Справа № 399/49/15-ц
Провадження № 2/399/100/15
Рішення

Іменем України

11 березня 2015 року сел. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гладкій Т.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням належного їй житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1, даний будинок належить їй на підставі договору дарування житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 13.08.2004 року та договору купівлі - продажу ? частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями. Разом з позивачем у вищевказаному будинку проживають чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_5. Крім них у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2. Позивач ОСОБА_1 звернулася до Онуфріївського РС УДМС України в Кіровоградській області щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 але їй було відмовлено та роз"яснено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення аба права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів. Тож, зважаючи на вищевикладене позивачу було запропоновано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, оскільки реєстрація в будинку, де вона проживає на даний час, її колишнього чоловіка перешкоджає їй вільно володіти та користуватись належним їй майном.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Пізнаше ним до суду було подано заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі проживали разом, потім розлучилися, будинок, де вони проживали належав бабусі і залишився позивачу. У відповідача та позивача були постійні сварки. ОСОБА_2 у вищевказаному будинку не проживає вже давно. ОСОБА_1 вирішила оформити субсидію але їй не вдалося це зробити і вона вирішила знати з реєстрації ОСОБА_2 з будинку. Сторони по справі не проживають більше 4 років. ОСОБА_2 до будинку немає ніякого відношення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила наступне, що позивач її сусідка. Раніше ОСОБА_1 проживала з відповідачем, цей будинок належав бабусі позивача. Потім вони розлучилися й свідок його більше в тому будинку не бачила. ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку більше шести років.

Вислухавши свідків та вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 13 серпня 2004 року було укладено договір дарування на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями між дарувальником ОСОБА_8 та обдарованими ОСОБА_2 та ОСОБА_9 /а. с. 9/.

Згідно довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 23.06.2010 року вбачається, що на підставі вищевказаного договору позивачу та відповідачу належить по ? частці житлового будинку по АДРЕСА_1.

З договору купівлі - продажу ? частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 24 червня 2010 року за № 1096 вбачається, що ОСОБА_2 продав ОСОБА_9 ? частку свого майна належного йому згідно вищевказаного договору дарування /а.с. 11/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 шлюб було розірвано 11.09.2009 року /а.с. 20/.

9 липня 2010 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області. У зв'язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_9 змінила своє прізвище на «ОСОБА_9» /а.с. 21/.

Згідно довідки про склад сім'ї ОСОБА_1 виданої Павлиською селищною радою № 154 від 16.01.2015 р. за адресою АДРЕСА_1 проживають: позивач ОСОБА_1, чоловік - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4 та син ОСОБА_5.

Згідно довідки виданої Павлиською селищною радою № 156 від 16.01.2015 р. за адресою АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але за цією адресою фактично не проживає з 2010 року.

Тобто, відповідач без поважних причин не проживає тривалий період та не користується спірним будинком, з заявами до правоохоронних органів про те, що позивач перешкоджає йому проживати та користуватися будинком не звертався.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання в інший населений пункт чи в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Враховуючи те, що в суді знайшов підтвердження факт відсутності ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 понад 6 місяців, та те, що він мешкає АДРЕСА_2 суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Лях