Справа № 465/7338/14 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/2421/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Ясиновської Я.М.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

встановила:

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2015 року вищевказаний позов задоволено частково. Постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2014 року до досягнення нею повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив відповідач, просить його частково скасувати й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити лише частково та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як і просила позивач, але в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року, посилаючись на те, що судом не враховано його матеріальний стан, що він не працює, і не має регулярного доходу, відтак суду слід було застосувати ст. 184 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, проаналізувавши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі, в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1. народилась дочка ОСОБА_7.

Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину.

Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. У такий спосіб стягнення аліментів не заперечував і відповідача, однак заперечував їх розмір.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти на неповнолітню дитину у частці від доходу батька, виходив з того, що позивачем не надано суду доказів про офіційний заробіток відповідача, а також доказів, якими вона обґрунтовує заявлену суму аліментів, а відтак суд позбавлений можливості оцінити матеріальний стан відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При задоволені позовної заяви в частині визначення розміру аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, тобто застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 183 СК України, районний суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка звернулася до суду саме на підставі ст. 184 СК та просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в силу нерегулярного, мінливого доходу відповідача. Про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не заперечував і відповідач в суді першої інстанції.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про зміну способу визначення сплати аліментів, який визначений районним судом, а саме стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ніде офіційно не працює, перебуває на обліку, як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості з 31 березня 2014 року, що підтверджується довідкою № 244 від 21.01.2015 року (а.с. 41).

В той же час, колегія суддів визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на дитину, виходить з того, що відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення судового рішення, визначеного ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», становить 1 286 грн.

Оскільки, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків, відтак, колегія суддів приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 643 грн. , починаючи з 01 грудня 2014 року до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких підстав рішення районного суду підлягає до скасування в частині стягнення аліментів і ухвалення нового рішення по суті даних позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2015 року в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліменти на малолітню дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 643 (шістсот сорок три) грн., починаючи з 01 грудня 2014 року та до досягнення дочкою повноліття.

В решті рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.