Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/557/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Кабанченко О.А
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві про захист прав споживача.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві про захист прав споживача.

Стягнуто з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві на користь ОСОБА_2 відсотки за користування грошовими коштами відповідно до умов депозитних договорів №№ 57967-54129 від 21 липня 2014 року, 58158-54129 від 25 липня 2014 року в сумі 0,02 долари США та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по депозитним договорам №№ 57967-54129 від 21 липня 2014 року, 58158-54129 від 25 липня 2014 року в сумі 2,08 долари США, а всього 2,10 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштами - стягнути з відповідача на користь позивача відсотки за користування грошовими коштами за основною ставкою Договора у розмірі 4,25 доларів США; в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені за прострочення надання послуги ухвалити нове рішення, яким задовольнити цю вимогу в повному обсязі в сумі 765,72 доларів США; в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди ухвалити нове рішення, яким задовольнити її в повному обсязі в сумі 1 000 грн. Вважає, що рішення суду першої інстанції у зазначеній частині не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не вірно проведено розрахунок щодо стягнення відсотків за користування коштами, які повинні бути нараховані та стягнуті за основною ставкою депозитного договору 6,1% річних (п. 2.7 Договора). Судом не застосовано до даних правовідносин ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», безпідставно відмовлено у стягненні моральної шкоди.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 було укладено Договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів після закінчення строку вкладу «Класичний» № 5967-54129 (Договір-1), за умовами якого Банк приймає від вкладника або для Вкладника грошову суму в розмірі 5 000,00 доларів США на строк 52 календарних дні з терміном одержання вкладу 11 вересня 2014 року та зобов'язується виплатити Вкладнику вклад та проценти на вклад в розмірі 6,1% річних на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. (а.с.10-11),

Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Договору-1 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 для збереження коштів, що прийняті Банком від Вкладника або для Вкладника, водночас, для обслуговування операцій за Депозитним рахунком (зарахування та виплати вкладу, процентів), обліку вкладу на вимогу згідно з пунктом 2.10. цього Договору, а також здійснення інших операцій, передбачених чинним законодавством України та цим Договором, Банк одночасно з відкриттям Депозитного рахунка відкриває Вкладнику рахунок № НОМЕР_2.

25 липня 2014 року сторонами було укладено на аналогічних умовах Договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів після закінчення строку вкладу «Класичний» № 58158-54129 (далі - Договір-2), за умовами якого Банк приймає від вкладника або для Вкладника грошову суму в розмірі 5 000,00 доларів США на строк 52 календарних дні з терміном одержання вкладу 15 вересня 2014 року та зобов'язується виплатити Вкладнику вклад та проценти на вклад в розмірі 6,1% річних на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. (а.с.12-13)

Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Договору-2 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 для збереження коштів, для обслуговування операцій за Депозитним рахунком (зарахування та виплати вкладу, процентів), обліку вкладу, здійснення інших операцій, передбачених чинним законодавством України та цим Договором, Банк одночасно з відкриттям Депозитного рахунка відкриває Вкладнику рахунок № НОМЕР_4.

Пунктами 1.2. депозитних договорів встановлено, що Депозитний рахунок закривається у день перерахування коштів Вкладникові з Депозитного рахунка на рахунок, вказаний у п.п.1.3. цих Договорів або списання коштів з Депозитного рахунка Вкладника з інших підстав.

Кошти на депозитний рахунок вносяться Вкладником готівкою або у безготівковому порядку шляхом перерахування з іншого вкладного (депозитного) рахунка або з поточного рахунка Вкладника (п.п.2.1. Договорів).

Згідно п.п.2.9., 2.10 Депозитних договорів у разі, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу та процентів на вклад у термін одержання вкладу, то, строк, на який було внесено вклад, вважається щоразу продовженим на визначену в п.2.6. Договорів кількість календарних днів. Якщо вкладник після надання до Банку заяви про дострокове повернення вкладу та процентів на вклад (п.п.3.1.7. Договорів) не з'явився до Банку для дострокового отримання вкладу та/або суми нарахованих процентів з рахунка, визначеного п.1.3. Договору, то такий вклад вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу.

Пунктом 2.11. Депозитних договорів передбачено, що вклад та нараховані проценти видаються вкладнику готівкою через касу Банку чи перераховуються за дорученням Вкладника на його поточний або вкладний (депозитний) рахунок.

Позивач заздалегідь, до терміну одержання вкладів за депозитними договорами, 08 та 11 вересня 2014 року звернувся до відповідача із письмовими заявами про одержання сум вкладів та нарахованих по ним процентам через касу Банку в валюті вкладів за договором № 57967-54129 від 21 липня 2014 року та за договором № 58158-54129 від 25 липня 2014 року. (а.с. 14-15).

11 вересня та 15 вересня 2014 року Банком було відмовлено позивачу в поверненні вкладу у повному обсязі за зазначеними депозитними договорами та запропоновано отримати суму вкладу частинами, кожна частина у розмірі 15 000,00 грн. (в еквіваленті) в кожний робочий день. (а.с. 16-17).

Відповідно до виписки з ощадної книжки по рахунку НОМЕР_5 згідно депозитного договору № 57967-54129 від 21 липня 2014 року при настанні терміну повернення депозиту 11 вересня 2014 року відповідач перерахував суму депозиту 5 000,00 доларів США та нарахованих процентів по вкладу 37,48 доларів США з депозитного рахунку на рахунок позивача на вимогу НОМЕР_5. (а.с.18).

Проте, відповідач, керуючись постановою Національного банку України від 29 вересня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» в термін повернення депозиту виплатив позивачу лише частину вкладу в сумі 1 155,00 доларів США, а в подальшому виплатив 12 вересня, 13 вересня, 15 вересня 2014 року по 1 155,00 доларів США, 16 вересня 2014 року - 417,48 доларів США.

При настанні терміну повернення депозиту по договору № 58158-54129 від 25 липня 2014 року відповідач перерахував позивачу на рахунок на вимогу №НОМЕР_4 нараховані проценти за договором банківського вкладу в сумі 34,46 доларів США, суму вкладу (депозиту) на зазначений рахунок на вимогу Банк перерахував 16 вересня 2014 року.

Керуючись постановою НБУ від 29 серпня 2014 року № 540 відповідач виплатив Позивачу 16 вересня 2014 року - 745,00 доларів США, 17 вересня 2014 року - 1 146,00 доларів США, 18 вересня 2014 року - 1 146,00 доларів США, 19 вересня 2014 року - 1 110,00 доларів США, 20 вересня 2014 року - 887,34 долари США, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 (а.с.19).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, посилаючись на положення п. 9 постанови правління НБУ від 29 серпня 2014 року № 540, відмовив позивачу у видачі грошових коштів готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку, та повідомив, що починаючи з 11 вересня 2014 року позивач може отримувати готівку через касу банку у межах до 15 000,00 грн. на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ (а.с. 23-25).

З листа відповідача від 24 вересня 2014 року за №040-10/4389 встановлено, що 22 вересня 2014 року у зв'язку з невиплатою вкладів та нарахованих відсотків за депозитними договорами в повному обсязі при настанні терміну їх повернення позивач звертався до відповідача з претензійною заявою, в якій вимагав розрахувати, нарахувати та сплатити йому відсотки за ставкою Договору за весь додатковий строк користування проти волі вкладника коштами невиплачених частин вкладів на підставі ст.ст. 1061, 1070, 1073 ЦК України, суму пені за прострочення зобов'язання відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суму майнової відповідальності за прострочення зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, суму відшкодування немайнової (моральної) шкоди у розмірі 1 000,00 грн. (а.с.20-22).

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем було порушено умови п.п.2.8., 2.11., 3.1.4., 3.4.1., 3.4.9., 6.6. укладених сторонами Договорів, за якими Банк був зобов'язаний зі спливом строку вкладу повернути вклад Вкладникові разом із нарахованими процентами у валюті вкладу готівкою через касу банку, свою відмову Банк мотивував п.п.9 п.1 постанови Правління НБУ від 29 серпня 2014 року № 540 та запропонував позивачу виплатити вклади частинами до 15 000 грн. на добу в еквіваленті, і всупереч положенням чинного законодавства відповідач з 11 вересня 2014 року виплачував депозитні кошти позивачу частинами з порушенням строків повернення вкладу, у зв'язку з чим виникло передбачене ст. 612 ЦК України прострочення боржника. На підставі ст. ст. 625, 1061, 1070, 1073 ЦК України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист трав споживачів», з урахуванням постанови Верховного Суду України від 29 травня 2013 року № 6- 39цс13, позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 4,25 доларів США, 3% річних на суму вкладу у розмірі 2,08 доларів США, пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 765,72 долари США, у відшкодування завданої моральної шкоди 1 000,00 грн.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях проти позову зазначав, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки за умовами п.п.3.2.2. п.3.2. договорів банківського вкладу, укладених сторонами, вкладник зобов'язався дотримуватись правил Національного банку України про порядок відкриття, закриття і використання вкладних (депозитних) рахунків. Відповідно до ч. 9 п.1 постанови НБУ від 29 серпня 2014 року № 540 банки були зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000,00 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, тобто НБУ фактично встановив заборону банкам на видачу готівкової іноземної валюти з депозитних та поточних рахунків в обсязі понад еквівалент у 15 000 грн.. За п. 4 цієї постанови строк її дії з 02 вересня до 02 грудня 2014 року, отже, мораторій на видачу готівкової іноземної валюти з депозитних та поточних рахунків в обсязі понад еквівалент у 15 тис. грн.., почав діяти до дати закінчення строку розміщення вкладу. Разом з тим, відповідно до умов укладених між сторонами договорів, не встановлений чіткий обов'язок відповідача виплатити вклад та проценти протягом одного дня та всією сумою, а відтак, оскільки відповідач з дотриманням умов договорів банківського вкладу та вимог актів цивільного законодавства, виконав у повному обсязі свої зобов'язання щодо повернення вкладів та нарахованих відсотків на вклади, правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні. Зважаючи на той факт, що видача позивачу вкладу та відсотків, нарахованих на вклад, здійснювалось протягом декількох днів у зв'язку з встановленням законодавчих обмежень щодо граничної суми видачі коштів в іноземній валюті через касу банку, видачу повної суми вкладу та відсотків на вклад протягом декількох днів не можна вважати утриманням відповідачем коштів позивача, отже вимога позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування коштами у розмірі 4,25 доларів США та 2,08 доларів США не підлягає задоволенню. Вважає, що позивач неправомірно нарахував пеню на суми вкладу, що розміщувались на вкладних (депозитних) рахунках, відкритих відповідно до умов договорів банківського вкладу, а також на відсотки, оскільки зобов'язання щодо повернення вкладу та відсотків, нарахованих на вклад, не є платою позивача за послуги відповідача за договорами банківського вкладу, а грошовим зобов'язанням відповідача перед позивачем у розумінні ст.ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України, отже правові підстави для нарахування пені за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні. Визначення позивачем суми пені за прострочення виконання зобов'язань у доларах США суперечить вимогам чинного законодавства України. Стягнення з відповідача моральної шкоди ні чинне законодавство України, ні договори банківського вкладу не передбачають. Законом України «Про захист прав споживачів» визначено випадки в яких проводиться виплата моральної шкоди, і до таких випадків моральна шкода, про виплату якої заявляє позивач, не належить. (а.с.32-42).

Рішенням суду задоволено позовні вимоги про стягнення в порядку ст. 625 ЦК України а 3% річних за прострочення виконання зобов'язань за договорами, і в цій частині рішення не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування грошовими коштами відповідно до умов депозитних договорів №№ 57967-54129 та 58158-54129 в сумі 0,02 долари США, суд першої інстанції виходив з того, що внесені позивачем кошти у визначений договором строк на його вимогу не повернуті, що за умовами договорів дає право позивачеві на отримання процентів у розмірі 0,05% річних (п.2.10, п.6.1, п. 6.2 Договорів) за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення.

При цьому, за договором № 57967-54129 від 21 липня 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по відсоткам, які мають бути сплачені з урахуванням фактичного дня повернення депозиту разом з нарахованими по ньому процентам становить: перша виплата в сумі 1 155,00 доларів США не обраховуються відсотками, оскільки була повернута в термін одержання депозиту за договором; виплата 12.09.2014р. в сумі 1 155,00 доларів США не обраховується відсотками за п.6.2. договору; третя виплата 13.09.2014р. в сумі 1 155,00 доларів США обраховується відсотками за п.2.10 договору за період затримки виплати за п.6.2. Договору - 12.09.2014р. в сумі 0,0016 дол. США (1 155,00 дол. США * 0,05%/100 * 1/365); четверта виплата 15.09.2014р. в сумі 1 155,00 доларів США обраховується відсотками за п. 2.10 договору за період затримки виплати за п.6.2. Договору - з 12.09.2014р. по 14.09.2014р. в сумі 0,0047 дол. США (1 155,00 дол. США * 0,05%/100 * 3 '365); п'ята виплата 16.09.2014р. в сумі 417,48 доларів США обраховується відсотками за п.2.10 договору за період затримки виплати за п.6.2. Договору - з 12.09.2014р. по 15.09.2014р. в сумі 0,0023 дол. США (417,48 дол. США * 0,05%/100 * 4/365).

