МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.05.2015 року Справа № 370/795/15-ц
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Приходько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3, (далі - відповідачі), в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності житловим будинком №57 по вулиці Леніна в с. Мотижин Макарівського району Київської області, який належить йому на праві власності, шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таким, що втратили право користування даним жилим приміщенням, посилаючись на те, що останні добровільно виписатись з будинку не бажають, а це позбавляє його права оформити документи для отримання субсидії для відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого або рідкого пічного побутового палива відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848.
В судове засідання позивач не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у звязку із чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно дублікату Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого секретарем виконкому Мотижинської сільської ради Макарівського району Київської області 11.05.1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №12, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14184906 від 10.04.2007 року позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Леніна, 57, с. Мотижин Макарівського району Київської області.
За вказаною адресою по даний час зареєстровані відповідачі у справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою №101, виданою 17.03.2015 року Мотижинською сільською радою Макарівського району Київської області, а також відповідями Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві №3214 від 30.04.2015 року.
Як вказав позивач, та що підтверджується згаданою довідкою сільради №101 від 17.03.2015 року, відповідачі за вказаною адресою зареєстровані але не проживають. Витрати по утриманню будинку відповідачі не несуть.
Проте, добровільно змінити місце реєстрації відповідачі не бажають, що і змусило позивача звернутися до суду, оскільки їх реєстрація в даному житловому будинку позбавляє його можливості оформити документи для отримання субсидії для відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.
Вирішуючи між сторонами спір, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Разом з тим регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією права особи на житло здійснюється спеціальним законом яким є ЖК УРСР.
Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме його дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст. 64 ЖК УРСР).
Що ж до користування жили приміщенням приватного житлового фонду на підставі договору найму, це питання регулюється ст. 158 ЖК УРСР, відповідно до якої договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, оскільки відповідачі тривалий час не проживають у спірному будинку та витрати на його утримання не несуть, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачів, такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.15, 383, 391 ЦК України, ст.ст.71,72, 150, 163,167 Житлового кодексу УРСР, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 3, 58-60, 79, 212-215, 218, 223-226, 294ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності домоволодінням по вул. Леніна, 57 в с. Мотижин Київської області шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (в рівних частках) на користь ОСОБА_1 243,60 грн., судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.В.Тандир