МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 521/9731/15ц
Пр. № 2/521/4321/15
15 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.
при секретарі - Зубковій Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-10», Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
У червні 2015р. ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-10», (далі - ЖБК «Жовтневий-10»), Сьома Одеська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що 08 лютого 1999р. померла її мати ОСОБА_3. Позивач зазначала, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді кооперативної квартири АДРЕСА_1, в якій вони разом з матірю проживали. Раніше вказана квартира належала ЖБК «Жовтневий-10», членом якого з 1988р. була ОСОБА_3 У 1988 році ОСОБА_3 повністю сплатила пайові внески за вищевказану квартиру, про що була видана довідка ЖБК «Жовтневий-10», однак правовстановлюючих документів на квартиру не оформила. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є вона ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, оскільки в установлений законом строк звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матірю та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стверджувала, що державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, та реєстрації права власності.
Позивачка, посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадщину після смерті матері, оскільки законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на квартиру на імя померлої особи, просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на квартиру №61 по вул. по вул. Терешкової, 44 в м.Одесі, загальною площею 58,27 кв.м.
Ухвалою суду від 02 липня 2015р. за заявою позивачки до участі у справі в якості співвідповідача була залучена Одеська міська рада (а.с.55).
Ухвалою суду від 15 вересня 2015р. за заявою позивачки позовні вимоги до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори були залишені без розгляду.
Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.111).
Представник ЖБК «Жовтневий-10» в судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.60,65,81,89).
Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.61,78,79,90).
У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про власність», вимоги якого були закріпленні ст.384 ЦК України, розділами 1 та 3 Цивільного кодексу України в редакції 2003р., так як відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а також регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України. Тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.7,18).
20 березня 1986р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.94).
Встановлено, що 22 квітня 1988р. ОСОБА_3 був виданий обмінний ордер на жиле приміщення №2596 на сімю з трьох чоловік на право зайняття в порядку обміну жилого приміщення жилою площею 46,62 кв.м., а саме на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).
Відповідно до довідки голови ЖБК «Жовтневий-10» №73 від 24.05.2015р. основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2 була ОСОБА_3, разом з якою проживали її донька та члени її сімї .
Квартира АДРЕСА_2, розташована у будинку ЖБК «Жовтневий-10», пай на вказану квартиру був оформлений на члена кооперативу ОСОБА_3, яка в 1988р. повністю його сплатила (а.с.11,12,36).
Таким чином, з 1988р. квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ЖБК «Жовтневий-10» від 09.03.1992р. (а.с.36).
08 лютого 1999р. ОСОБА_3, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді ізольованої квартири АДРЕСА_2, яка складається з трьох житлових кімнат, площею 17,0 кв.м., 10,7 кв.м., 13,0 кв.м., кухні пл.5,3 кв.м., вбиральні пл. 2,8 кв.м., коридорів пл.4,5 кв.м.,1,3 кв.м., вбудованої шафи площею 0,4 кв.м., 0.3 кв.м., комори пл. 1,6 кв.м., балкону пл.1,9 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м. у тому числі житлова 40,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 14.07.2015р. (а.с.75-77).
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її рідна донька ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі протягом шестимісячного строку до Сьомої одеської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини(а.с. 92). Інших спадкоємців не має.
Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом є позивачка, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_2, і протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від спадщини.
Крім того, позивачка в установлений законом строк звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
24.04.2015р. постановою нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу (а.с.15).
Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Судом встановлено, що у позивачки відсутні документи, перераховані у п.4.15 вказаного Порядку, тому у неї немає можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.
Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.
Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.
Суд вважає, що право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.
З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно.
Відповідно до п.3 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, який повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включаються відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та насадження.
Таким чином, суд вважає встановленим факт володіння ОСОБА_3, на праві власності по праву викупу квартири членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу, квартирою №61 по вул. В. Терешкової, 44 в м. Одесі.
Згідно п. 3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2.
Судовий збір по справі складає 3654,00грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. Витрати по справі за згодою сторін суд покладає на позивача.
Керуючись п.3 ст. 384, п.3,5 ст.1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226, 256-259 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-10», Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на квартиру №61, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 44 та складається з трьох житлових кімнат площею: 17,0 кв.м., 10,7 кв.м., 13,0 кв.м., кухні пл.5,3 кв.м., вбиральні пл. 2,8 кв.м., коридорів пл.4,5 кв.м.,1,3 кв.м., вбудованих шаф площею 0,4 кв.м., 0.3 кв.м., комори пл. 1,6 кв.м., балкону пл.1,9 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м. у тому числі житлова 40,7 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М.Сегеда