АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9618/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження №22-ц/774/1531/К/15 суддя Водопянов С.М.
Категорія 26 ( І ) Доповідач Соколан Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.

суддів Зубакової В. П., Бондар Я. М.

при секретарі Петренко К. І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 Дар?ї Сергіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди внаслідок отримання професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі ПАТ Кривбасзалізрудком) про стягнення моральної шкоди, в звязку з ушкодження здоровя, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах на різних посадах на підприємстві відповідача, що підтверджується копією трудової книжки.

Висновком МСЕК від 12.01.2006 року йому первинно було встановлено втрату професійної працездатності, в зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 50% та третю групу інвалідності. З 10 січня 2007 року при черговому огляді МСЕК процент втрати працездатності та група інвалідності залишились незмінними, а з 27.01.2009 року встановлено починаючи з 01.02.2009 року 50% втрати працездатності та третя група інвалідності безстроково.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкого фізичного перенавантаження та несприятливого мікроклімату, просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 243 600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ Кривбасзалізрудком на користь ОСОБА_3 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та на корись держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ Кривбасзалізрудком ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не враховано відсутність доказів, які підтверджують факт спричинення моральної шкоди та вину відповідача. ОСОБА_4 не враховано роботу позивача й на інших підприємствах і те, що моральну шкоду ОСОБА_3 вже було відшкодовано ПАТ Євраз ОСОБА_4; вважає, що обовязок ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу відсутній, оскільки він є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві; розмір моральної шкоди необґрунтований та завищений; не враховано і те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Крім того, зазначає, що позивач при працевлаштуванні був проінформований про шкідливі умови праці проте добровільно виконував такі роботи.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити без змін рішення суду першої інстанції та відхилити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_3, згідно копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи, працював на підприємстві відповідача в період з 03.11.1980 року по 17.04.1983 рік по професії підземним прохідником на ш.Гвардійська, яка була структурним підрозділом ВО Кривбасруда, в теперішній час ПАТ Кривбасзалізрудком.

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 08 грудня 2005 року, за останнім місцем роботи, ОСОБА_3 було встановлено діагноз: радікулопатія шийна та попереково-крижова з вираженими стійкими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді дв.плечолопаткового пері артрозу ПФС 2 ст. з гіпотрофією мязів надпліч, деф.артрозу ліктьових суглобів ПФ 1ст та колінних суглобів ПФ -2 ст.

ОСОБА_5 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П - 4 № 1 від 16 грудня 2005 року, було встановлено у п. 17, що причиною виникнення професійного захворювання є робота на протязі 22 років і 5 місяців в умовах, які характеризувались важкою фізичною працею, внаслідок перевищення гранично допустимого рівня шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Рівень фізичного перенавантаження: підіймання вантажів, чередуючи з іншими роботами вагою 34-36 кг. при нормі 30 кг.; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками 00 кг/с при нормі до 70000 кг/с. Мікрокліматичні умови: відносна вологість повітря 84-96% при нормі 30-80%.

Висновком МСЕК від 12.01.2006 року йому первинно було встановлено втрату професійної працездатності, в зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 50% та третю групу інвалідності. З 10 січня 2007 року при черговому огляді МСЕК процент втрати працездатності та група інвалідності залишились незмінними, а з 27.01.2009 року при повторному проходженні МСЕК починаючи з 01.02.2009 року 50% втрати працездатності, по профзахворюванню та третя група інвалідності встановлено безстроково.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

ОСОБА_5 ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з п. 19 ОСОБА_5 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.12.2005 року, причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_3 є робота в умовах підвищених рівнів фізичного навантаження та несприятливого мікроклімату, які виникли у звязку із порушенням керівництвом підприємств де працював позивач, ст.. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, якими передбачено обовязок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці.

Крім того, суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у звязку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Вищенаведене спростовує доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі про обізнаність позивача про умови праці при працевлаштуванні, не знімають з відповідачів обовязку забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, що передбачено ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці .

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці позивачем не знімають з відповідача обовязку виконати вимоги закону й нести відповідальність в установленому законом порядку за їх невиконання.

Необґрунтованими й такими, що суперечать нормам діючого законодавства, вважає колегія суддів доводи ПАТ Криворізький залізорудний комбінат про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, оскільки Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2006 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Та обставина, що позивач отримав відшкодування від ПАТ «Євраз ОСОБА_4» не можуть бути взятими до уваги, з огляду на наступне.

Дійсно, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.2014 року, яке в подальшому змінено апеляційним судом Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_3 з ПАТ «Євраз ОСОБА_4» стягнуто моральну шкоду. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач працював у шкідливих умовах праці й на ш. «Гвардійська», яка була структурним підрозділом ВО Кривбасруда, правонаступником якої є відповідач.

Оскільки п. 19 ОСОБА_5 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.12.2005 року встановлена вина і ПАТ Кривбасзалізрудком, і ПАТ «Євраз ОСОБА_4», посилання на відшкодування шкоди іншою особою не можуть бути прийнятими до уваги з урахуванням положень, які передбачають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Доводи апелянта про недоведеність факту моральної шкоди без відповідного експертного висновку щодо заподіяння моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоровя, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду з позовною заявою, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом тривалого часу, що стало причиною його професійного захворювання, яке потягло за собою втрату працездатності у розмірі 50 % та встановлення третьої групи інвалідності, безстроково та тривале лікування у медичних закладах, а також врахував тривалість праці позивача у шкідливих умовах саме на підприємстві ПАТ Кривбасзалізрудком.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінатвідхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: