Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/496/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.04.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Дорда Д.В., за участі представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника третьрої особи - Бобіта Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Боржавська сільська рада про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов'язання відповідача повернути зайняту земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Боржавська сільська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язання відповідача повернути зайняту земельну ділянку.

Позов мотивовано тим, що отримала земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,1052 га за адресою АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 виданого 18.12.2014 року. Через стан здоров'я позивачка дозволила відповідачу ОСОБА_4 використовувати її власну ділянку для сільськогосподарський потреб на підставі усних домовленостей до вимоги про повернення останньої. Факт зайняття даної земельної ділянки підтверджується також земельною комісією Боржавської сільської ради від 05.01.2015 року. Відповідач, як користувач земельної ділянки, звів на останній парники та вирощував сільськогосподарську продукцію. Як власник земельної ділянки позивач неодноразово звернулася до відповідача як в усному, так і в письмовому порядку про її повернення. У відповідь отримала відмову. Вимога повернути земельну ділянку адресована відповідачу до початку нового сезону з метою недопущення нанесення збитків останньому при проведенні нових насаджень. Відповідач був письмово попереджений 24.12.2014 року про звільнення земельної ділянки. Остання претензія з вимогами про повернення земельної ділянки та усунення перешкод в її використанні датована 13.02.2015 року та направлено на адресу відповідача. З метою захисту своїх законних прав та інтересів позивач зверталася також до Виноградівський РВ УМВС України у Закарпатській області. Однак, у зв'язку з тим, що в даних відносинах відсутні ознаки злочину та існує наявний спір про право, у висновку РВ УМВС України від 27.03.2015 року рекомендовано звернутися до суду. Такі дії відповідача грубо порушують недоторкане право про власність на землю та змушують позивача захищати свої інтереси в судовому порядку. У зв'язку з цим просить зобов'язати відповідача повернути зайняту земельну ділянку та усунути перешкоди в її користуванні.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просили такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, про що свідчать судові повістки, наявні в матеріалах справи (а.с.38, 44), у судове засідання з невідомих суду причин повторно не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи Бобіта І.Ю. щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він голова земельної комісії Боржавської сільської ради. За зверненням сестри позивача - ОСОБА_7 земельною комісією було проведено перевірку, якою встановлено, що ОСОБА_4 користується належною ОСОБА_3 земельною ділянкою на протязі декількох років і не бажає її повертати, оскільки удобрив земельну ділянку і хоче ще раз зібрати урожай.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав покази аналогічні за змістом показів ОСОБА_6

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що позивачка її рідна сестра, яка є інвалідом з дитинства, хвора на ДЦП і вони проживають разом, доглядає за нею. Спірну земельну ділянку вони використовували з 1995 по 2002 рік. Однак після того, як вона розлучилася із чоловіком вона не мала можливості обробляти землю, тому щоб не пустувала, а оброблялася земля, переда її у користування ОСОБА_4, з яким перебували у дружніх відносинах. Наразі її син підріс і вони мають можливість обробляти земельну ділянку, тому в 2013 повідомили про це відповідача. Однак той земельну діялнку не повернув, а знову засадив її. Тоді в жовтні 2014 року вона з свідками повідомила відповідача, що вона в подальшому буде обробляти земельну ділянку. Однак незважаючи на це відповідач знову продовжує використовувати землю. Про необхідність повернення земельної ділянки вона неодноразово повідомляла відповідача як письмово, та і усно.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,1052 га за адресою АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 виданого 18.12.2014 року (а.с.19-20).

Факт зайняття належної позивачу земельної ділянки площею 0,1052 га за адресою АДРЕСА_1 відповідачем стверджується актом земельної комісієї Боржавської сільської ради від 05.01.2015 року (а.с.21).

Про необхідність повернення земельної ділянки позивач неодноразово повідомляла відповідача, що стверджується листом від 24.12.2014 року (а.с.17).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані нормами Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бут протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а п. б ч. 3 ст. 152 цього Кодексу передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст.153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 212 ЗК України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Суд констатує, що позивач є власником спірної земельної ділянки площею 0,1052 га за адресою АДРЕСА_1, факт зайняття належної позивачу земельної ділянки відповідачем доведено відповідними доказами, а відтак згідно положень ст.152 ЗК України позивач, як власник зайнятої ділянки, має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем в судовому засіданні заявлені позовні вимоги доведено, а відтак заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 88, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов - задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути зайняту земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та усунути перешкоди в її користуванні.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо