АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1130/15 Головуючий 1 інстанції - Задорожна А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Пономаренко Ю.А.,

суддів : Черкасова В.В.,

Кукліної Н.О.,

при секретарі Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м Харкова від 15 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якій просила стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) в розмірі 653985,10 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що відповідачем порушено обов'язок щодо участі у розвитку інфраструктури м.Харкова, який встановлений в ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що полягало в ухиленні відповідача від укладення договору пайової участі та не сплаті коштів пайового внеску до місцевого бюджету м. Харкова, внаслідок чого вказана бездіяльність спричинила позивачу збитки в вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції Харківська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду 1 інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги Харківської міської ради в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що право на отримання грошових коштів в вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури території у позивача, як вбачається з ч.5 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", виникає на підставі відповідного договору, в якому, зокрема, визначається величина такої пайової участі. За відсутності факту, що має юридичне значення, укладення договору, не можна вести мову про порушення цивільного права позивача на отримання грошових коштів в вигляді пайової участі у розвитку інфраструктури території у позивача. Враховуючи наведене, суд зробив висновок про недоведеність факту завдання збитків позивачу з боку відповідача.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та цей факт сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення будівлі літ. Б-3 по вул. Комсомольське шосе, 54-а у м. Харкові під квартири готельного типу, що вбачається з декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 17.03.2014 р. №ХК12, та в якій зазначено, що відповідачем було здійснено реконструкцію нежитлової будівлі літ. Б-3 по вул. Комсомольське шосе, 54-а у м. Харкові під квартири готельного типу загальною площею 2245,4 м.кв.

Судом першої інстанції також встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що у вересні 2013 року відповідач розпочав реконструкцію вказаних нежитлових приміщень та згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації'№ХК12 від 17.03.2014 року, реконструкція нежитлової будівлі за вказаною адресою, замовником якого є ОСОБА_3 вважається закінченим будівництвом та об'єкт готовий до експлуатації. В даній декларації зазначена кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 301500грн.

Згідно з пп. 7 п. "а" ч. 1 ст. 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження як залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально - економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1.4. Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 р. № 804, в редакції рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 р. № 319 (надалі - Порядок) залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Згідно з ч. 9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також п. 2.8. Порядку договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Таким чином, виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що залучення до пайової участі здійснюється виключно на підставі договору, який укладається до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Разом з тим, судовим розглядом вірно встановлено, що договір про пайову участь між відповідачем та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію укладений не був.

У разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова Департамент економіки та комунального майна у десятиденний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору (п. 5.1. Порядку).

У листі-повідомленні Департамент економіки та комунального майна повідомляє про порядок укладення договору про пайову участь, про строк, у який замовник має вжити передбачених Порядком заходів щодо добровільного укладення договору, та про передбачену цим Порядком та чинним законодавством України відповідальність за ухилення від укладання такого договору (п. 5.2. Порядку).

У разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна вчиняє наступні дії: на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури; готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками; надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням (п. 5.3. Порядку).

Пунктом 5.7. Порядку чітко передбачено, що замовник будівництва, який після розгляду проекту договору незгоден з якимись його частинами, направляє до Департаменту економіки та комунального майна протокол розбіжностей (письмові вмотивовані зауваження) до договору, які Департамент розглядає протягом двадцяти днів. В цей же строк Департамент вживає заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та приймає рішення про зміну договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем на адресу відповідача направлявся лист № -242/0/114-14 від 14.04.2014 р. про необхідність укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Проте, судом встановлено, що вказаний лист відповідачем не отриманий. Позивачем не надано доказів фактичного отримання відповідачем відповідного листа.

За таких обставин, заслуговують на увагу твердження відповідача про відсутність факту ухилення його від виконання вимог листа-повідомлення.

Як наслідок, позивачем необґрунтовано застосовані положення п. 5.3. Порядку, тобто за відсутності підтвердженого факту ухилення від виконання вимог листа-повідомлення проведено розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури, підготовлено два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками та надіслано два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням (пропозиція № -319/0/114-14 від 22.05.2014 р.).

Проте, пропозиція № -319/0/114-14 від 22.05.2014 р. відповідачем також не отримана. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем відповідної пропозиції.

Відповідно до п. 5.10. Порядку спори, пов'язані з укладенням договору пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Харкова, обов'язковість укладення яких встановлена законом, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведено, факту ухилення відповідача від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні, ані факт ухилення від підписання проекту договору про пайову участь. За відсутності належним чином отриманого проекту договору про пайову участь відповідач був позбавлений можливості реалізувати своє право на направлення протоколу розбіжностей (письмових вмотивованих зауважень) до договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.3.1. Порядку величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості (п. 5.4. Порядку).

Відповідно до п.п. 2.8.1., 2.8.2. Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д. 1.1-1- 2000), затверджених наказом Держбуду України від 27 серпня 2000 р. № 174, зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва підприємств, будівель, споруд або їх черг - це кошторисний документ, що визначає повну кошторисну вартість будівництва, розробляється в складі проектної документації, що затверджується замовником.

Як вбачається зі змісту Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 17.03.2014 р. № ХК12, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 301 тис. 500 грн.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить висновку, що позивачем безпідставно при розрахунку розміру пайової участі відповідача використано показники опосередкованої вартості та визначено загальну кошторисну вартість реконструкції в розмірі 14863297грн., адже кошторисна вартість реконструкції об'єкта відповідача визначена та складає 301500грн.

У зв'язку з помилковим визначенням загальної кошторисної вартості позивачем невірно розраховано розмір пайової участі відповідача, тобто замість 12060 грн. (4% від 301500грн.) розраховано 594531,91 грн. (4% від 14863297 грн.).

Тому, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що з ОСОБА_3 на користь Харківської міської ради підлягають стягненню збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 12060 грн.

Як встановлено в п. 5.10. Порядку, спори, пов'язані з укладенням договору пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Харкова, обов'язковість укладення яких встановлена законом, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (п. 5.11. Порядку).

Між тим, під час розгляду справи в апеляційному суді відповідачем було надано до суду укладений між сторонами по справі договір №15-15/2 про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 27 січня 2015 року, яку з боку відповідача укладено заступником міського голови - директором Департаменту економіки та комунального майна Фатєєвим М.І., та і якому зазначено про сплату величини пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова в сумі 13266грн, зазначивши про спалу внеску в повній сумі єдиним платежем.

На підтвердження сплати внеску відповідачем до суду апеляційної інстанції надано квитанцію № 20-12 про сплату 13266грн. від 27 січня 2015 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь Харківської міської ради величини пайової участі у розвитку інфраструктури м.Харкова відсутні, а тому відповідно до вимог ст.309 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу позивача, рішення суду 1 інстанції скасовує та відмовляє в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди відмовити з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -