Справа №173/325/15-ц
Провадження №2/173/361/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Верхньодніпровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Дніпровської селищної ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та стягнення заборгованості за комунальні послуги

В С Т А Н О В И В:

19.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про виселення та зняття з реєстрації міста проживання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2014р. рішенням Верхньодніпровського районного суду розірвано договір довічного утримання між позивачем та відповідачем. В реєстраційній службі Верхньодніпровського районного управління юстиції 17.11.2014 р. за нею закріплено право власності на квартиру АДРЕСА_1 Садовий, в сел.Дніпровське Верхньодніпровського району. Відповідачка зі своєю донькою ОСОБА_3, 01.04.2006р. народження, зареєстрована в квартирі, але проживає за іншою адресою, а в квартирі знаходяться її меблі. Відповідачка має велику заборгованість за комунальні послуги, ніде не працює, сплачувати борги за свою внучку, вона не в змозі. Вона потребує постійного догляду, так як вона похилого віку, часто хворіє, і вона хоче переїхати та придбати квартиру в м. Дніпропетровську, тому вона не може продати квартиру, на підставі чого просить у звязку з визнанням права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру за адресою: сел.Дніпровське, Перший АДРЕСА_2, продажем даної квартири і переїздом в м. Дніпропетровськ: зняти з міста реєстрації, за адресою: сел.Дніпровське, Перший АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; виселити з незаконно займаної квартири АДРЕСА_3 Садовий, сел.Дніпровське, ОСОБА_2 разом з її донькою - ОСОБА_3; передати: представнику ОСОБА_4 стан квартири АДРЕСА_3 Садовий, сел.Дніпровське та наявність майна в ній у відповідності до акту від 31.07.2013р., який був складений комісією в десятиденний строк, з моменту вступу в силу рішення суду; стягнути з ОСОБА_2 на користь представника ОСОБА_4 суму заборгованості, яка виникла за комунальні послуги за період проживання: за холодну та гарячу воду і водовідвід, за газ, за теплопостачання, за вивіз сміття; за використану електроенергію, за квартиру АДРЕСА_3 Садовий, сел.Дніпровське, згідно довідок, наданих службами в суд, в десятиденний строк, з моменту вступу в силу рішення суду; на користь представника ОСОБА_4 судовий збір 246.60 грн.

Заявою від 05.05.2015р. позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: сел. Дніпровське, 1-й АДРЕСА_4; стягнуть з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості, яка виникла за комунальні послуги за період проживання: за утримання будинку та передбудинкової території, холодну та гарячу воду і водовідвід, за газ, за теплопостачання, за вивіз сміття; за використану електроенергію за квартиру АДРЕСА_3 Садовий, сел.Дніпровське, відповідно до відомостей комунальних підприємств за весь час проживання; стягнути судовий збір (а.с. 26-29).

В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Підтвердила, що заборгованість за комунальні послуги погашена в повному обсязі та відповідачка разом з неповнолітньою донькою знялися з реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 Садовий, сел.Дніпровське.

Відповідачка в судове засідання зявилася, суду пояснила, що вона разом зі своєю донькою знялася з реєстрації в квартирі позивачки, а також уся заборгованість за комунальні послуги сплачена в повному обсязі. Підтвердила, що вона не проживає в квартирі позивача та її речі там не занходяться.

Третя особа: Верхньодніпровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника служби (а.с.19;38).

Третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської селищної ради, в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника служби (а.с.39).

Суд, заслухавши представника позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази, пришов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачці належить на праві приватної власності АДРЕСА_5 в сел.. Дніпровському Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області відповідачка зареєстрована в квартирі позивача з 13.11.2004р. (а.с. 17).

Як убачається із змісту паспорту відповідачки, вона знята з реєстрації у квартирі позивача 02.06.2015р. (а.с.55).

Відповідно до Довідки Дніпровської селищної ради №737 від 08.06.2015р. та Довідки Дніпровської селищної ради №736 від 08.06.2015р. ОСОБА_2 та її донька - ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: сел.. Дніпровське, провул. Терешкової,1/1; в квартирі позивача за адресою: сел.. Дніпровське, АДРЕСА_6, ніхто не зареєстрований (а.с.51-52).

Також обставину щодо зняття з реєстрації відповідачки та її доньки в квартирі позивача підтвердили учасники провадження, тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, ця обставина доведенню не підлягає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка та її донька фактично не проживають в будинку позивачки та на день ухвалення рішення знялися з реєстрації, тобто усунули порушення прав позивача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги, з огляду на наступне.

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачем не визначена сума заборгованості та не надано доказів про існування певної заборгованості за комунальні послуги за період проживання відповідачки в квартирі позивача.

Крім того, як пояснили учасники справи, на день розгляду справи заборгованість за комунальні послуги погашена в повному обсязі.

За такими обставинами позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як встановлено судом, відповідач усунула порушення прав позивача та задовольнила позовні вимогу вже після предявлення, але представник позивача, незважаючи на добровільне задоволення позовних вимог відповідачем, не відмовився від позову, а наполягав на його задоволенні.

Таким чином, відсутні підстави для застосування ч. 1 ст. 89 ЦПК України, та судові витрати підлягають розподілу на загальних підставах, передбачених ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи, що позивачеві відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, що виключає стягнення судових витрат з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України, тому зазначені витрати відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Верхньодніпровський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Дніпровської селищної ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та стягнення заборгованості за комунальні послуги, відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 18.06.2015р., повний текст рішення буде виготовлений 23.06.2015р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова