АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В.І.

Суддів: Лобова О.А., Одринської Т.В.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

З рішенням не погодилася ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справ вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 ? частки, ОСОБА_4 - ? частки, ОСОБА_3 ? частки.

Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.12.2012 року, яке набрало законної сили 18.12.2012 року, визначено порядок користування приміщенням - квартирою АДРЕСА_1: виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в користування кімнати площею 12,2 кв.м, та 18,1 кв.м., під № № 8, 9 згідно плану; виділено ОСОБА_3 кімнату площею 9,6 кв.м., згідно плану та кладовку на плані квартири №10 площею 1,6 кв. м.; інші приміщення залишено у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

ОСОБА_3 зобов'язано не чинити перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження, проведеного експертом Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати, №П-95 від 12.06.2014 року, неможливо зробити розподіл квартири, або виділити в натурі частки об'єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Квартиру неможливо розділити в натурі без втрати її цільового призначення, оскільки вона розташована на третьому поверсі чотирьохповерхового будинку і в ній технічно неможливо обладнати дві квартири з окремими виходами.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, на дату проведення експертизи складала 374207 грн.

Ринкова вартість 1/4 частки спірної квартири, яка належить на праві сумісної часткової власності ОСОБА_3, на дату проведення експертизи, складає 93551,97 грн.

Вартість визначалася із розрахунку комерційного курсу долара США в розмірі 11,7 грн.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Із змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності підстав визначених статтею 365 ЦК України, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Позов про припинення права на частки у спільному майні не може бути задоволений, якщо внаслідок припинення права спільної часткової власності колишній співвласник буде позбавлений житла.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вірно врахував, що відповідач не має іншого придатного для проживання житла, доказів того, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, позивачкою не надано.

Посилання апелянта на те, що відповідач своїми неправомірними діями привів у нежитловий стан кімнати, що виділені позивачці та ОСОБА_4 не є підставою для позбавлення відповідача належної йому частки у спільному майні. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що квартира відповідачем приведена в нежитловий стан.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Встановлено, що відповідач можливості для придбання іншого житла не має, коштів у разі одержання компенсації за належну йому частку, не вистачить для придбання іншого житла, в зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є обґрунтованим.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.І. Акопян

підписи

Судді: Т.В. Одринська

О.А. Лобов

копія

вірно: