АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/359/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1303/К/15 суддя Томаш В.І.
Категорія - 53 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» про визнання недійсним стягнення, оголошеного працівникові та визнання незаконним наказу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» про визнання недійсним стягнення, оголошеного працівникові та визнання незаконним наказу.

В обґрунтування позову зазначив, що він працює з 08.10.2012 року ремонтно-дорожнім працівником 3 розряду Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло». 16.01.2015 року наказом №10-К його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани в зв'язку з відсутністю на робочому місці 15 січня 2015 року без поважних причин в кількості трьох разів, за безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків та в зв'язку з порушенням ст. 139 КЗПП України.

Посилаючись на те, що наказ не містить часу його відсутності на робочому місті та взагалі є необгорунтованим, просив суд: визнати недійсним (незаконним) стягнення у вигляді догани, оголошеного працівникові Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» ОСОБА_2 наказом від 16.01.2015 року №10-К «Про притягнення співробітника підприємства до дисциплінарної відповідальності»; визнати незаконним наказ за підписом директора Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» №10-К від 16.01.2015 року про оголошення догани ОСОБА_2; стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 1 218,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, суд не взяв до уваги, що представник відповідача був присутнім лише в останньому судовому засіданні та пояснив, що йому не відомі обставини оголошення догани, при цьому не просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд не навів у рішенні мотивів на підставі яких прийшов до висновку про невідповідність дійсності та обставинам справи поданих позивачем доказів, не з'ясував якими доказами підтверджується заперечення відповідача та не взяв до уваги пояснення свідків. Суд не допитав у якості свідка директора підприємства та не взяв до уваги, що службові записки майстра ОСОБА_3 не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Крім того, суд не дослідив належним чином та не дав належної оцінки документам, які стали підставою для видачі наказу: службову записку, акти, та не взяв до уваги, що вони є неналежними доказами по справі.

Особи, які беруть участь у справі, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм судових повісток про виклик в судове засідання на 08 вересня 2015 року - а.с. 106, 107), в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 з 08.10.2012 року працює на посаді ремонтно-дорожнього працівника третього розряду Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло».

Наказом №10-К від 16.01.2015 року ОСОБА_2 оголошено догану в зв'язку з відсутністю на робочому місці 15 січня 2015 року в кількості трьох разів без поважних причин та за безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків та в зв'язку з порушенням ст. 139 КЗпП України (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення позивачем трудової дисципліни та наявності підстав для застосування у зв'язку з цим відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У ст.139 КЗпП України зазначено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ст. 147 КЗпП України вбачається, що єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з його вини покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст.ст.148,149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За змістом цієї норми підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при оголошенні догани ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Матеріалами справи встановлено, що Правилами внутрішнього трудового розпорядку робітників і службовців Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними (робочий час - 40 годин на тиждень), з часом початку та закінчення робочої зміни (крім охоронників та працівників благоустрою): початок роботи - 06 год. 45 хв., перерва - з 10 год. 45 хв. до 11 год. 30 хв., закінчення роботи - 15 год. 30 хв. (а.с. 27), про що позивач був ознайомлений належним чином під підпис (а.с. 28 - зворот).

16.01.2015 року майстер дільниці ОСОБА_3 надала на ім'я директора Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» доповідну записку, згідно якої 15.01.2015 року ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці о 10-00 год., 13-15 год. та 14-26 год., однак від надання пояснювальної записки відмовився (а.с. 15).

Факт відмови ОСОБА_2 від надання письмових пояснень з цього приводу, також було зафіксовано Актом від 16 січня 2015 року (а.с. 14).

За результатами розгляду службової записки майстра дільниці ОСОБА_3 від 16 січня 2015 року щодо самовільного залишення робочого місця ремонтно-дорожнім робітником ОСОБА_2 у кількості трьох разів за зміну 15 січня 2015 року було складено Акт №1 від 16 січня 2015 року, за підписами провідного інженера з ПО ОСОБА_4 та завідувача господарства ОСОБА_5, яким зафіксовано факт відсутності ОСОБА_2 на робочому місці 15 січня 2015 року о 10 год. 00 хв., 13 год. 15 хв. та 14 год. 26 хв., з посиланням на те, що останній не попередив нікого на підприємстві про свою відсутність (а.с. 13).

Зважаючи на викладене та на відмову ОСОБА_2 надавати письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці, наказом №10-к від 16.01.2015 року останнього було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Факт порушення трудової дисципліни не спростовано позивачем належними та допустимими доказами ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції, а його посилання на відсутність такого порушення ґрунтується тільки на власних припущеннях.

Отже, встановивши, що факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 мав місце, ним не спростований, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстави для накладення дисциплінарного стягнення.

Перевіряючи законність накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та процедури його застосування, колегія суддів приходить до висновку, що дисциплінарне стягнення застосовано повноважною особою, в межах строку, визначеного ст. 148 КЗпП України з дотриманням вимог ст. 149 КЗпП України щодо порядку застосування, а саме: до застосування дисциплінарного стягнення власник зажадав від ОСОБА_2 письмові пояснення, від надання яких останній відмовився, при обранні виду стягнення врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини за яких його вчинено і попередню роботу працівника.

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність наказу №10-к від 16.01.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення й відсутність підстав для його скасування, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача про відсутність підстав для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани спростовуються вищенаведеним.

Не може погодитися колегія суддів й з доводами позивача про незаконність оскаржуваного наказу з тих підстав, що він містить попередження працівника про можливість його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України у разі прогулу без поважних причин на протязі року, оскільки даний пункт наказу №10-к від 16.01.2015 року не тягне жодних правових наслідків для позивача та не може бути підставою для визнання його незаконним.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі (щодо неналежної оцінки судом службової записки, акту, тощо), не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: