АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/673/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

04 червня 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_5

про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Островського 70»

до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_4

про застосування наслідків нікчемного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛИ:

30.03.15 апелянти звернулися зі скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 12.03.15, вважаючи, що вона ухвалена з порушенням норм процесуального права, просять її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Порушення вбачають в тому, що суд неповно зясував обставини справи, не дослідив законність вимог про застосування забезпечення позову, а саме: не взято до уваги того факту, що вони на сьогоднішній день є законними власниками частин мансардного поверху житлового будинку по вул. Кн. Островського, 70 у м. Тернополі. Зазначають, що суд вирішив питання щодо права власності апелянтів та щодо їх права розпорядження власним майном у користь іншої особи без жодного правового аналізу обставин та фактів справи та при повній відсутності розгляду заяв апелянтів про застосування строків позовної давності щодо позову у справі 607/14713/14-ц. Указують, що слідчим відділом Тернопільського МВ УМВС України, встановлено, що підстав для порушення кримінального провадження та внесення відомостей про незаконні дії до ЄРДР з цього приводу немає. Звертають увагу, що доводи суду про необхідність обмежувати власників майна у вчиненні дій щодо їх власного майна в будинку є немотивованими.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12.03.15 заяву ОСОБА_5 задоволено. Заборонено відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_4 вчиняти дії щодо добудови та реконструкції мансардних приміщень в будинку №70 по вул.. Князя Островського в м. Тернополі.

Суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У суді апеляційної інстанції апелянти підтримали скаргу, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Позивачі скаргу не визнали та просили ухвалу залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з огляду на таке:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Островського 70» до відповідачів про застосування наслідків недійсного правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності.

Предметом позову, зокрема, є майно, яке належить відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_4, а саме частки у праві власності на приміщення мансардного поверху згаданого житлового будинку.

ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь які дії з добудови та реконструкції мансардних приміщень в будинку №70 по вул. Князя Островського, мотивуючи це тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на даний час відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проводять самовільні роботи з добудови над власними приміщеннями додаткових площ в обємі даху будинку, дані будівельні роботи є незаконними, так як порушують права спільної сумісної власності на допоміжні приміщення будинку співвласників усього будинку № 70. Окрім цього вказує на те, що дані роботи будуть завершенні, а це утруднить поновлення прав та законних інтересів позивачів у разів, якщо позов буде задоволено.

Згідно із ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВС України № 9 від 22.12.06 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна інстанція вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачає.

При цьому, апеляційна інстанція враховувала пояснення сторін із яких вбачається, що роботи з реконструкції мансардних приміщень декотрими відповідачами проводяться на даний час.

Доводи апелянтів про безпідставність позову щодо них, як відповідачів, не заслуговують на увагу, оскільки вирішення даного питання є компетенцією суду першої інстанції й за наслідками розгляду спору вирішуватимуться усі питання щодо залишення в силі способу забезпечення позову або ж скасування заходів його забезпечення, як це передбачає ст. 154 ЦПК України.

При цьому, на стадії судового розгляду суд зобовязаний безпосередньо дослідити докази по справі, як цього вимагає ст.159 ЦПК України, й у відповідності до ст. 212 ЦПК України постановити рішення, визначивши вмотивованість або ж безпідставність вимог позивачів до кожного із відповідачів.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_15