Справа № 459/62/15 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/2436/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 6 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалу оскаржив представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Шуліка А.В.. Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме правил підсудності.

Просить ухвалу скасувати та справу передати по підсудності до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Мотивує тим, що позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності. При цьому необхідно враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місце заподіяння шкоди чи виконання договору /ч.5 ст. 110 ЦПК України/. Однак застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Так, в разі ненадання відповідної інформації дійсно передбачена відповідальність встановлена ст.ст.15, 23 Закону України «Про захист прав споживачів». В той час, коли кредитні правовідносини підлягають врегулюванню спеціальним законодавством.

Учасники процесу в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою. У відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ЗАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору №E/V 311, укладеного 05.04.2007 року між ОСОБА_2 та Приватбанком в особі начальника відділу мікрокредитування Червоноградської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» 5 квітня 2007 року недійсним та просив застосувати наслідки недійсності кредитного договору.

Згідно із зазначеними у договорі реквізитами сторін, Червоноградська філія ЗАТ КБ «Приватбанк» знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. Корольова,12.

Згідно ч.7 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (альтернативна підсудність).

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності (ст.. 109 ЦПК ) і правилом альтернативної підсудності (ст.. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (п.14 ст. 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Крім того, правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача, як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу. Суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача, як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини. Зазначені висновки суд може зробити лише після розгляду справи.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності та вимог ст. 109 ЦПК України є безпідставними.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про підсудність поданої позовної заяви Червоноградському суду Львівської області є правильним, підстав для скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.303,304, п.1 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.314, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 6 січня 2015 року про відкриття провадження у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді