_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6643/15-ц
Провадження № 2/520/3493/15
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 травня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Кудіновій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи - Одеська міська рада та Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про припинення дій які порушують права та відновлення становища, яке існувало до їх порушення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить суд зобовязати відповідачів припинити будівництво та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 6/8 шляхом знесення за власний рахунок самовільно збудованого будинку, а також приведення земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 8 у попередній стан.

27.05.2015 року було відкрито провадження у справі.

Разом із позовними вимогами представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову (заява від 26.05.2015 року).

Так представник позивача просив суд постановити ухвалу, якою заборонити відповідачам чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які види будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 6/8 або 6-8, припинити здійснення відповідачами або іншими особами будь яких будівельних робіт на вказаних земельних ділянках, заборонити Департаменту ДАБІ в Одеській області провадити дії з прийняття в експлуатацію обєкту будівництва розташованого за тією ж адресою, у тому числі заборонити реєстрацію декларації про готовність зазначеного обєкту до експлуатації, та надавати будь-яким особам дозвільні документи щодо будівництва на вище зазначеній земельній ділянці, заборонити реєстраційній службі Одеського МУЮ провадити дії з оформлення та реєстрації за відповідачами речових прав на будинок за вказаною адресою.

В обґрунтування таких вимог представник позивача вказував на те, що за обставинами позову відповідачі здійснюють незаконне будівництво на зазначеній земельній ділянці, яка не перебуває у їх власності, та з наведеного представник позивача вбачає можливість прийняття в експлуатацію та реєстрацію прав власності на будинок, будівництво якого, на думку сторони позивача, здійснюється без законних підстав, що в подальшому може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/6643/15-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається. Так заявник в обґрунтування своїх вимог посилається на листи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, що долучені до матеріалів справи, однак дослідивши зміст таких листів суд вказує наступне.

Зі змісту листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №01-19/1518-09-02 від 06.05.2015 року вбачається що відомості про відведення відповідачам земельної ділянки за вказаною у запиті адвоката ОСОБА_5 №01-19/1518 - відсутні, та разом з тим суд зазначає, що копія відповідного запиту №01-19/1518 до матеріалів справи не долучена, та зясувати, яку саме адресу має на увазі виконавець зазначеного листа не вбачається можливим.

Зі змісту листа управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області №29-1505-015-3463/2-15 від 06.05.2015 року вбачається, що в управлінні станом на 31.12.2012 року інформація про реєстрацію права власності на земельні ділянки за відповідачами відсутня. Такі відомості суд оцінює критично, оскільки з часу актуальності такої інформації минув значний строк (більше 2-х років).

Щодо інших відомостей по справі, зокрема фотознімків, які долучені до матеріалів справи, то суд зазначає про те. що вони не мають ідентифікуючих ознак: не зрозуміло коли, де і ким вони були зроблені, що саме на них відображено, а тому суд вирішуючи питання про забезпечення позову не приймає їх до уваги.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява представника позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

29.05.2015

Суддя Прохоров П. А.