пайових внесків підприємством - роботодавцем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Житлово-будівельний кооператив "Веселка-1" утворений за клопотанням адміністрації комбінату "Криворіжсталь" на підставі рішення Виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів від 10.03.1993 року № 118 та зареєстрований у державному реєстрі 10.03.1993 року (а.с. 5, 6).

Відповідач ОСОБА_4 в листопаді 1993 року був прийнятий в члени ЖБК "Веселка-1" і йому на склад його сім'ї була розподілена квартира АДРЕСА_1

Вартість квартири сплачено повністю Криворізьким металургійним комбінатом "Криворіжсталь" (а.с. 19 - довідка ЖБК "Веселка-1").

На підставі зазначеного відповідач ОСОБА_4 зареєструвався разом зі своєю сім'єю: дружиною ОСОБА_5 та дітьми - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за вказаною адресою (а.с. 20).

Згідно акту від 31.08.2014 року в квартирі зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, фактично мешкають 2 особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітні діти: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_11, 2012 р.н., ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 з даною адресою не зареєстровані та не мешкають. У квартирі за борги відключено електропостачання та газопостачання (а.с. 69).

10 червня 2006 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладені договори на оплату комунальних послуг та про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги (а.с. 21, 22, 23, 24).

12.12.2008 року та 08.12.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесені судові накази про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі 28861,43грн. та 18006,40грн. відповідно (а.с. 26, 29).

Постановами державного виконавця від 14.09.2012 року та від 20.09.2012 року зазначені судові накази повернуті стягувачу - ЖБК "Веселка-1", оскільки у ОСОБА_4 відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення (а.с. 25, 28).

Станом на 01 квітня 2014 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті комунальних послуг складає 71159,74грн. (а.с. 33 - 34).

Рішенням загальних зборів ЖБК "Веселка-1" від 13.10.2013 року ОСОБА_4 виключений з членів кооперативу за систематичну несплату нарахувань за житлово - комунальні послуги та утримання будинку і прибудинкової території (а.с. 37-38 - протокол № 2 загальних зборів ЖБК "Веселка - 1").

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався ст.. 148 Житлового кодексу, Постановою Пленуму Верховного Суду України N9 від 18.09.87 р. із змінами "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" та дійшов висновку про необхідність виселення відповідачів без надання іншого житла.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зазначені вимоги закону не дотримані, через що судове рішення у справі не можна визнати таким, що є законним і обґрунтованим.

Такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ЖБК "Веселка-1", суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 виключений із членів кооператива за систематичну несплату житлово-комунальних послуг, тому відповідачі проживають у спірній квартирі без законних підстав та обмежують право кооператива вільно розпоряджатися і користуватися своїм майном.

На думку колегії суддів, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи та нормах житлового та цивільного законодавства, оскільки суд не в повному обсязі встановив усі обставини справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 383 ЦК України та ст.. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як убачається із матеріалів справи, розглянувши клопотання адміністрації комбінату "Криворіжсталь" про можливість надання матеріальної допомоги працівникам комбінату в будівництві житла та враховуючи тяжкий майновий стан в капітальному будівництві, Виконавчим комітетом Криворізької міської Ради народних депутатів вирішено організувати з числа черговиків комбінату "Криворіжсталь" житлово-будівельні кооперативи з повною попередньою їх оплатою, зокрема і Житлово-будівельний кооператив "Веселка-1", про що свідчить рішення № 118 від 10.03.1993 року (а.с. 5).

Згідно довідки ЖБК "Веселка-1" вартість квартири АДРЕСА_1, в якій мешкають відповідачі, сплачено повністю Криворізьким металургійним комбінатом "Криворіжсталь" згідно договору від жовтня місяця 1993 року з робітником ОСОБА_4, будинок вікуплений повністю (а.с. 19).

Вирішуючи спір, суд не витребував і не дослідив зазначений договір та послався лише на довідку ЖБК "Веселка-1", в якій зазначено, що спірна квартира не знаходиться в приватній власності (а.с. 20), внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що власником квартири є позивач, який має право вимагати виселення відповідачів.

Між тим, як убачається із умов договору про отримання кооперативної квартири на пільгових умовах, укладеного між Криворізьким металургійним комбінатом "Криворіжсталь" та ОСОБА_4, останній отримав п'ятикімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,07кв.м., при цьому повна вартість квартири складає 118884000крб., комбінат "Криворіжсталь" перерахував на розрахунковий рахунок кооперативу вартість пая за вказану квартиру, тому безоплатно передав ОСОБА_4 житлову площу із розрахунку 21кв.м. загальної площі на кожного члена сім'ї +10 кв.м. на сім'ю та видав йому ссуду для придбання кооперативної квартири згідно з підписаним зобов'язанням №64 від 25.10.1993 року, за що ОСОБА_4 зобов'язався відпрацювати на комбінаті 25 років з урахуванням раніше відпрацьованого часу (а.с. 115).

Відповідно до зазначенного зобов'язання №64 від 25.10.1993 року ОСОБА_4 отримав від підприємства безпроцентну ссуду в сумі 118884000крб. (без урахування вартості загальної площі квартири в розмірі 21кв.м. на кожного члена сім'ї + 10кв.м. на сім'ю, яка перерахована комбінатом на розрахунковий рахунок кооператива) строком на 25 років на пільгових умовах (а.с. 116).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 не дотримано умов договору та письмового зобов'язання №64 від 25.10.1993 року - він не відпрацював 25 років та не сплатив в повному обсязі ссуду за отриману кооперативну квартиру.

Проте ці обставини не мають вирішального значення для правильного визначення правового статусу спірної квартири з огляду на положення ч. 1 ст. 15 Закону України "Про власність", який діяв на момент виникнення правовідносин щодо права власності на квартиру, згідно якої член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987р. №9 (з наступними змінами), член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншою ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності, і вчиняти щодо неї інші угоди, не заборонені законом.

Пунктом 19 Примірного статуту, затвердженого постановою Ради Міністроів УРСР від 30 квітня 1985 року №186, яке діяло на період виникнення правовідносин щодо права власності на квартиру, передбачено, що жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески).

Положеннями глави 5 розділу Ш Житлового кодексу та Примірного статуту передбачено обов'язок сплати пайових внесків членом кооперативу, якому надано ордер на житло, що перебуває у власності такого кооперативу.

Наслідком сплати пайового внеску (без урахування джерела його походження) законодавство передбачає виникнення права власності на житло виключно у члена кооператива, в користуванні якого воно перебуває.

Зважаючи на те, що пайовий внесок за квартиру, надану ОСОБА_4, внесено комбінатом "Криворіжсталь" в повному обсязі, а сама кооперативна квартира передана йому безоплатно (оскільки за умовами договору і зобов'язання №64 від 25.10.1993р. ОСОБА_4 передано безоплатно загальну площу квартири в розмірі 21кв.м. на кожного члена сім'ї (а це 5 осіб) + 10кв.м. на сім'ю, що перевищує загальну площу спірної квартири, яка складає 99,07кв.м.), висновок суду першої інстанції про те, що власником квартири є ЖБК "Веселка-1" є неправильним, оскільки право власності на спірну квартиру виникло у члена кооператива, за якого повністю сплачено пайовий внесок, тобто у відповідача ОСОБА_4

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. Зокрема, згідно ч. 4 цієї статті, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ст. 148 Житлового кодексу України, згідно якої член ЖБК, виключений з кооперативу, втрачає право користування квартирою в будинку кооперативу і при відмові звільнити її підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого житла. Якщо член кооперативу виключений з кооперативу у зв'язку з систематичною несплатою без поважних причин внесків на експлуатацію та ремонт будинку (п.7ст. 147 ЖКУ), то виселенню підлягають також інші члени сім'ї, які проживають разом з ним.

При цьому суд не врахував роз'яснень, наданих в п/п г) п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987р. №9 (з наступними змінами), згідно яких особа, яка набула права власності на квартиру в будинку ЖБК, не може бути виселена з неї з мотивів виключення з кооперативу. Вона може бути позбавлена права власності на квартиру лише в порядку і з підстав, передбачених законом.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання позивача на факт відсутності реєстрації права власності відповідача на спірну квартиру, не можуть бути взятими до уваги, оскільки згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Оскільки закони не мають зворотної дії у часі, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення нормативно-правових актів, прийнятих після набуття чинності Цивільним кодексом України (01 січня 2004 року), згідно з якими момент набуття права власності на нерухомість пов'язується з фактом державної реєстрації речового права.

Тому відсутність факту реєстрації права відповідача на спірну квартиру та не отримання ним свідоцтва про право власності на житло не свідчить про відсутність у нього права власності на це житло, оскільки набуття такого права пов'язується з фактом повної оплати пайових внесків, яка відбулась у жовтні 1993 року, а державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це лише офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Також не можуть бути взятими до уваги посилання позивача на факт багаторічної несплати відповідачами за житлово-комунальні послуги та наявність великої суми заборгованості, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для виселення відповідачів із належного їм на праві власності житла.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам діючого законодавства, рішення суду необхідно скасувати на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ЖБК "Веселка-1" за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу "Веселка-1" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення без надання іншого житла відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: