АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/5621/14-ц Головуючий в І інстанції Черниш О.Л.
Номер провадження №22-ц/791/560/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 18 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Бугрика В.В.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_6 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Димитрова,19», виконавчого комітету Херсонської міської ради, управління комунальної власності Херсонської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення та розпорядження, визнання недійсним договору найму та свідоцтва про право власності на жиле приміщення

В С Т А Н О В И Л А:

3.07.2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСББ «Димитрова,19», виконавчого комітету Херсонської міської ради, управління комунальної власності Херсонської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення та розпорядження, визнання недійсним договору найму та свідоцтва про право власності на жиле приміщення, посилаючись на те, що з 2.11.2009 року вона перебувала в трудових відносинах з ВАТ «Херсонський завод карданних валів», яким їй було надано жиле приміщення для постійного проживання і видано ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1, в яку вона не може вселитися, оскільки в цій квартирі безпідставно проживає ОСОБА_5 зі своєю дочкою.

Рішенням виконкому міської ради від 21.01.2014 року ОСОБА_5 визнано наймачем квартири АДРЕСА_1, а 26.03.2014 року з нею укладено договір найму ОСББ «Димитрова,19».

Факт неправомірного зайняття ОСОБА_5 спірної квартири встановлено рішеннями апеляційного суду Херсонської області від 10.09.2012 року та від 13.03.2014 року. Цими ж рішеннями встановлено її право користування займаним жилим приміщенням.

Проте не дивлячись на беззаперечне право користування ОСОБА_6 квартирою АДРЕСА_1 та відсутність такого права у ОСОБА_5, остання була визнана наймачем спірної квартири, уклала з ОСББ «Димитрова,19» договір найму жилого приміщення, приватизувала квартиру, отримавши свідоцтво про право власності на спірне житло.

Позивачка просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.01.2014 року, яким визнано ОСОБА_5 наймачем квартири АДРЕСА_1 та запропоновано укласти з нею договір найму жилого приміщення.

Визнати недійсним договір найму від 26.03.2014 року, укладений з ОСББ «Димитрова,19, за яким ОСОБА_5 надана в користування квартира АДРЕСА_1.

Визнати недійсним приватизаційне свідоцтво квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 грудня 2014 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №6 від 21.01.2014 року.

Визнано недійсним договір найму (оренди) житла від 26.03.2014 року, укладений ОСББ «Димитрова,19» з ОСОБА_5

Визнано незаконним та скасовано розпорядження управління комунальної власності Херсонської міської ради №1661 від 22 травня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 22 травня 2014 року видане ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5 просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_5, її представник ОСОБА_8 та представник виконкому Херсонської міської ради Токузан С.Ж. апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених в ній, просять апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне.

Представник позивачки ОСОБА_10 апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 10 листопада 2009 року ОСОБА_6 відкритим акціонерним товариством «Херсонський завод карданних валів» був виданий ордер на право зайняття жилого приміщення квартири АДРЕСА_1, як працівнику ВАТ «Херсонський завод карданних валів».

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ВАТ «Херсонський завод карданних валів», дочірнього підприємства ЖЕД ВАТ «Херсонський завод карданних валів» про визнання ордера виданого ОСОБА_6 10.11.2009 року на право зайняття спірної квартири відмовлено. Позов ОСОБА_6 про виселення ОСОБА_5 задоволено. Усунено перешкоди ОСОБА_6 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_5 із зазначеного жилого приміщення без надання іншого.

Рішення набрало законної сили і встановлені ним факти не підлягають доказуванню при розгляді зазначеної справи відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України.

Крім того, рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13 березня 2014 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог про визнання ордера №134 виданого 30.10.2009 року ВАТ «Херсонський завод карданних валів» на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 дійсним, про визнання недійсним ордера виданого ОСОБА_6 на це ж жиле приміщення, про виселення ОСОБА_6 та зняття її з реєстраційного обліку та про вселення її в спірне жиле приміщення.

Зазначене рішення також набрало законної сили.

Оскільки на час прийняття 21 січня 2014 року рішення №6 виконавчим комітетом Херсонської міської ради про визнання ОСОБА_5 наймачем квартири АДРЕСА_1 та укладення з нею ОСББ «Димитрова,19» договору найму цього жилого приміщення право на жиле приміщення мала ОСОБА_6, яке виникло у неї з часу надання жилого приміщення за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового органу та ордер №134 на право зайняття якого виданий ОСОБА_6 10.11.2009 року не визнаний недійсним ні з мотивів, що він був виданий на зайняте жиле приміщення, ні з інших підстав, то суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.01.2014 року, яким визнано ОСОБА_5 наймачем квартири АДРЕСА_1 та запропоновано укласти з нею договір найму жилого приміщення.

Так як договір найму спірного жилого приміщення було укладено з ОСОБА_5, яка вселилася у це жиле приміщення не в установленому законом порядку (без ордера), то суд підставно визнав недійсним договір найму жилого приміщення, квартири АДРЕСА_1, укладений 26.03.2014 року ОСББ «Димитрова,19» з ОСОБА_5, а також розпорядження №1661 від 22.05.2014 року та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане ОСОБА_5 та члену її сім'ї ОСОБА_7 на підставі розпорядження управління комунальної власності Херсонської міської ради на виконання вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 не потребує зазначеного житла, оскільки не вселялася в квартиру, на заводі карданних валів не працює, проживає в м. Кременчуг Полтавської області, не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_6 права користування жилим приміщенням, яке виникло у неї на підставі рішення про надання жилого приміщення та виданого ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, а також спростовуються довідкою ПАТ «Херсонський завод карданних валів» №010/432 від 21.04.2015 року, в якій зазначається, що ОСОБА_6 з 2.11.2009 року по даний час працює на заводі на посаді оператора комп'ютерного набору в адміністративно-господарському відділі, заявою представника позивачки ОСОБА_10 від 10.10.2012 року про прийняття виконавчого документа виданого на примусове виконання рішення про виселення ОСОБА_5 із спірного жилого приміщення, постановою про відкладення провадження виконавчих дій на підставі заяви ОСОБА_5, актами державного виконавця складеними у процесі примусового виконання рішення суду про виселення ОСОБА_5 із спірного жилого приміщення.

ОСОБА_6 підтвердила повноваження свого представника - ОСОБА_10 надані йому на підставі довіреності, посвідченої 21.12.2012 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, Цемах В.А., серія ВТА №151689, а участь сторони у справі через представника, а не особисто, відповідає вимогам ст.38 ЦПК України, а тому доводи апелянта, що позивачка не підтримує вимоги за цим позовом, оскільки не приймає участь у справі, не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Таким чином рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді