Справа № 2-3325/10 Головуючий у І інстанції Скрипник О. Г.
Провадження № 22-ц/780/3311/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 26 07.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі - Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 червня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В СТ А Н О В И Л А:

Позивач, у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту ПАТ «ОТП Банк», зареєстрованого НБУ 18.06.2009 року, реєстраційний № 273, звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20.01.2006 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», що є правонаступником за всіма правами та обов'язками АТ «ОТП Банк», який в свою чергу є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», був укладений кредитний договір, відповідно до якого, відповідач отримав в позику суму кредиту в сумі 35 133,00 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,0%.

З метою виконання договірних зобов»язань за кредитним договором, 20.01.2006 року між ЗАТ ОТП «Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого, ОСОБА_2 зобов»язувалася відповідати в повному обсязі за борговими зобов»язаннями ОСОБА_3, що виникають з умов вказаного вище кредитного договору.

ОСОБА_3 умов договору не виконав, суму заборгованості у розмірі 19 340,91 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно сумі 154 208, 94 грн. та нараховані відсотки, не повернув.

Крім цього, 27.02.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав в позику грошові кошти у сумі 95 000,00 доларів США, яка складається із фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних, строком на 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, 27.02.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого, ОСОБА_2 зобов»язувалася відповідати в повному обсязі за борговими зобов»язаннями ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору, ОСОБА_3 зобов»язувався повернути кредит разом з нарахованими відсотками в розмірі та на умовах, передбачених цим договором, проте, він свої зобов»язання в повному обсязі не виконав, суму заборгованості за кредитом у розмірі 85 143,71 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 678 867,82 грн. та нараховані відсотки не повернув.

Враховуючи викладені вище обставини, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості за кредитним договором від 20.01.2006 року у розмірі 19 340,91 доларів США, що еквівалентно сумі по курсу НБУ 154 208,94 грн., суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 1 578,79 доларів США, що еквівалентно сумі по курсу НБУ 12 588,01 грн., суму пені за прострочення виконання зобов»язань у розмірі 6 355,32 грн., суму заборгованості за кредитним договором від 27.02.2007 року у розмірі 85 143,71 доларів США, що еквівалентно сум по курсу НБУ 678 867,82 грн., суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 12 566, 93 доларів США, що еквівалентно сумі по курсу НБУ 100 198,65 грн., суму пені за прострочення виконання зобов»язань у розмірі 176 720,51 грн., штрафні санкції за прострочення виконання боргових зобов»язань у розмірі 75, 00 грн.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, скасувати заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову ПАТ «ОТП Банк» в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з»ясовано обставини справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_2 скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ПАТ «ОТП Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, в решті, заочне рішення суду необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2006 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», що є правонаступником за всіма права та обов'язками АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № СL-005/13/2006, відповідно до якого, позивач отримав в позику кредит у розмірі 35 133,00 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,0 %.

27.02.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № МL-005/018/2007, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав в позику грошові кошти у сумі 95 000,00 доларів США, яка складається із фіксованого відсотка у розмірі 5,49 % річних, строком на 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов»язання, 20.01.2006 року та 27.02.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, були укладені договори поруки, у відповідності до яких, поручитель зобов»язувався відповідати в повному обсязі за борговими зобов»язаннями ОСОБА_3, що виникають з умов вказаних вище кредитних договорів.

Судом також встановлено, що позичальник в повному обсязі умови кредитних договорів не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем за кредитним договором № CL-005/13/2006 від 20.01.2006 року виникла основна заборгованість у розмірі 19 340,91 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно сумі 154 208,94 грн., заборгованість по відсоткам - 1 578,79 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно сумі 12 588,01 грн., 20 919,70 доларів США, що по курсу НБУ становить 166 796,95 грн.

За договором № ML-005/018/2007 від 27.02.2007 року, у ОСОБА_3 перед позивачем виникла заборгованість за основним договором у розмірі

85 143,71 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ сумі 678 867,82 грн., за несплачені відсотки за користування кредитом у розмірі 12 566, 93 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ сумі 198,65 грн., а всього: 97 710, 64 доларів США, що по курсу НБУ становить 779 066,47 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язування повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, актів законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зміна умов зобов»язання, сплата

неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 22.12.2010 року, за погодженням між позичальником та кредитором, без укладення мирової угоди, та без погодження з поручителем, внесено зміни до зобов'язання позичальника по кредитному договору, в зв»язку з чим були збільшені зобов'язання поручителя за договором поруки від 27.02.2007 року, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

В п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2010 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов»язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається за умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати, тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Умовами договору поруки від 27.02.2007 року, такої домовленості між поручителем та банком не передбачено.

Враховуючи те, що зміни до договору кредитування вносилися без згоди поручителя, тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що за правилами ст. 559 ЦК України, договір поруки від 27.02.2007 року вважається припиненим.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, а заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитними договорами скасувати. ухвалити в цій частині нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову до ОСОБА_2

Так як в решті позовних вимог, заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09.06.2010 року є законним та правильним, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 червня 2010 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В решті, заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 червня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: