Справа № 219/6703/15-ц
Провадження № 2-н/219/1701/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1

Заява обґрунтована тим, що боржник не сплачує своєчасно вартість отриманих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, за період з 18.04.2014 року по 24.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 520 грн. 26 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 96 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23.12.2011р. (даліПостанова) зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першоїстатті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В порушення зазначених вище вимог, заявником не надано суду доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, доказів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків та застосування тарифів на ці послуги тощо.

Долучена до заяви роздруківка по особовому рахунку не може слугувати належним доказом наявності безспірної заборгованості перед заявником та доказом порушення субєктивного права заявника саме цим боржником, а відтак такий документ не може бути самостійною підставою для видачі судового наказу.

Окрім цього, до матеріалів заяви про видачу судового наказу не доданий договір про користування електричною енергією, укладений між заявником та ОСОБА_1

Крім того, до заяви не надано будь-яких доказів того, що боржник є власником або наймачем квартири, за якою, начебто, існує заборгованість по оплаті комунальних послуг або зареєстрований в ній так користується послугами, які надає заявник.

Також відсутні відомості про те, що боржник повідомлений про наявну у нього заборгованість та згодний з нею.

До того ж, до матеріалів про видачу судового наказу додана довідка про споживання за період з 09.2014 року по 01.2015 року, в якій зазначено що станом на 24.10.2014 року мається залишок на суму 2044,99 грн., «раніше подано до суду», але доказів на підтвердження цієї обставини не надано.

У п. 9 Постанови зазначено, що наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 100 ЦПК Українисуддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, вважаю за неможливе встановити у даній справі факт субєктивного права у заявника вимоги до боржника, а також факт безспірної суми заборгованості, яку просить стягнути заявник. Тому, приходжу до висновку, що має місце спір про право, що є підставою для відмови заявнику в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд розяснює, що заявник має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст.96,100-102,208-210 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по комунальним послугам з ОСОБА_1.

Розяснити, що відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до ст.99 ч.2 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а ухвала, постановлена без участі особи, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. П.Харченко