РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року Провадження №2/425/566/15

Справа №425/1182/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

15 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.04.2010 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між позичальником і Банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконала, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 28.02.2015 року в сумі 23681,11 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом належним чином. 04.08.2015 року подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає частково, просить суд зменшити штраф, пеню та комісії, в зв'язку з важким матеріальним положенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2010 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої вона оформила на своє ім'я кредитну картку (а.с. 6).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», яка 02.11.2010 року була підписана відповідачем, базова відсоткова ставка на місяць становить 2,5%, тобто 30% на рік. Розмір щомісячних платежів, з урахуванням плати за користування кредитними коштами становить 7% від заборгованості, але не менш 50,00 гривень та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця, наступного за звітним (а.с. 7).

Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується її підписом на заяві від 14.04.2010 року (а.с. 6).

Згідно п. 2.1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 25 зворот).

Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання та надання банкові ПАТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника було укладено кредитний договір (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на 28.02.2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 23681,11 гривень (а.с. 3, 4-5).

У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк.

Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 28.02.2015 року становить у загальній сумі 21345,36 гривень, яка складається з:

-12635,23 гривень заборгованість за кредитом;

-8710,13 гривень заборгованість за відсотками.

Доказів погашення кредиту та відсотків, відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, вказана заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 21345,36 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

З довідки про умови кредитування передбачено сплату комісії за зняття готівки, за зняття власних коштів, за моніторинг неактивної картки, за отримання балансу, за безготівковий платіж. Також у довідці встановлений розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від заборгованості але не менш 10 гривень на місяць (а.с. 7-8).

В розрахунку заборгованості зазначено, що пеня та комісія складають 731,89 гривень (а.с. 4-5), проте представником позивача не вказано розмір пені та комісії окремо, не зазначено вид комісії, період нарахування пені поденно, що в свою чергу унеможливлює перевірити обґрунтованість цього розрахунку, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні частини позовних вимог про стягнення пені та комісії у розмірі 731,89 гривень за недоведеністю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості з кредитного ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с. 18 зворот).

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідачу нарахований штраф у розмірі 500 гривень та 1103,86 гривень. Суд частково не погоджується з частиною штрафу (процентна складова) у розмірі 1103,86 гривень, оскільки з розрахунку заборгованості не вбачається на який розмір заборгованості за кредитом та відсотками та на яку саме дату нарахований штраф; чи входить до бази нарахування штрафу сума заборгованості з пені та комісії, також з розрахунку не вбачається встановленого кредитного ліміту на який нараховано штраф відповідачем. При цьому, розмір штрафу у 500,00 гривень суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки відповідач порушила умови кредитного договору.

Відповідач у своїй заяві просить зменшити розмір штрафу та пені з причини важкого матеріального стану. Проте, доказів підтвердження тяжкого фінансового стану відповідач не надала, тому у суду відсутні підстави для зменшення штрафу, разом з цим в стягненні пені та комісії з відповідача судом відмовлено за недоведеністю.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 12635,23 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 8710,13 гривні, штраф у розмірі 500,00 гривень, в решті позовних вимог про стягнення комісії та пені у розмірі 731,89 гривень та штрафу у розмірі 1103,86 гривень слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у мінімальному розмірі у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 526, 551, 554, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання: 93000, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, заборгованість за кредитним договором від 14.04.2014 року станом на 28.02.2015 року в загальному розмірі 21845,36 гривень (двадцять одна тисяча вісімсот сорок п'ять гривень 36 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 12635,23 гривень, заборгованість за процентами у розмірі 8710,13 гривні, штраф у розмірі 500,00 гривень.

В решті позовних вимог про стягнення комісії та пені у розмірі 731,89 гривень та штрафу у розмірі 1103,86 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання: 93000, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, судовий збір у сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова