БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1646/15-ц
Провадження № 2/497/551/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Семанівої Ю.В.

за участю секретаря - Стоянової І.М.,

представника позивача - Янчевої Г.Ф.

прокурора - Турлак М.С.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом Болградської районної державної адміністрації в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який відповідно до свідоцтва про народження є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від громадянського шлюбу ОСОБА_2 1978 року народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 року народилася донька ОСОБА_5. У 2009 році батько ОСОБА_2 створил другу сім'ю та проживає за адресою АДРЕСА_1.Дитина ОСОБА_5 проживала з матір'ю.У теперішній час мати - ОСОБА_4, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків,зловживає спиртними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. У зв'язку з цим з 21.10.2014 року малолітня дитина ОСОБА_5 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації вдруге. Батько дитини належним чином був повідомлений спеціалістами служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації про місце перебування дитини та надав письмову розписку в якої зобов'язався до 18.04.2015 року забрати дитину в свою сім'ю, але з моменту влаштування її до центру по теперішній час батько не відвідував дитину, не цікавився її утриманням, станом здоров'я, вихованням, успіхами у навчанні. Згідно довідки Дмитрівської сільської ради ОСОБА_2 не працює,зловживає спиртними напоями,постійно в сім'ї виникають конфліктні ситуації, сім'я проживає за рахунок тимчасових заробітків.14.05.2015 року служба у справах дітей отримала клопотання служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за викладеними в позові обставинами, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Також відповідач зазначив, що у нього є нова сім'я у якій у нього є двоє малолітніх дітей. Також, відповідач письмово підтвердив, що визнає позовні вимоги добровільно, наслідки визнання позову йому зрозумілі, це рішення він прийняв з огляду на матеріальний стан, а також те, що поки що дружина не хоче, щоб він забирав свою дитину (а.с. 32).

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_1 повідомила суду, що відповідно до висновку органу опіки і піклування Болградської районної державної адміністрації від 08.07.2015 року №01/01-34/1562 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у даному випадку головним є інтереси малолітньої дитини ОСОБА_5 і з огляду на фактичні обставини справи, позов може бути задоволеним..

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року значиться ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_4.(а.с. 11).

Згідно висновку органу опіки і піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 08.07.2015 у 2009 році батько ОСОБА_2 створив другу сім'ю та проживає за адресою АДРЕСА_1. Дитина ОСОБА_5 проживала з матір'ю.У теперішній час мати - ОСОБА_4, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків,зловживає спиртними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. У зв'язку з цим з 21.10.2014 року малолітня дитина ОСОБА_5 перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації вдруге. Батько дитини належним чином був повідомлений спеціалістами служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації про те , та надав письмову розписку в якої зобов'язався до 18.04.2015 року забрати дитину у свою сім'ю, але з моменту влаштування її до центру по теперішній час батько не відвідував дитину, не цікавився її утриманням , станом здоров'я, вихованням ,успіхами у навчанні. Згідно довідки Дмитрівської сільської ради ОСОБА_2 не працює,зловживає спиртними напоями,постійно в сім'ї виникають конфліктні ситуації,сім'я проживає за рахунок тимчасових заробітків.14.05.2015 року служба у справах дітей отримала клопотання служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5 У зв'язку з чим, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (а.с. 2).

До позовної заяви долучено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2, згідно з яким встановлено, що відповідач проживає в будинку своєї дружини з пічним опаленням (а.с. 15), довідка виконкому Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, що підтверджує проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12), характеристика на ОСОБА_2 (а.с.12 ), довідки директора центра соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації, згідно яких дитина вдруге перебуває у закладі з 21.10.2014 року у зв'язку з тим, що опинилась у складних життєвих обставинах, в яких зазначено, що за час перебування дитини у закладі батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідав її , не телефонував (а.с. 8, 13 ). Відповідно до характеристики, наданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради №101 від 15.06.2015 року, ОСОБА_2 є жителем с. Дмитрівка, характеризується з задовільної сторони, авторитетом серед жителів села не користується, офіційно ніде не працює, конфліктний (а.с.14). Також, в матеріалах позовної заяви міститься розписка відповідача про те, що він зобов'язується нести відповідальність за виховання своєї доньки, не зловживати спиртними напоями тощо (а.с.16).

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава -відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004 -III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи «Валлова і Валла проти Чеської Республіки» (Wallova and Walla v. the Czech Republic), № 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і «Гавелка та інші проти Чеської Республіки» (Havelka and Others v. the Czech Republic), № 23499/06, п. 57, від 21 червня 2007 року).

Отже, підтвердженням існування зазначених факторів суд визнав, що відповідач свідомо допустив ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для навчання за місцем проживання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання донькою самоосвіти, тощо.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання свого доньки ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2 вказані обставини визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для прийняття заяви відповідача про визнання позову та про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Керуючись положенням ст.ст. 10, 11, 31, 44, 57, 60, 79, 81, 88, 209, 212, 213-215, 223 ЦПК України; ст.ст.164 ч.1 п.2, 165, 166 Сімейного Кодексу України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини»; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Болградської районної державної адміністрації в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 позбавити батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області для виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Болградський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Семаніва

У відповідності до ч.2 ст.218 Цивільного процесуального кодексу України в судовому засіданні 1 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова в повному обсязі складена 4 вересня 2015 року.