АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3007/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Федоренка СергіяВікторовича на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №377/РП/65/2008-980 від 01.09.2008 року станом на 16.04.2014 року в сумі 73 750,41 грн., що складається з: непогашеного кредиту - 42 612,76; несплачених відсотків - 22 081,88 грн.; несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 4 320,77 грн.; штрафу за порушення договору - 4 735,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати у розмірі 737,50 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «КБ «Надра» - Федоренко С.В. подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року в частині часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення штрафу, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» суму штрафу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 377/РП/65/2008-980, за умовами якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в гривнях з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 47 350,00 грн. із розрахунку 20,70% на рік строком з 01.09.2008 року по 01.09.2013 року.

Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером. (а.с.8). Проте, відповідач станом на 16.04.2014 року порушує умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, в результаті чого станом на 16.04.2014 року має заборгованість у сумі 111 980,37 грн., що складається із: непогашеного кредиту - 42 612,76 грн.; несплачених відсотків - 22 081,88 грн.; несплаченої пені за прострочення виконання зобов'язань - 4 320,77 грн.; штрафу за порушення договору - 42 964,96 грн., яку позивач просив стягнути.

Рішення суду позивачем оскаржується лише в частині часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення штрафу.

Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір «Автопакет» № 377/РП/65/2008-980, згідно з умовами якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 47 350,00 грн. із сплатою відсоткової ставки у розмірі 20,7 % річних, строком до 01 вересня 2013 року.(а.с.9-13).

Відповідно до п.п.1.1.2. Кредитного договору цільовим використанням кредиту зазначено придбання автомобіля та сплати витрат, пов'язаних із державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України (якщо Позичальник сплачує за Автотранспортний засіб в тому числі і власні кошти, та розмір внеску становить не менше ніж 10% від ціни Автотранспортного засобу) та комісії банку.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 47 350, 00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером № 15 від 01.09.2008 року на суму 47 350,00 грн. та заявою ОСОБА_2 на видачу готівки №898 від 01.09.2008 року на суму 47 350,00 грн. (а.с.7,8).

Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком по Кредитному договору. (а.с.5-6).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За розрахунками позивача станом на 16.04.2014 року в зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, сума його простроченої заборгованості перед позивачем становить 111 980,37 грн., що складається із: - непогашеного кредиту - 42 612,76 грн., - несплачених відсотків - 22 081,88 грн., - несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 4 320,77 грн., - штраф за порушення договору - 42 964,96 грн. (а.с.5-6).

Разом з тим, позивачем не обґрунтована зазначена сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на підставі п.5.2. Договору у зв'язку з невиконанням останнім умов договору, а саме позивач у своєму розрахунку зазначив, що штраф за порушення умов додаткової угоди відповідно до п.5.2. у розмірі 5%, що становить 2 130,64 грн. та штраф за порушення умов додаткової угоди до п.5.3. у розмірі 10%, що складає 40 834,32 грн., що разом складає 42 964,96 грн.

Однак, пунктом 5.2. Договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору за кожен випадок.

Тобто, у зв'язку з тим, що позивачем не зазначено конкретну кількість випадків порушення відповідачем вимог Договору щодо своєчасної сплати мінімального платежу за кредитом та відсотків за його користування, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач одноразово порушив вимоги п.4.3.3. договору, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача штраф у розмірі 4 735,00 грн., що становить 10% від суми наданого кредиту, як передбачено умовами договору на підставі якого позивач звернувся до суду та додав до позовної заяви.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд не дослідив в повному обсязі обставини справи та стягнув з відповідача на користь позивача штраф у меншому розмірі на підставі первинного кредитного договору та не врахував додаткову угоду про наявність якої позивач помилково не зазначив в позовній заяві та яку помилково не долучив до позовної заяви.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 377/РП/65/2008-980 від 01.09.2008 року, що укладений строком по 01.09.2013 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на умовах наданого до позовної заяви кредитного договору від 01.09.2008 року із строком виконання по 01.09.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи виходячи з доводів позовної заяви та доказів наданих до позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що між позивачем та відповідачем 27.07.2010 року було укладено додаткову угоду № 1, в якій було уточнено розмір штрафу, а суд першої інстанції не прийняв в розрахунках додаткову угоду до уваги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в позовній заяві не зазначено позивачем жодного посилання на укладення сторонами додаткової угоди до кредитного договору, додаткову угоду не зазначено в додатках до позовної заяви та не додано до позовної заяви з іншими документами.

Додаткова угода до договору від 01.09.2008 року, яка укладена 27 липня 2010 року додана до матеріалів справи як додаток до апеляційної скарги.

Як вбачається з додаткової угоди кінцевим терміном повернення кредиту є 01 вересня 2014 року, а не як встановлено в первинному договорі по 01.09.2013 року.

Посилання на наявність додаткової угоди № 1 від 27 липня 2010 року, як на доказ та підставу для скасування рішення суду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки представником позивача не заявлено клопотання про дослідження додаткової угоди судом апеляційної інстанції, як доказу, який міг би дослідити апеляційний суд виходячи із приписів ч. 2 ст. 303 ЦПК України.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що позивачем при складанні позовної заяви до суду допущено технічну помилку, не відображено в позовній заяві про укладення між сторонами додаткової угоди до кредитного договору і це є підставою для апеляційного суду розглянути заявлені позовні вимоги з урахуванням наданої апеляційному суду додаткової угоди, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Тобто, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом до відповідача з інших підстав.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Федоренка Сергія Вікторовича - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді