Справа № 712/6903/15-ц
Провадження № 2/712/2161/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/ судді - Євтушенка П.М.

при секретарі - Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 18. 06. 2015 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором на навчання, посилаючись на те, що відповідно до наказу № 64 о/с від 25. 06. 2013 року позивач призначив відповідача на посаду охороника 1 розряду кредитно фінансових установ УДСО при УМВС України в Черкаській області. Наказом від04. 10. 2013 року за № 566-В відповідач був відряджений для навчання до Вінницького вищого професійного училища ДДСО при МВС України в період з 07. 10. 2013 року по 15. 11. 2013 року.

07 жовтня 2013 року між позивачем, відповідачем та Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України був укладений договір № 889 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач зобов`язувався підготувати особову справу на відповідача та надіслати до училища, перерахувати училищу кошти по факту зарахування відповідача на навчання. Відповідач зобов`язувався пройти навчання в училищі, прибути до підрозділу позивача 16. 11. 2013 року та відпрацювати мінімум 3 роки.

В порушення умов договору, відповідач подав заяву про звільнення за власним бажанням, на підставі якої наказом № 28 о/с від 25. 03. 2014 року його було звільнено 31. 03. 2014 року. Вислуга відповідача склала 4 місяців 15 днів замість передбачених договором 3-х років. 04. 04. 2013 року відповідач написав заяву про добровільну плату боргу, про те жодних відшкодувать не повернув. Окрім коштів сплачених за навчання в сумі 5444 грн., позивач поніс витрати на сплату податку з доходів фізичних осіб в сумі 960,7 грн.

Просив суд, стягнути з відповідача борг за навчання в сумі 5444 грн., податок з доходів фізичних осіб в сумі 960,7 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вважає, що затрати повинні бути зменшені на відпрацюваний час.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавста.

Судом встановлено, що наказом № 64 о/с від 25. 06. 2013 року позивач призначив відповідача на посаду охороника 1 розряду кредитно фінансових установ УДСО при УМВС України в Черкаській області.

Наказом від04. 10. 2013 року за № 566-В відповідач був відряджений для навчання до Вінницького вищого професійного училища ДДСО при МВС України в період з 07.10.2013 року по 15. 11. 2013 року.

07 жовтня 2013 року між позивачем, відповідачем та Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України був укладений договір № 889 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач зобов`язувався підготувати особову справу на відповідача та надіслати до училища, перерахувати училищу кошти по факту зарахування відповідача на навчання. Відповідач зобов`язувався пройти навчання в училищі, прибути до підрозділу позивача 16. 11. 2013 року та відпрацювати мінімум 3 роки.

Договір на навчання укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами УДСО при УМВС України в Черкаській області, Вінницького ВПУ ДДСО при МВС України та особисто відповідачем, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі ст. 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, відповідач був направлений на навчання, яке завчасно та в повному обсязі було оплачено коштами УДСО при УМВС України в Черкаській області, що підтверджується копіями рахунків про сплату навчання позивачем від 22. 10. 2013 року та 07. 11. 2013 року.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.4 договору відповідач зобов'язався прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при УМВС України в Черкаській області 16. 11. 2013 року і відпрацювати мінімум три роки.

В порушення умов договору відповідач подав заяву про звільнення за власним бажанням, на підставі якої наказом № 28 о/с від 25. 03. 2014 року його було звільнено 31. 03. 2014 року.

Згідно п.2.4 договору при неприбутті за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахуванні з навчання за негативними мотивами, звільненні за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку відповідач зобов'язався в установленому порядку, компенсувати всі витрати, які здійснив підрозділ у зв'язку з виплатою грошового утримання за час навчання та утримання кандидата в навчальному закладі.

Таким чином, всупереч п.2.3 договору, відповідач пропрацював після проходження навчання, лише 4 місяців 15 днів, замість передбачених договором 3-х років, у звязку з цим позовні вимоги про стягнення коштів за навчання в сумі 5444 підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 140.1.3.Податкового кодексу України у разі розірвання письмового договору ( контракту), зазначеного в абзаці другому цього підпункту, платник податку зобов'язаний збільшити дохід у сумі фактично здійснених ним витрат на навчання та/або професійну підготовку, які були включені до складу його витрат. Таким чином, відповідач мав сплатити і витрати, понесені позивачем на сплату податку з доходів фізичних осіб в сумі 970,7 грн., які і підлягають до стягнення з відповідач на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір судового збору складає 1 640,10 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбаченого укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, а тому позовні вимоги Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 204, 225, 226 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором на навчання - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області борг за навчання в сумі 5444 грн., сплачений податок з доходів фізичних осіб в сумі 960,7 грн., та судовий збів р сумі 243,60 грн. а всього 6648,30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: П.М. Євтушенко.