Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1918/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Потапенка В.І.

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою на якій знаходиться житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування зазначав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину він успадкував 12/25 частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель. Власником іншої 13/25 частки житловою будинку є відповідач ОСОБА_4, яка набула права власності на вказане майно на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2013 року.

Житловий будинок належить на праві спільної часткової власності сторонам, позивач е власником квартири № 31/1, відповідач - квартири № 31/2.

Зазначає, що земельна ділянка площею 694.7 кв.м., попереднім власником 13/25 частки житлового будинку, що на даний час належить відповідачу, був збудований паркан, що утворив та розмежував два окремих домоволодіння зі своїми частинами земельних ділянок. Однак земельна ділянка позивача, якою він користується вдвічі менша ніж земельна ділянка відповідача. Вважає, що має право на виділення йому у користування частки земельної ділянки, яка пропорційна частці у будинку.

Посилаючись на вказані обставини, враховуючи те, що загальна площа земельної ділянки, становить - 694.7 кв.м., просив виділити йому у користування частку земельної ділянки яка складає - 333,456 кв.м., а відповідачці частку земельної ділянки - 361,224 кв.м.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2015 року позов задоволений частково. Суд визначив порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 загальною площею 704 кв.м. між співвласниками згідно графічного додатку № 2 висновку № 81 судової земельно-технічної експертизи від 17.01.2015 року, а саме: ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 254,9 кв.м., вхід на земельну ділянку здійснюється через хвіртку (ворота) з вул. Леваневського зі сторони лівої бокової межі. ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 449,1 кв.м., вхід на земельну ділянку здійснюється через хвіртку (ворота) з вул. Леваневського зі сторони правої бокової межі.

Вирішено питання судових витрат. З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто 243,60коп. судового збору та витрати на проведення експертизи в сумі 4428грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування обставини, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема зазначає, що при ухваленні рішення суд не взяв до уваги висновки експерта та проігнорував результати дослідження судової земельно-технічної експертизи в частині запропонованих варіантів розподілу земельної ділянки відповідно до часток співвласників. Експертом було запропоновано три варіанти поділу земельної ділянки, з яких другий позивача влаштовував.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_4 вказує на безпідставність стягнення з неї судових витрат у справі.

В суді апеляційної інстанції сторона відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги позивача. Доводи своєї апеляційної скарги підтримала. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справі повідомлений належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України) .

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 має бути відхилена, апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_4- задоволена.

Вирішуючи справу, суд дійшов висновку щодо визначення порядку користування земельною ділянкою по фактичному користуванню, що відповідає частці сторін у домоволодінні та порядку, що був визначений попередніми землекористувачами - власниками будинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду.

Позивач, посилаючись на положення ст.120 Земельного кодексу, просив поділити земельну ділянку відповідно до розміру часток належних сторонам у будинку на який він розташований.

Судом встановлено, що відповідно до правовстановлюючих документів сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. За ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.04.2008 зареєстровано право власності на 12/25 ч. За договором купівлі-продажу від 30.10.2013 р. ОСОБА_4 є власницею 13/25 ч.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документах встановлено, що вперше право власності на житловий будинок по вул. Леваневського,31 було зареєстровано в 1950 році на праві спільної власності за гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

У 1959 році між власниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була укладена угода, якою ними визначено, що гр. ОСОБА_6 належить 1/3 частина будинку та усадьби, а гр. ОСОБА_5 2/3 частини будинку та усадьби. З часу укладання угоди і на теперішній час частки у будинку так і складають 1/3 та 2/3 частини, причому кожна частина будинку є відокремленою, має свій вхід-вихід, своє водопостачання, опалення, освітлення і таке інше. Тодіж між співвласниками був встановлений паркан, розташування якого не змінювалось. Угода була зареєстрована бюро технічної інвентаризації(а.с.126-127).

Встановлено, що частки співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що зазначені у правовстановлюючих документах на будинок - як 12/25 і 13/25, не відповідають фактичному, оскільки, відповідно до архівної довідки ОКП "Кіровоградське ООБТІ" були визначені у 1966році у в'язку з спорудженням господарських будівель, що доводиться наявними у матеріалах справи рішенням виконкому Кіровоградської міської ради № 485 від 21 травня 1980року та планом-схемою домоволодіння(а.с.36, 91,а.с.147).

Суд, правильно посилаючись на роз'яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», зазначив, що здійснення добудов, прибудов, господарських будівель не змінє розміру часток співвласників у прав спільної часткової власності(ч.4 ст.357 ЦК України).

Позивач в порядку спадкування набув право власності на частину будинку, що раніше належала ОСОБА_6, відповідач придбала частину будинку у Огорожа.

За спільною заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у квітні 2014року ОКП КООБТІ проведено перерахунок ідеальних часток, які складають, відповідно, 23/100ч. та 77/100ч. Складеним спеціалістом схематичним планом підтверджується порядок користування будинком та земельною ділянкою який склався станом на 1959 рік, а саме 1/3 та 2/3 ч./а.с.37-43/.

Такий порядок користування сторонами спірною земельною ділянкою підтверджується й у висновку проведеної судової земельно-технічної експертизи (додаток №2).

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(із змінами), порядок користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК бере до уваги цю угоду як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до фактичного користування, якій відповідає частці у праві власності на будинок й не порушує прав позивача у користуванні, тому підстав для його зміни немає.

Рішення в цій частині є законним і обґрунтованим, тому апеляційна скарга позивача ОСОБА_7 має бути відхилена.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у порядку ст.88 ЦПК України, суд помилково поклав судові витрати на сторону відповідача та стягнув на користь позивача судовий збір у розмірі 243грн.60коп., витрати на проведення експертизи в сумі 4428грн. Позовні вимоги про перерозподіл та зміну порядку користування спірною земельною ділянкою не були задоволені, тому немає підстав присуджувати позивачу понесені ним витрати. В цій частині рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2015 року в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_4.

Судові витрати покласти по фактично понесеним.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: