АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/1473/15-ц Головуючий 1-ї ін-т. ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/790/6030/15 Доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія спадкові
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Піддубного Р.М., Бровченко І.О.

за участю секретаря Шабас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Лозівського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків його недійсності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що її син ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності серія САК № 300843 від 16.02.2015 року (видане замість втраченого державного акту про право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 433683 від 06.02.2007 року), є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яківлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер :03:000:0466. У жовтні місяці 2014 року їй випадково стало відомо, що між її сином - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ніби-то укладено спадковий договір, предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яківлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер :03:000:0466, що є істотною умовою спадкового договору. Позивач вказує, що при укладені вказаного спадкового договору не дотримано вимоги, передбачені ст.203 ЦК України, оскільки земельна ділянка, що є предметом спору має сільськогосподарське призначення, тому її відчуження суперечить положенням пункту 15 розділу X перехідних положень Земельного кодексу України ЗК України.

Просить визнати недійсним спадковий договір серія ВММ № 510030 від 30.12.2009 року, зареєстрований у Спадковому реєстрі за номером 4397, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5; скасувати заборону на відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яківлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер :03:000:0466 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладену 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 4398 та виключити відомості про реєстрацію спадкового договору із Спадкового реєстру, внесені 30 грудня 2009 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, зареєстровані в реєстрі за№ 4397.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм права. Посилається на ті самі доводи, якими обґрунтовувала заявлені позовні вимоги. Наполягає, що оспорюваним правочином порушені її права, оскільки вона після смерті сина за відсутності спадкового договору мала б право успадкувати спірну земельну ділянку.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності серії САК № 300843 від 16.02.2015 року, виданого замість втраченого державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 433683 від 06.02.2007 року, є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер :03:000:0466.

30.12.2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено спадковий договір, предметом якого є земельна ділянка площею 4,1349 га сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 На дану земельну ділянку накладено заборону на її відчуження (а.с.19, 20, 21).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, є носієм інтересу, але такого, що у даному випадку не підлягає захисту судом, оскільки спадковий договір між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не створює для ОСОБА_2 ніяких прав і не покладає на неї будь-яких обов'язків, позов про визнання недійсним спадкового договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 пред'явлено ОСОБА_2 за життя ОСОБА_6 і у ОСОБА_2 на час звернення до суду не виникло право на спадкування.

ОСОБА_6 не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав, якщо вважає їх порушеними.

ОСОБА_2 не є особою, якій відповідно до Закону надані повноваження здійснювати контроль за дотриманням земельного законодавства.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді