СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/754/15-ц
Провадження №2/547/257/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовано неможливістю для позивача, як спадкоємця свого батька (ОСОБА_4) за законом, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку із втратою позивачем оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. Після смерті позивач вступив в управління спадщиною, брат і сестра позивача відмовилися від спадщини батька на користь позивача.

Ухвалою суду від 20.07.2015 до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які також є дітьми спадкодавця.

Позивач у судове не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 32).

У судове засідання з'явився представник позивача ОСОБА_5 (а.с. 20-22).

Представник відповідача ОСОБА_6 (а.с. 31) у судове засідання 14.09.2015 не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні 29.07.2015 представник відповідача повідомив суд про повне визнання позову.

Треті особи на розгляд справи не з'явилися, про дату і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відтак, відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України справа розглядається за відсутності позивача, представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не може оформити у нотаріуса спадщину свого батька через втрату державного акта на право власності на земельну ділянку. Єдиним способом отримання спадщини є звернення до суду із відповідним позовом.

Щодо виготовлення державного акта у 2001 році після смерті спадкодавці, яка відбулася у 1996 році, представник позивача пояснив, що відповідач 11.10.2001 видав державний акт на ім'я померлої особи, оскільки списки осіб, яким вирішено надати земельні ділянки жителям с. Оболонь з 1995 року опрацьовувалися землевпорядними організаціями та відповідними органами влади; виготовлення проектної документації відбувалося упродовж 6-ти років; більшість проектів державних актів тривалий час зберігалося у землевпорядній організації через несплату послуг землевпорядної організації.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_8 (а.с. 6, 7). Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 11.10.2001, площею 3,21 га., яка розташована на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 9). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 66 199.27 грн (а.с. 10). Державний акт втрачено (а.с 3, 19).

У матеріалах справи відсутні відомості щодо складення ОСОБА_8 заповіту.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області з питання оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_8, однак листом від 12.06.2015 № 204/01-16 йому повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом є неможливою з огляду на ненадання правовстановлюючого документа щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві ОСОБА_8 - втраченого державного акта; рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування на майно (а.с. 8).

Спірні правовідносини виникли на час дії ЦК УРСР.

Так, за змістом ст.ст. 524 - 527 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Позивач є сином ОСОБА_8 (а.с. 7).

Треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дітьми померлого спадкодавця ОСОБА_8 (а.с. 13-18). Заявами від 16.05.2015 і від 22.06.2015 (а.с. 11, 12) треті особи повідомили про відмову від спадщини батька на земельну ділянку на користь позивача, вказали на пропуск ними встановленого законом 6-місячного строку на прийняття спадщини, просили вважати їх такими, що не прийняли спадщину їх батька ОСОБА_8.

Після смерті батька позивач почав управляти земельною ділянкою, що належала його батькові. Зазначені дії у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР є діями, що свідчать про прийняття позивачем спадщини ОСОБА_8. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Як зазначено вище інші спадкоємці ОСОБА_8, окрім позивача, не вчинили дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини після ОСОБА_8.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Земельного кодексу України (закон від 18.12.1990 № 561-XII у редакції, чинній на дату смерті спадкодавця), громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину.

З урахуванням зазначеного суд робить висновок, що позивач є спадкоємцем за законом зазначеної земельної ділянки ОСОБА_8, інші спадкоємці не заявили своїх вимог на спадщину. Перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є втрата оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 11.10.2001.

Щодо видачі державного акта серія НОМЕР_2 у 2001 році після смерті спадкодавця, яка настала у 1996 році, суд зазначає, що ОСОБА_8 був включений за № 110 до списку громадян-членів КСП «Тукалівське» (а.с. 50, 52), за яким рішенням Семенівської районної ради Полтаської області від 25.12.1995 затверджено завдання на складання проекту роздержавлення і приватизації земель КСП «Такалівське» Семенівського району (а.с. 49).

Отже список і завдання формувалися і затверджувалися за життя спадкодавця.

Листом Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області від 03.08.2015 (а.с. 59) підтверджено, що ОСОБА_8 був включений до списку членів КСП «Тукалівське» на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Щодо ОСОБА_8 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га, про що зроблено запис у книзі реєстрації сертифікатів за № 110.

Суд зазначає, що державний акт серія НОМЕР_2 видано 11.10.2001 у зв'язку із тривалим здійсненням відповідних процедур: формування списків, затвердженням завдання, виготовленням проектів, виготовленням сертифіката, виготовленням проекту державного акта тощо. Державний акт не оспорено, не скасовано, не визнано недійсним. Представники сторін наголошували на законності його виготовлення та видачі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) (державного акта на право приватної власності на землю) на ім'я спадкодавця, спадкоємець законодавчо позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифіката (державного акта). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) (земельну ділянку) в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що втратою державного акта на право приватної власності на землю позивачеві створено об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним у власність спадщини після спадкодавця ОСОБА_8 та визнає за позивачем право власності на відповідну земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,21 га на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошовою оцінкою 66 199,27 грн, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 11.10.2001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області.

Суддя В.Ф.Харченко

Повне рішення складено 15.09.2015.