АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/926/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Сенюх М.З.
Провадження № 22-ц/789/258/15 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась у суд із вказаним позовом та просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в педагогічному коледжі Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім. Т.Шевченка та перебуває на її утриманні. В ході розгляду справи у суді першої інстанції позивач позовні вимоги змінила і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 150 гривень щомісячно, оскільки відповідач в даний час не працює та має нерегулярний дохід.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150 гривень щомісячно на період навчання в педагогічному коледжі Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту імені Тараса Шевченка до 25 лютого 2018 року, починаючи з 16 вересня 2014 року. Також стягнуто з відповідача в користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись та те, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги його важке матеріальне становище, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей та дружини, яка ніде не працює. Також вважає, що судом не враховано матеріальний стан позивачки, яка має добрі побутові умови проживання, отримує досить високий дохід, утримує тільки одного повнолітнього сина.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також судом враховано те, що ОСОБА_3 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку як безробітній, по стану здоров'я може працювати, будь-яких стягнень з нього по інших виконавчих документах не проводиться, а тому він може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серіїї НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лановецької районної ради народних депутатів 20 березня 1995 року, про що зроблено відповідний запис №22.

Повнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою у АДРЕСА_1 Тернопільської області і знаходиться на її утриманні.

У 2014 році ОСОБА_3 вступив до педагогічного коледжу Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім.Т.Шевченка (І-ІІ рівень акредитації) і навчається на першому курсі спецільності - фізичне виховання, форма навчання - денна, платна, термін навчання - по 30 червня 2018 року.

Оплату за навчання сина вносить позивачка ОСОБА_2 Вартість навчання складає 4498 грн. в рік, що стверджується договором, укладеним 29.08.2014 року між Кременецьким педагогічним коледжем та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Оскільки навчання ОСОБА_3 є платним, він навчається у навчальному закладі, який знаходиться у м.Кременець, тобто не за місцем проживання, у гуртожитку ОСОБА_3 не проживає, самостійного заробітку та можливості працевлаштуватись не має у зв"язку із денною формою навчання, отже він потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що матеріальний стан позивачки та побутові умови її проживання є кращими, чим у відповідача, який ніде не працює та має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка ніде не працює, а тому немає підстав для стягнення з нього аліментів, колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 працює вихователем дитячого навчального закладу "Ромашка", її середньомісячний заробіток за період березень- серпень 2014 року складає 2384, 34 грн. Проживає ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 у 4-х кімнатному будинку, власником якого є ОСОБА_5.

Зазначений матеріальний стан позивачки не є істотною обставиною, яка б могла слугувати підставою для звільнення відповідача від обов"язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки позивачка несе основний тягар по утриманню сина, в тому числі оплачує навчання в сумі 4498 грн. в рік, несе витрати на його харчування, проїзд до навчального закладу та інші необхідні витрати, в той час як на відповідача покладено обов"язок сплачувати лише 150 грн. в місяць.

Суд першої інстанції, стягуючи аліменти у розмірі 150 грн., врахував матеріальний стан відповідача, те, що на момент вирішення справи відповідач ОСОБА_3 перебував на обліку як безробітний в Лановецькому РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю. Враховуючи, що по стану здоров"я він може працювати, будь-яких стягнень по інших виконавчих документах з нього не проводиться, він має мінливий, нерегулярний дохід, тому може надавати матеріальну допомогу у розмірі 150 грн. повнолітній дитині, яка у зв"язку із навчанням потребує такої допомоги.

При цьому суд першої інстанції врахував також наявність на утриманні відповідача трьох неповнолітніх дітей.

Представлену апеляційному суду довідку від 01 квітня 2015 року, видану Лановецьким районним центром зайнятості про те, що ОСОБА_1 не зареєстрований як безробітній та допомогу по безробіттю не отримує, колегія оцінює критично, оскільки на момент прийняття рішення Лановецьким районним судом , відповідач таку допомогу отримував.

Витяг з трудової книжки серії НОМЕР_2 про те, що 02 січня 2015 року ОСОБА_3 звільнений з роботи в ТзОВ "Торговий дім "М-Трейд" за згодою сторін дає підстави вважати, що відповідач мав можливість отримувати доходи, проте за його згодою втратив таку можливість.

Підстав для зміни чи скасування рішення суду з мотивів, зазначених апелянтом, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома