Справа № 464/2496/11 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/271/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ПАТ КБ "Приватбанк" Гнатишака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

Позивач у жовтні 2011 року звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 9063,11 доларів США, що еквівалентно до гривні становило 72246,58 грн. заборгованості за кредитним договором та 842,47 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 07.05.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №LVH9G200000168, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7000 доларів США строком до 07.05.2037 року зі сплатою 12% річних. Однак, відповідач взяті на себе зобов"язання не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" 72 246 грн. 58 коп. заборгованості за кредитним договором та 842 грн. 47 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом в резолютивній частині не вказано, згідно з яким кредитним договором стягнуто заборгованість. Апелянт визнає суму заборгованості в розмірі 2276 доларів США, що еквівалентно 18140 грн. 00 коп., в підтвердження чого долучив свій розрахунок боргу. Вважає, що відповідно до кредитного договору №LVH9G200000168 від 07.05.2007 року оплатив позивачу 7954, 00 долара США. Крім того, зазначає,що причиною виникнення заборгованості перед кредитором є втрата роботи та зміна курсу долара США. Розгляд справи відбувся за відсутності відповідача, ухвали про заочний розгляд справи в матеріалах справи немає. Вважає, що суд повинен був застосувати строк позовної давності щодо стягнення неустойки. Просить рішення скасувати в частині розміру суми заборгованості та ухвалити нове, яким визнати суму заборгованості у розмірі 2276 долари США, що еквівалентно 18140 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25.04.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року в частині позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення неустойки скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25.04.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року залишено без змін (а.с.188-189).

ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи був повідомлений за адресою його місця проживання (а.с. 218, 221), про причини неявки суд не повідомив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що 07.05.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США зі сплатою 12 % річних та строком повернення до 07.05.2037 року (а.с.5-7).

Згідно умов зазначеного договору відповідач зобов"язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки згідно встановленого графіку (а.с.8). Позичальник умови договору належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка станом на 25.08.2011 року склала 9063,11 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 25.08.2011 року становило 72 246,58 грн, з яких 5 574, 23 заборгованість за кредитом; 1 839,28 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 378,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; та 1 271,60 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25.04.2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитом у розмірі 5 574, 23 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 1 839,28 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 378,00 грн., що становить 62 110,02 грн. залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року. Та в цій частині рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25.04.2012 року та ухвала апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року залишені без змін.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача пені, районний суд не звернув увагу на те, що така розрахована позивачем за період з квітня 2009 року по серпень 2011 року (а.с.8), тобто за період більше року.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення і до тих пір поки зобов"язання не буде виконано. ЇЇ розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13 у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов"язковою для всіх судів України.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 подавав суду заяву про застосування позовної давності (а.с.23).

З урахуванням наведеного, розмір пені в межах річного строку позовної давності за період з 23.10.2010 року по 25.08.2011 року становить 812,46 доларів США (а.с.197) і така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене, рішення суду в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 10 136,56 грн., що відповідно до службового розпорядження НБУ № 205/320 від 23.08.2011 року складає 1271,60 доларів США, слід змінити, зменшивши розмір пені до 812,46 доларів США, що становить 6 476,52 грн.

Таким чином, з відповідача всього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 586,54 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача 805,86 грн. судових витрат (685,86 грн. судового збору, 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи).

Керуючись ст. 307 ч.1 п3, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 25 квітня 2012 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 пені у розмірі 10 136,56 грн., вказані позовні вимоги задовольнити частково, зменшити розмір пені за несвоєчність виконання зобов"язань за договором до 6 476,52 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість 68 586,54 грн.

Рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 842,47 грн. сплаченого судового збору. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 805,86 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Я.А.Левик

Л.Б.Струс