За договором № 58158-54129 від 25 липня 2014 року заборгованість по відсоткам, які мають бути сплачені позивачу з урахуванням фактичного дня повернення депозиту разом з нарахованими по ньому процентам становить: 1) оскільки повернення депозиту Позивачу шляхом перерахування суми вкладу з депозитного рахунку №НОМЕР_3 на рахунок №НОМЕР_4 відбулось тільки 16.09.2014р., на суму вкладу підлягають нарахуванню проценти за 1 день - 15.09.2014р. відповідно до умов п.6.1. Договору га процентною ставкою, визначеною п.2.7. Договору, в сумі 0,84 долари США (5 000,00 дол. США * 6,1%/100 * 1/365); 2) перша та друга виплати в сумі 745,00 доларів США та 1 146,00 доларів США, здійснені 16.09.2014р. та 17.09.2014р. не обраховуються відсотками за п.6.2. Договору; 3) третя виплата 18.09.2014р. в сумі 1 146,00 доларів США обраховується відсотками за умовами п.2.10 договору за період затримки виплати згідно умов п.6.2. Договору - 17.09.2014р. в сумі 0,0016 дол. США (1 146,00 дол. США * 0,05%/100 * 1/365); 4) четверта виплата 19.09.2014р. в сумі 1 110,00 доларів СІЛА обраховується відсотками за умовами п.2.10 договору за період затримки виплати згідно умов п.6.2. Договору - з 17.09.2014р. по 18.09.2014р. в сумі 0,0030 дол. США (1 110,00 дол. США * 0,05%/100 * 2/365); 5) п'ята виплата 20.09.2014р. в сумі 887,34 долари США обраховується відсотками за умовами п.2.10 договору за період затримки виплати згідно умов п.6.2. Договору - з 17.09.2014р. по 19.09.2014р. в сумі 0,0036 дол. США (887,34 дол. США * 0,05%/100 * 3/365).

Загалом, за затримку виплати суми вкладу та нарахованих відсотків за Договорами № 57967-54129 та № 58158-54129 з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки, нараховані в порядку та розмірі, передбаченому цими договорами по день фактичного повернення відповідного вкладу та відсотків в загальній сумі 0,02 долари США (0,0016 + 0,0047 + 0,0023 + 0,0016 + 0,0030 + 0,0036).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за затримку повернення депозитного вкладу та нарахованих по ньому процентів, суд першої інстанції виходив з того, що після укладення договорів між банком і позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів банківських вкладів, якими нарахування та стягнення такої пені не передбачено, водночас, положення ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за порушення строків повернення вкладу та нарахованих по ньому процентів задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що ні договорами строкового банківського вкладу, ні законом, що регулює правовідносини сторін, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання зобов'язання.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає, що вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсотки за користування грошовими коштами повинні бути нараховані та стягнуті за основною ставкою Договора - 6,1% у розмірі 4,25 доларів США, судова колегія відхиляє, зважаючи на встановлені судом обставини справи, а саме, що відповідач, діючи у відповідності до умов договорів, за договором № 57967-5412 від 21 липня 2014 року в термін одержання вкладу - 11 вересня 2014 року перерахував вклад та нараховані проценти з депозитного рахунку №НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_5, процентна ставка за яким відповідно до умов договору становить 0,05% річних; за договором № 58158-54129 від 25 липня 2014 року в термін одержання вкладу - 15 вересня 2014 року грошові кошти (нараховані проценти) були перераховані з депозитного рахунку №НОМЕР_3 на рахунок №НОМЕР_4, суму вкладу перерахував 16 вересня 2014 року. Враховуючи ці обставини, умови договорів сторін, а також правову позицію, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року, справа №6-39цс13, суд дійшов до вірного висновку, що позивач має право на отримання процентів за користування депозитними коштами за період з дня витребування вкладу до дня його фактичного повернення, проте у розмірі та на умовах, передбачених Депозитними договорами для відповідного рахунку, а саме за процентною ставкою для рахунка, який відкривається для обслуговування операцій за Депозитним рахунком, і становить 0,05% річних, які відповідно до умов договорів нараховуються від дня, наступного за днем перерахування коштів на відповідний рахунок до дня, що передує поверненню вкладу вкладникові.

З доводами апеляційної скарги про безпідставну відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення надання послуги, заявлених з підстав, передбачених ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів не погоджується та вважає вірним висновок суду про те, що положення вказаної норми закону, яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за їх не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, не регулюють виниклих між сторонами відносин, оскільки після укладення договорів між банком і позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів, якими нарахування та стягнення пені такої не передбачено.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновку суду про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що договорами сторін відшкодування моральної шкоди не передбачене, факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, розмір заподіяної моральної шкоди ним не доведений.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: