Справа № 569/813/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Трохимчук В.М.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини

та зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини

та зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 08.02.2008р. між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, сімейні відносини були припинені 31.10.2014р. Йому стало відомо, що 30.12.2014р. ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4, батьком якої у свідоцтві про народження записаний він. Батьківство не визнає, тому що фактичні шлюбні відносини з відповідачкою були припинені з січня 2014р. З цього часу проживали окремо. Просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 34 від 06.01.2015р. у відділі РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.

ОСОБА_2 в поданій до суду зустрічній позовній заяві вказала, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, 30.12.2014р.народження, проте ухиляється від виховання та утримання дитини у звязку з чим звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки відповідач не працює, має не регулярний дохід, то вважає, що підлягають до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Просила стягнути аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свій позов. Додатково пояснив, що в кінці січня 2014р. він залишив сімю з тієї причини, що застав дружину з іншим чоловіком. Шлюб розірвали 31.10.2014р. на момент розгляду справи про розірвання шлюбу ОСОБА_2 не надала доказів що вона вагітна, тому їх розлучили. Пізніше йому стало відомо, що дружина народила доньку, батьком якої записаний він. Своє батьківство заперечив. Пояснив, що відповідачка його мамі говорила, що він не батько дитини. Просив позов задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 не визнав. Пояснив, що він не батько ОСОБА_5, тому аліменти на її утримання сплачувати не повинен. На двох спільних дітей він сплачує аліменти. Просив в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала. Пояснила, що дійсно 23 січня 2014р. позивач залишив сімю, забрав свої речі, проживали окремо. Проте, в період з лютого і до кінця серпня 2014р. вони неодноразово зустрічалися, під час зустрічей мали інтимні стосунки. Позивач знав, що вона вагітна. Настоювала на тому, що батьком дитини є ОСОБА_1 На, призначену ухвалою судом експертизу не прибула у звязку з тим, що вона є матір'ю трьох дітей, коштів на проїзд в м.Київ немає, а ОСОБА_1 категорично відмовився сприяти їй в поїздці з дитиною до місця проведення експертизи. Просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. Підтримала свій позов та просила задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_1, як батько малолітньої дитини, зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання. Так як в добровільному порядку він цього не здійснює, то просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Допустити негайне виконання рішення у межах платежів за один місяць.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 31.10.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 та розірвано шлюб з ОСОБА_2, малолітні діти ОСОБА_6, 24.06.2008р.народження, ОСОБА_7, 02.04.2011р.народження залишені на проживанні з матірю. Так, з рішення суду вбачається, що на час розгляду справи подружні відносини припинені, проте з якого часу (місяць, рік), не зазначено.

Свідоцтвом про народження на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого 06.01.2015р. відділом ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 34 вбачається, що батьками дитини вказані: батько ОСОБА_1, мати - ОСОБА_3.

Ухвалою Рівненського міського суду від 18.03.2015р. була призначена у справі судова генетична експертиза , яка була повернута без виконання у звязку з неявкою ОСОБА_2 на експертизу. Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 у звязку з відсутністю коштів не зявилася в м.Київ для проходження експертизи. На пропозицію суду щодо призначення експертизи повторно, сприянні явці в м.Київ ОСОБА_2 з дитиною для проходження експертизи, позивач ОСОБА_1 відмовився, та вважає, що відповідачка сама зобовязана знайти кошти та пройти експертизу для підтвердження своїх заперечень проти позову.

Як розяснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. , судам слід ураховувати, що відповідно до ст.. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття , а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст..136 СК), - шляхом предявлення позову про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком , і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Так, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішеням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не було надано, а судом не здобуто доказів, що підтверджують: відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 30.12.2014р. народження; припинення подружніх, в тому числі інтимних стосунків між сторонами, до 31.10.2014р.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оцінивши достовірно встановлені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, має не регулярний дохід, тому аліменти підлягають до стягнення за рішенням суду в твердій грошовій сумі

Згідно з ст. 12 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" в 2015 році установлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 1032 грн.

Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково.

Судом враховується, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову про виключення його з актового запису про народження дитини, наявність обтяжень у виді аліментів на двох неповнолітніх дітей, відсутність постійного місця роботи та доходу у виді заробітної плати.

Суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття., що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також узгоджується з вимогами ч.2 ст. 182 СК України є не меншими 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави.

На підставі викладеного, ст.ст.109, 136, 141, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_3 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 13.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім ) грн. 20 коп. в прибуток державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас