Справа № 2/489/814/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - Кутельвас Т.Є.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 р. ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказували на те, що поведеним досудовим розслідуванням стосовно ОСОБА_2було встановлено, що він, перебуваючи у службовому відрядженні в м. Києві з 13.09.2011 р. по 16.09.2011 р., використав завідомо підроблені документи - рахунки та чеки з готелю, в зв`язку з чим неправомірно заволодів частиною грошових коштів, які були надані йому під звіт та отримані ним після приїзду з відрядження у якості компенсації витрат на проживання у готелі в сумі 2 016 грн. 00 коп.

Відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва відповідача ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

Посилаючись на нереабілітуючі підстави звільнення відповідача від кримінальної відповідальності та доведений досудовим розслідуванням факт вчинення злочину, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 2 016 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов не визнали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 займав посаду водія автотранспортних засобів цеху 60 ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" з 09.03.1978 року.

08.09.2011 р. ОСОБА_2 було оформлено посвідчення № 5068, за яким його було направлено у службове відрядження до м. Київ строком на чотири дні з 13.09.2011 р. по 16.09.2011 р. включно.

Згідно платіжної відомості № 2018 від 12.09.2011 р. позивачем було видано ОСОБА_2 у якості авансу на проживання та добові в сумі 2 000 грн. 00 коп. готівкою.

Після приїзду з відрядження відповідачем було надано до бухгалтерії ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" звіт про використання коштів, отриманих для службового відрядження, відповідно до якого вбачалось, що його витрати на проживання під час відрядження склали 2 016 грн. 00 коп.

Також на підтвердження понесених витрат відповідачем ОСОБА_2 було надано оригінали первинних документів, а саме рахунок готелю "Адрія" ТОВ "Єврохотелсістем" № 5616/2011 від 13.09.2011 р. на суму 2 016 грн. 00 коп., та чек від 13.09.2011 р. про оплату вказаної суми.

На підставі наданих відповідачем документів ДП ВКГ "Зоря-"Машпроект" компенсувало йому витрати під час відрядження в розмірі ще 216 грн. 00 коп. - відповідно до платіжної відомості № 2080 від 20.09.2011 р. шляхом видачі грошових коштів готівкою.

Разом з тим в подальшому слідчим Управління МВС України в Миколаївській області було проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010, зареєстрованому 05.03.2014 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, відповідно до якого було встановлено, що в період з 13.09.2011 р. по 16.096.2011 р. водій ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" ОСОБА_2 шляхом шахрайства заволодів грошовими коштами ДП, чим завдав матеріальної шкоди в розмірі 2 016 грн. 00 коп.

Відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2014 р. ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 358 ч. 4 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в зв'язку з закінченням строків давності, та кримінальне провадження - закрито.

Частиною 4 ст.61 ЦПРК України передбачено, що вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач та його представник посилались на те, що провадження у справі про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності закрито, при цьому його вину у вчиненні вищезазначеного злочину встановлено не було.

Проте погодитись із цим твердженням суд не може та вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення осіб від кримінальної відповідальності" звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що склад злочину з матеріальним складом в діях ОСОБА_2, що інкримінований в обвинувальному акті в кримінальному провадженні має місто, а отже, не підлягає доведенню наново та збитки, завдані цим злочином, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 88, 212, 214, 215, 224, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", , компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 2 016 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: