АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2736/15 Справа № 209/7018/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є.Д. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2014 року про забезпечення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із спадкоємців,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із спадкоємців.

Позивачка звернулась до суду та просила ухвалити рішення, яким стягнути з кожного із відповідачів 144 640,20 грн. та судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_4 у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить ( ар. сп.34) в порядку забезпечення позову накласти арешт на :

автомобіль «SUBARU FORESTER», 2006 року випуску, державний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2;

на 1/4 частину квартири , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1;

на 1/4 частину квартири , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1;

на земельну ділянку , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_3 , розташована в АДРЕСА_2.

На обґрунтування причин забезпечення позову стверджує, що відповідач під час розгляду справи та до ухвалення судового рішення можуть розпорядитися майном на свій розсуд, що у випадку задоволення позовних вимог зробить утрудненим або неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено, та накладено арешт на автомобіль SUBARU FORESTER», 2006 року випуску, державний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

на 1/4 частину квартири , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1;

на 1/4 частину квартири , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1;

на земельну ділянку , яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_3 , розташована в АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про їх відхилення, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заява позивача про забезпечення позову за своїм змістом відповідає ст. 151 ЦПК України і суд першої інстанції, розглядаючи її, не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії забезпечення прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

З матеріалів справи видно, що має місце спір щодо повернення боргу за договором позики і саме з метою гарантування його повернення, було накладено арешт на належне відповідачам майно.

Доводи апеляційних скарг про те , що судом було накладено арешт на майно , що належить особисто відповідачам і не являється спадковим майном самі по собі суттєвого значення не мають , оскільки розмір прийнятого спадкоємцями майна буде визначено при розгляді справи по суті і до вирішення питання щодо забезпечення позову по справі не відносяться.

Доводи апеляційних скарг про те , що має місце не співмірність прийнятих судом заходів забезпечення позову та розміру заявлених вимог також визнати обґрунтованими не можна , оскільки позивачка мала і має можливість суттєво збільшити позовні вимоги з урахуванням постійно зростаючого курсу іноземної валюти , в якій було надано позику, до курсу національної валюти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки судом першої інстанції ухвалу про забезпечення позову від 16 грудня 2014 року постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- М.М. Романюк