АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9647/15 Справа № 404/5348/12 Головуючий у 1 й інстанції - Литвинчук В. П. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Ремеза В.А., Свистунової О.В.

за участю секретаря Порубай М.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2015 рокупо справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2015 рокуі передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року (далі - Закон), виходив з тих обставин, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, тому, незважаючи на наявність заборгованості ОСОБА_4 по кредитному договору, необхідно застосувати цей Закон, оскільки він пом'якшує цивільну відповідальність відповідачів.

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності з п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Згідно із зазначеним Законом, який набрав чинності 07 червня 2014 року, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу » та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

За змістом ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

У цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України ).

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Тому, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно із ч. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-57цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Статтею 207 ЦПК України визначено підстави, за яких суд залишає позовну заяву без розгляду. У зазначеному переліку підстав відсутні умови, щодо залишення позову без розгляду у випадку дії закону, який пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 вересня 2015 рокупро залишення позовної заяви без розгляду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді