АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6176/15 Головуючий 1-інст. - Міндарьова М.Ю. Справа № 646/6557/15-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретарь -Пруднікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Червонозаводського районного суду міста Харкова з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 14 грудня 2006 року.

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що 14 грудня 2006 року між ним і АКІБ " УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", був укладений договір про надання споживчого кредиту, який не відповідає законодавству, тому його потрібно визнати недійсним, оскільки всупереч вимогам ч.1 ст.638 ЦК України, ч.3 ст.180 ГК України, ст.11 ЗУ " Про захист прав споживачів", Правил, затверджених постановою правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, в договорі не міститься умова щодо дати видачі кредиту та детального розпису сукупної вартості кредиту, а згідно зі ст.ст.18,19 ЗУ " Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька діяльність заборонена.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30.06.2015 року у задщоволенні позову ОСОБА_4відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду першоїї інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування скарги посилається на невідповідність рішення нормам процесуального і матеріального права через неврахування судом того, що на момент підписання оспорюваного договору діяла ст.11 ЗУ " Про захист прав споживачів", що визначала істотні умови договору про надання споживчого кредиту, до яких належали: дата видачі кредиту і детальний розпис сукупної вартості кредиту, який повинен містити в собі зазначення всіх витрат позичальника на обслуговування кредиту- страхові платежі, послуги нотаріусів, витрати на юридичне оформлення (мита, збори, податки), витрати по банку ( проценти, комісії та інші платежі) опис цього зазначено в п.п.д) п.2 ч.2 ст.11 Закону.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з"явились, про час і місце розгляду справи провідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України: в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

По справі встановлено, що 14 грудня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до розділу 8, п. 9.13 розділу 9 якого підписанням цього договору позичальник підтверджує свою здатність виконувати умови договору; що договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обов"язковими для позичальника; що він володіє всіма необхідними документами, які необхідні для оформлення даного договору; відсутні будь-які перешкоди для виконання договору на день його підписання; на день його підписання відсутні будь-які розслідування (спори) з боку державних контролюючих органів, що можуть істотно та/або негативно впливати на фінансовий стан та кредитоспроможність позичальника; надані позичальником до банку документи для розгляду питання про кредитування та ініші документи, пов"язані з обслуговуванням кредиту, не містять будь-яких недостовірних відомостей, складені та/або отримані в порядку, передбаченому чинним законодавством України; позичальник повністю розуміє всі умови цього договору,свої права та обов"язки за цим договором і погоджується з ними; він не обмежений у дієздатності і укладання договору не потребує узгодження з третіми особами; всі умови договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до себе і перед підписанням договору він отримав інформаційний лист згідно вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст.11 ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів».

Договір власноруч підписаний сторонами і ця обставина ОСОБА_4 не оспорюється, що свідчить про те, що він погодився з усіма його умовами.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповаідності до роз"яснень які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом .

Відповідно до ст. 215 ПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 1.2.1. договору про надання споживчого кредиту № 0 від 14.12.2006 року, надання кредиту (грошових коштів) здійснюється на підставі заяви ! позичальника у наступний термін: 14.12.2006 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує отримання ним кредитних коштів, а тому з'ясування обставин щодо фактичної дати отримання кредитних коштів має значення лише для нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не є предметом розгляду даної справи і не є підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Посиланням позивача про недотримання банком постанови правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007 року за № 168, судом першої інстанції надана належна оцінка із зазначенням в рішенні мотивив неприйняття їх до уваги, які грунтуються на законі, відповідають обставинам справи та прововій позиції Верховного Суду України у справі № 6-63 цс 12 (постанова від 11.07.2012 року), яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для судів.

За таких обставин , суд першої інстанції підставно виходив з того, що з підписанням кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, встановлених діючим законодавством України для цього виду правочину: сума кредиту, відсоткова ставка, сума комісії, термін надання та повернення кредитних коштів, графік платежів, права та обов'язки сторін та інші умови, а також Банком були надані, а позивачем отримані кредитні кошти, тому правомірно відмовив у визнанні кредитного договору недійсним.

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін і відхилення апеляційної скарги, доводи якої висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1ч.1ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошенння. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -