Справа № 750/5444/15-ц
Провадження № 2/750/2042/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та встановлення порядку користування квартирою,

встановив:

04 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просила зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні власністю, а саме 1/6 частиною житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, вселити до вказаної квартири та встановити порядок користування : виділити позивачу у користування житлову кімнату площею - 12,4 кв.м, лоджію - 5,2 кв.м., виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату - 16,7 кв.м. та балкон позначений в технічному паспорті літерою ІІІ, виділити у користування ОСОБА_4 житлову кімнату -8,9 кв.м. та в спільному користуванні залишити: кухню - 9,0 кв.м., коридор - 9,7 кв.м., ванну -2,5 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., кладову - 0,3 кв.м., лоджію - 5,2 кв.м.

В обґрунтування позову зазначила, що є власником 1/6 частини АДРЕСА_1. Після отримання права власності на вказану частину квартири разом зі своїм чоловіком та дітьми деякий час проживала у вказаній квартирі, але із-за неприязних відносин з відповідачами виїхала до іншого житла та після від»їзду не має змоги потрапити до квартири, оскільки відповідачі не впускають до квартири, де залишаються особисті речі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що позивач не бажає зустрічатися з відповідачами, тому просив встановити порядок користування квартирою, оскільки кімнату площею 12,4 кв.м. позивач разом з чоловіком відремонтувала, а тому просив виділити саме вказану кімнату.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду, що у вхідних дверях був замінений один замок, в зв»язку з його поломкою, проте позивачка не бажає особисто прийти та отримати ключ. З часу подачі позову до суду, весь час носила в судові засідання ключ від заміненого замка, проте жодного разу позивач не була присутньою та не з»являлася для отримання ключа, про що неодноразово просила представника позивача передати ключ позивачу. Ніяких перешкод для проживання їй не чиняться, щодо виділення кімнати заперечувала, оскільки бажає щоб всі користувалися всієї квартирою в цілому.

Відповідач ОСОБА_4 пояснила суду, що у вказаній квартирі не проживає, тому ніяких перешкод не чинить позивачу у проживанні, в зв»язку з чим просила відмовити в задоволенні позову. Також зазначила, що частки у праві власності не відповідають тому розподілу, який пропонує позивач, оскільки на її частку припадає більше квадратних метрів, ніж запропоновано позивачем.

Заслухавши пояснення, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_2 частка якої складає 2/3 частини та ОСОБА_4 - 1/6 частина.

Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 12,4 кв.м., 8,9 кв.м., 16,7 кв.м., кухні - 9,0 кв.м., коридору - 9,7 кв.м., ванни - 2,5 кв.м., вбиральні - 1,0 кв.м., кладової - 0, 3 кв.м., лоджії 5,2 кв.м., що примикає до кімнати 12, 4 кв.м. та балкону 2, 4 кв.м., що примикає до кімнати 16,7 кв.м.

Свідок ОСОБА_6 показав, що разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_8 заїхали 15.03.2013 року до квартири АДРЕСА_1. В жовтні 2013 року народилася донька ОСОБА_9. В 2014 році в житловій кімнаті площею 12,4 кв.м. де мешкали зробили ремонт. 07.12.2014 року виїхали з квартири на орендовану квартиру, де мешкаємо з позивачем на даний час.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що в 2014 році допомагав ОСОБА_6 робити ремонт в кімнаті 12,4 кв.м., де в той ас вони проживали.

Згідно висновку про результати перевірки за зверненням ОСОБА_5, встановлено, що 23.02.2015 року до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області надійшло повідомлення ОСОБА_5 про конфлікт з бабусею. В ході проведення перевірки при виході за вказаною адресою двері будинку ніхто не відкрив, сусіди пояснили, що ніякого конфлікту вони не чули. ОСОБА_5 пояснила, що в міліцію вона телефонувала в порядку інформації, та від написання заяви за фактом звернення до міліції відмовилася (а.с. 47).

20.08.2015 року після отримання судової повістки на 09.09.2015 року позивач направила листа ОСОБА_2 та просила повідомити про дату та час передачу нового ключа від вхідного замка.

В судове засідання 09.09.2015 року позивач не з»явилася, відповідач ОСОБА_2 принесла ключі, проте із-за відсутності повноважень представника позивача на отримання ключа в судовому засіданні була оголошена перерва до 10.09.2015 року.

В судовому засіданні 10.09.2015 року представник позивача надавши додаткову угоду по договору про надання правової допомоги отримав ключ від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні представником позивача не надано суду беззаперечних та достовірних доказів щодо здійснення відповідачами перешкод позивачу в користуванні квартирою, оскільки позивач добровільно виїхала з квартири та не з»являлася до відповідачів за отриманням ключа, який був замінений в зв»язку з його поломкою, в другому замку вхідних дверей замок не замінювався, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом за позовом одного або кількох співвласників. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Оскільки згода відповідачів відсутня на встановлення порядку користування квартирою відповідно до їх часток та не відповідає їх розміру, а порядок компенсації не вирішувався, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення та встановлення порядку користування квартирою, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Карапута