Справа № 740/2481/15 Провадження № 22-ц/795/1648/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Кобилецький І. Ф. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Вінгаль В.М., Харечко Л.К.,
при секретарі:Покладу Д.В.,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача КП «Виробниче управління комунального господарства» - юриста Коровай Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення заборгованості по допомозі з тимчасової непрацездатності, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 р. ОСОБА_5 пред'явила позов до КП «Виробниче управління комунального господарства», у якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просила стягти з цього підприємства 617 грн. 24 коп. заборгованості по допомозі з тимчасової непрацездатності та 50459 грн. 37 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, а всього 51076 грн. 61 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у день звільнення ОСОБА_5 з роботи КП «Виробниче управління комунального господарства» не виплатило їй 617 грн. 24 коп. заборгованості по допомозі з тимчасової непрацездатності, які не сплачено по цей час.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: з відповідача на користь позивача стягнуто 617 грн. 24 коп. заборгованості по допомозі з тимчасової непрацездатності і 33337 грн. 35 коп. середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку; з відповідача до бюджету стягнуто 333 грн. 37 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі КП «Виробниче управління комунального господарства» просить скасувати дане рішення і постановити рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що допомога з тимчасової непрацездатності у сумі 617 грн. 24 коп. не могла бути виплачена позивачеві у день звільнення з роботи, т.я. цей вид допомоги виплачується роботодавцем за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тобто після надходження від цього фонду роботодавцеві коштів на оплату листка непрацездатності.

У судовому засіданні представник КП «Виробниче управління комунального господарства» підтримала апеляційну скаргу, а ОСОБА_5 просила її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що з вини відповідача з 24.06.2014 р. по момент вирішення справи позивач не отримує належну їй допомогу з тимчасової непрацездатності у сумі 617 грн. 24 коп., у зв'язку з чим на користь останньої з відповідача підлягає стягненню ця допомога і середній заробіток за затримку остаточного розрахунку за період з 01.07.2014 р. по 15.07.2015 р. (по дату, що передує дню постановлення оскаржуваного рішення). Ці висновки суду є частково невірними.

Так, по справі встановлено наступне.

Наказом КП «Виробниче управління комунального господарства» від 17.02.2014 р. № 14-к ОСОБА_5 прийнято начальником абонентського відділу цеху саночистки, що підтверджується копією цього наказу (а.с. 20).

Згідно з копією листка непрацездатності, позивач була тимчасово непрацездатною з 24.02.2014 р. по 06.03.2014 р. (а.с. 25). Про те, що тимчасова непрацездатність останньої настала внаслідок захворювання або травми, пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, у даному листку не зазначено і сторони таке не стверджують.

Наказом КП «Виробниче управління комунального господарства» від 11.03.2014 р. № 24-к (його копія на а.с. 21) ОСОБА_5 звільнено з вищевказаної посади.

Остання апеляційному суду пояснила, що в день звільнення (11.03.2014 р.) нею здано КП «Виробниче управління комунального господарства» листок непрацездатності.

Відповідно до копії розрахункового листка по зарплаті ОСОБА_5 за березень 2014 р., їй належить до виплати допомога за 4 дні тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства у сумі 617 грн. 24 коп. та допомога за 4 дні тимчасової непрацездатності за рахунок коштів фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у сумі 617 грн. 24 коп. (а.с. 11).

Згідно з бухгалтерською довідкою КП «Виробниче управління комунального господарства» від 01.07.2015 р. № 1-3/189 (а.с. 22) і копіями відомості на виплату зарплати за березень 2014 р. (а.с. 23) та видаткового касового ордеру від 22.07.2015 р. (а.с. 55), 18.03.2014 р. відповідач виплатив позивачеві всі належні їй суми, у тому числі й належну за рахунок коштів підприємства допомогу з тимчасової непрацездатності.

На підставі вищевказаного листка непрацездатності постановою комісії по соціальному страхуванню КП «Виробниче управління комунального господарства» від 27.03.2014 р. ОСОБА_5 було призначено допомогу з тимчасової непрацездатності, що зафіксовано у протоколі засідання цієї комісії № 3 від 27.03.2014 р. (його копія на а.с. 36).

17.04.2015 р. відповідач подав Ніжинській міжрайонній виконавчій дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заявку-розрахунок на отримання фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду, у тому числі й фінансування для виплати позивачеві спірної допомоги з тимчасової непрацездатності (копія цієї заяви-розрахунку на а.с. 26). Бухгалтерською довідкою КП «Виробниче управління комунального господарства» від 10.07.2015 р. № 1-3/222 підтверджується, що кошти на виконання цієї заявки Ніжинська міжрайонна виконавча дирекція відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності перерахувала відповідачеві 19.05.2014 р. (а.с. 37).

Згідно з бухгалтерською довідкою КП «Виробниче управління комунального господарства» від 01.07.2015 р. № 1-3/189 (а.с. 22) і копією видаткового касового ордеру від 22.07.2015 р. (а.с. 55), 22.07.2015 р. відповідач виплатив позивачеві допомогу з тимчасової непрацездатності, яка фінансується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у розмірі 617 грн. 24 коп.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

На дату звільнення позивача з роботи був чинним Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності». У частині 2 ст. 35 цього Закону зазначалося, що оплата перших 5 днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабміном України, а починаючи з 6-го дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення інвалідності, допомога з тимчасової непрацездатності застрахованим особам виплачується Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно з ч. 1 ст. 21 цього ж Закону, фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міськрайонним, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі заяви-розрахунку встановленого зразка протягом 10 днів після її надходження. Таке ж, як у цій нормі права, зазначено й у п. 8 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що затверджене постановою правління цього Фонду 22.12.2010 р. № 26 (зареєстрована у Мін'юсті України 25.01.2011 р. за № 111/18849).

Відповідно до п. 7 Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації, затвердженого постановою Кабміну України від 06.05.2001 р. № 439, який був чинним у момент виникнення спірних правовідносин, витрати, пов'язані з оплатою днів тимчасової непрацездатності найманих працівників, відносяться згідно з підпунктом 5.6.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» на валові витрати.

Таким чином, всі належні від відповідача на день звільнення кошти позивач отримала 18.03.2014 р. Отже затримка остаточного розрахунку з нею тривала з 11 по 18 березня 2014 р. В силу ч. 1 ст. 233 КЗпП України з вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку ОСОБА_5 повинна була звернутися до суду по 18.06.2014 р. включно, проте вона звернулася до суду 02.06.2015 р., тобто майже через рік після закінчення встановленого вказаною нормою права строку звернення до суду з такими вимогами. Доказів пропуску цього строку з поважних причин суду не надано. Тому суд не може стягти з КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за затримку остаточного розрахунку за період з 11 по 18 березня 2014 р.

При вирішенні справи суд виходить з описаного вище законодавчо встановленого порядку оплати періоду тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, починаючи з 6-го її дня і до відновлення працездатності або до встановлення інвалідності, та з встановлених по справі обставини. Так, позивач здала відповідачеві листок непрацездатності у день звільнення, а комісія по соціальному страхуванню призначила позивачеві допомогу з тимчасової непрацездатності після звільнення її з роботи. Відповідно лише після призначення цієї допомоги відповідач подав Ніжинській міжрайонній виконавчій дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву-розрахунок для фінансування її оплати. Отже КП «Виробниче управління комунального господарства» не могло виплатити ОСОБА_5 у день звільнення з роботи допомогу з тимчасової непрацездатності за період з 6-го її дня і до відновлення працездатності. Таким чином період затримки виплати позивачеві цієї допомоги з 19.05.2014 р. по 22.07.2015 р. не є періодом затримки відповідачем розрахунку при звільненні позивача. Тому відсутні передбачені ст. 117 КЗпП України підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

В апеляційній скарзі відсутні доводи щодо незаконності рішення суду І інстанції в частині стягнення з КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_5 допомоги за 4 дні тимчасової непрацездатності від фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у сумі 617 грн. 24 коп. Виходячи з встановлених по справі обставин в цій частині оскаржуване рішення є законним.

Заперечення ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги суд відкидає як такі, що суперечать зазначеним вище нормативним актам, які регулюють спірні правовідносини, і встановленим по справі обставинам.

Отож оскаржуване рішення в частині стягнення з КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_5 33337 грн. 35 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про його стягнення.

В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги:

- визначений місцевим судом розмір стягнутого до бюджету судового збору підлягає зменшенню до 243 грн. 60 коп. - пропорційно до задоволеної частини позову і виходячи з розміру ставки судового збору, встановленої п/п 1 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

- КП «Виробниче управління комунального господарства» з бюджету належить відшкодувати 166 грн. 71 коп. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року:

- в частині стягнення з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_5 33337 грн. 35 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні скасувати і відмовити у задоволенні позовних вимог про його стягнення,

- в частині стягнення з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до бюджету судового збору змінити шляхом зменшення його суми до 243 (двохсот сорока трьох) грн. 60 коп.,

- в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягти з УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030001 (розрахунковий рахунок № 0002 (код бюджетної класифікації 22030001), , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» 166 грн. 71 коп. на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: