Номер провадження: 22-ц/785/3915/15
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним, скасування свідоцтва та запису про право власності,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи ПАТ "Укрсоцбанк", Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним, скасування свідоцтва та запису про право власності, посилаючись на те, що їй належать майнові права на нерухоме майно - котедж НОМЕР_1, проектною площею 190,3 кв.м., що будувався за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса) у відповідності до договору №32Р/99 щодо резервування приміщення від 07.05.2007р. укладений з ТОВ "Чисте місто" та договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення № 32/99 від 07.05.2007р. У 2009 році котеджне містечко було збудовано, введено в експлуатацію та йому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2, однак оформити свідоцтво про право власності на зазначений котедж ОСОБА_3 не мала змоги, оскільки спочатку будівельна компанія "Чисте Місто" для видачі на ім'я позивачки акта прийому-передачі на котедж вимагала доплатити суму в розмірі еквівалентну 15 000 доларів США, пояснюючи це тим, що збільшилася площа котеджу (згідно Договору №32Р/99 щодо резервування приміщення від 07.05.2007р. укладеного з ТОВ "Чисте місто" проектна площа незакінченого будівництвом котеджу складала 190,3 кв.м., а після завершення будівництва - 240,4 кв.м.), а згодом в 2010 році припинила своє існування.

Також позивачка зазначила, що 17 травня 2007 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту № 2007/24-24/79, відповідно до умов якого позивачці було надано кредит в розмірі 237000 доларів США на фінансування інвестування житла - котеджу НОМЕР_1, проектною площею 190,3 кв.м., що будується за адресою: АДРЕСА_1.

В якості забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, був укладений іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_3 передала банку в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом котедж, будівельний номер АДРЕСА_1 згідно договору №1-24Р/99 резервування приміщення від 06.07.2007р. Предмет іпотеки належав позивачці на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення від 07.05.2007р. № 32/99 та договору №32Р/99 щодо резервування приміщення від 07.05.2007р., укладених з ТОВ "Чисте місто".

Оскільки ОСОБА_3 стало відомо, що відповідач ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно та зареєстрував за собою право власності на спірний котедж НОМЕР_1, тобто відповідач не тільки незаконно позбавив її права власності на належне їй нерухоме майно, однак і порушив права ПАТ "Укрсоцбанк", як іпотекодержателя, вона змушена була звернутися до суду за захистом свого права, в якому просила визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_2 від 06.06.2014 року про право власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно, скасувати запис про право власності ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав.

Представник ПАТ "Укрсоцбанк" в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Представник Реєстраційної служби Одеської міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ПАТ "Укрсоцбанк", Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним, скасування свідоцтва та запису про право власності відмовлено.

На рішення суду ПАТ "Укрсоцбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, не досліджені надані сторонами докази, які мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також на рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 придбала майнові права на нерухоме майно - котедж НОМЕР_1, проектною площею 190,3 кв.м, що будувався за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса) у відповідності до договору №32Р/99 щодо резервування приміщення від 07.05.2007р. та договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення № 32/99 від 07.05.2007р., які були укладені з ТОВ "Чисте місто".

17 травня 2007 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 2007/24- 24/79, відповідно до умов якого позивачці було надано кредит в розмірі 237000 доларів США на фінансування інвестування житла - котеджу НОМЕР_1, проектною площею 190,3 квадратних метрів, що будується за адресою: АДРЕСА_1.

В якості забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., зареєстрований в реєстрі за № 922, згідно якого ОСОБА_3 передала банку в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом котедж, будівельний номер АДРЕСА_1 згідно договору №1-24Р/99 резервування приміщення від 06.07.2007р. Предмет іпотеки належав позивачці на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення від 07.05.2007р. № 32/99 та договору №32Р/99 щодо резервування приміщення від 07.05.2007р., укладених з ТОВ "Чисте місто".

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.09.2011 року з неї на користь ПАТ "Укрсоцбанк" стягнуто 2 586 947 грн.

Котеджне містечко, в якому розташований спірний котедж, було збудовано, введено в експлуатацію та йому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2, однак свідоцтво про право власності на зазначений котедж ОСОБА_3 не оформила та в подальшому дізналася, що відповідач ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно та зареєстрував за собою право власності на спірний котедж НОМЕР_1.

Також судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить спірне нерухоме майно - котедж НОМЕР_1, за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 240,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності, індексний номер:НОМЕР_3, виданого 06.06.2014р.

Вказане свідоцтво ОСОБА_4 отримав на підставі договору про дольову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна №1-7Д/99 від 20.05.2006 року, договору резервування приміщення НОМЕР_1-Р/99 від 15.05.2006р., договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення НОМЕР_1/99 від 15.05.2006р., які були отримані відповідачем за актом прийому-передачі від 25.05.2006р., укладеними із ТОВ "Чисте місто", та які були належним чином оплачені, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №14 від 15.05.2006р. в розмірі 647601 грн.

При розгляді даної справи судом було виявлено факт подвійного продажу ТОВ "Чисте місто" майнових прав на один і той самий об'єкт нерухомості - котедж НОМЕР_1, за адресою АДРЕСА_2 (будівельна адреса - АДРЕСА_1), які були відчужені 15.05.2006 року на користь ОСОБА_4 та в подальшому майже через 1 рік 07.05.2007р. - на користь ОСОБА_3 При цьому договори про резервування приміщення були укладені спочатку із ОСОБА_4, а потім і з ОСОБА_3 щодо котеджу НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_4 було підписано договір поруки №06-09/1369 від 27.06.2014р. щодо солідарної відповідальності за виконання позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за договором кредиту №2007/24-24/79 від 17.05.2007р. Умови даного договору поруки ОСОБА_4 частково виконані, грошові кошти в сумі 300 000 грн. перераховані на користь ПАТ "Укрсоцбанк".

З урахуванням укладення такого договору поруки, у суді першої інстанції представник ПАТ "Укрсоцбанк", який є іпотекодержателем майнових прав ОСОБА_3 на спірний котедж, просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3 про визнання недійсним, скасування свідоцтва та запису про право власності, суд першої інстанції виходив з того, що здійснивши продаж ОСОБА_4 15.05.2006 року пакету цільових облігацій, погашення яких мало відбуватися переданням йому у власність котеджу НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та уклавши із ним договір резервування вказаного приміщення, ТОВ "Чисте місто" при здійсненні 07.05.2007 року продажу ОСОБА_3 іменних цільових облігацій на житло не мало право укладати з позивачкою договір резервування щодо того ж самого котеджу НОМЕР_1.

Крім того угоди, укладені між ОСОБА_4 та ТОВ "Чисте місто", які стали підставою для оформлення оспорюваного свідоцтва про право власності, а саме: договір про дольову участь у будівництві об'єкта нерухомого майна №1-7Д/99 від 20.05.2006 року, договір резервування приміщення НОМЕР_1-Р/99 від 15.05.2006р., договір купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення НОМЕР_1/99 від 15.05.2006р. станом на момент ухвалення рішення суду є чинними, вони не змінені та не розірвані ні сторонами цих договорів, ні судом. Крім того, вимог про визнання цих угод недійсними ОСОБА_3 до суду не заявлялося.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки підстави для визнання недійсним свідоцтва від 06.06.2014 року про право власності ОСОБА_4 на котедж НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та скасування запису про право власності ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутні.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "Укрсоцбанк" про те, що судом не досліджено належним чином усі надані сторонами докази, не вжито заходів для встановлення достовірності документів, які було надано сторонами та документи, на підставі яких ОСОБА_4 зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що дійсно під час розгляду справи, судом був виявлений факт подвійного продажу ТОВ "Чисте місто" майнових прав на один і той самий спірний об'єкт нерухомості, які були відчужені як на користь ОСОБА_4, так згодом і на користь ОСОБА_3, а також прийнято до уваги те, що ОСОБА_3 була подана заява за фактом передбаченого ч.4 ст. 190 КК України злочину з боку ТОВ "Чисте місто"", а також, що, з відповідною заявою щодо ОСОБА_3 до органів прокуратури звернулося і ПАТ "Укрсоцбанк", а оскільки по даним кримінальним провадженням, які порушені з приводу даних правовідносин вирок не ухвалений, не можливо вважати, що свідоцтва про права власності, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_3. є недійсними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що суд ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, посилався не недоведеність викладених тверджень позивача, дійсність договорів, на підставі яких за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на спірний об'єкт, а також відсутності факту оскарження дійсності вказаних договорів позивачем, яке не відповідає дійсним обставинам справи, суперечать вимогам законодавства та матеріалам справи, також не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_4 на законних підставах, тобто відповідно до свідоцтва про право власності належить спірне нерухоме майно, яке є чинним, та вимог про визнання його недійсним сторонами не заявлялося.

Також судом не приймаються докази, які були надані представником ОСОБА_3, з тих підстав, що з приводу даних правовідносин вирок не ухвалений, не можливо вважати, що свідоцтва про права власності, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є недійсними.

Інші доводи апеляційних скарг також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва