АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Побірченко Т.І., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія», Публічного акціонерного товариства «Боїнський комплекс», треті особи: Будівельна компанія «Геос», Товариство з обмеженою відповідальністю «Під ключ», Приватне підприємство «Під ключ» про визнання грошової суми сплаченою, заміну ідентифікуючих ознак житлових приміщень, майнових прав та договірних зобов'язань;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Боїнський комплекс»

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 16 червня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16.06.2015 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на об'єкти нерухомого майна: суміжні між собою двокімнатну квартиру (проектні осі 12-14, Е-И), загальною площею 73,80 кв. м., та трикімнатну квартиру (проектні осі 11-14, Г-Ж), загальною площею 117,40 кв. м., на 15 поверсі, що розташовані у будинку АДРЕСА_1, із забороною вчиняти будь-які дії, спрямовані на їхнє відчуження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Боїнський комплекс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Посилається на незаконність постановленої ухвали, неповне з'ясування обставин, порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що квартири, на які накладено арешт, не існують, а тому не можуть належати відповідачеві і знаходитись у нього або у інших осіб. На думку апелянта, позивачем не було виконано вимоги ст. 151 ЦПК України, ним не було зазначено в заяві жодних причин у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також не було викладено обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову, зокрема арешту на квартиру та паркувальне місце.Суд не пересвідчився, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову. Тому, у суду не було підстав для їх арешту. Таким чином, оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, його інтереси в суді представляють ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не визнали апеляційну скаргу, просили суд її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Представник ПАТ «Боїнський комплекс» Засепський С.М., представник третьої особи - Будівельної компанії «Геос» Розбицький В.В. підтримали апеляційну скаргу, просили суд про її задоволення, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.Представники відповідача ТОВ «Енергія», третіх осіб ТОВ «Під ключ», ПП «Під ключ»в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні розписки.

Колегія суддів розцінила причини неявки зазначених осіб в судове засідання як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, у відповідності до вимог ч. 2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні Печерського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Енергія», ПАТ «Боїнський комплекс», треті особи: Будівельна компанія «Геос», ТОВ «Під ключ», Приватне підприємство «Під ключ» про визнання грошової суми сплаченою, заміну ідентифікуючих ознак житлових приміщень, майнових прав та договірних зобов'язань.

Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на майно - суміжні між собою двокімнатну квартиру (проектні осі 12-14, Е-И) та трикімнатну квартиру (проектні осі 11-14, Г-Ж) на 15 поверсі, що розташовані у будинку АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказала на те, що Будівельною компанією «Геос» здійснюється зміна номерів секцій та квартир, зокрема тих, що є оспорюваним позивачем майном у цивільній справі з вимогами до ТОВ «Енергія» та ПАТ «Боїнський комплекс», з метою їхнього повторного продажу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, знаходяться у нього або у інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вимоги позивача, характер взаємовідносин сторін по справі, і те, що для виконання рішення суду в подальшому (у випадку задоволення позову) необхідно його забезпечити, а невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви та застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно.

Як зазначає позивач, йому стало відомо з інформації наданої усно у відділі продажу БК «Геос», що двокімнатна квартира №45 та трикімнатна квартира № 46, що знаходяться на 15 поверсі у будинку за адресою будівництва по АДРЕСА_1 - предмет спору - нині документально мають №№ 178, 179 відповідно.

Суд наклав арешт на об'єкти нерухомого майна: суміжні між собою двокімнатну квартиру (проектні осі 12-14, Е-И), загальною площею 73,80 кв. м., та трикімнатну квартиру (проектні осі 11-14, Г-Ж), загальною площею 117,40 кв. м., на 15 поверсі, що розташовані у будинку АДРЕСА_1 без зазначення номерів квартир, оскільки (у відповідності до умов попереднього договору № 1-26к від 22.07.2010 року та додаткової угоди до нього від 26.07.2012 року) спірні житлові приміщення - квартири - прив'язані до проектних осей та поверху будинку, тому зміна їхніх номерів не може призвести до зміни їхнього місця розташування у будинку.

Обсяг позовних вимог цілком співрозмірний з вартістю нерухомого майна, на яке накладено арешт.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якоговиникає спір, зокрема, суд дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача та уникнення від обов'язку виконання рішення суду, у випадку задоволення вимог позивача.

Посилання апелянта на те, що арештованих житлових приміщень у них не існує не свідчить про постановлення судом незаконної ухвали, оскільки саме з приводу зазначених житлових приміщень заявлено позов ОСОБА_1

За таких обставин, в ухвалі зроблено обґрунтований висновок про необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно, з метою забезпечення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Оскаржувану ухвалу, на думку колегії суддів, постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Боїнський комплекс» відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: