АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 611/341/15-ц Головуючий суддя І інстанції Коптєв Ю.А.
Провадження № 22-ц/790/6244/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Пшенічної Л.В.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» на рішення Барвінкіського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 листопада 2013 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» укладено договір фінансового лізингу за № 008849, згідно якого відповідач зобов'язався придбати та передати в лізинг (користування з правом подальшого викупу) йому сільськогосподарську техніку- трактор «Беларус МТЗ 1523» вартістю 400 000 грн.

Передача трактору мала відбутися у строк не більше ніж 90 робочих після сплати позивачем 50% вартості трактору, а саме 200 000 грн.Він сплатив гроші і день укладання договору. Трактор повинен був поставлений не пізніше 09 квітня .2014 року, але йому переданий не був.

Під час численних перемовин відповідач запевнив, що трактор буде поставлений одразу після сплати ще 40 000 грн.. Ці кошти сплачені 15 жовтня 2014 року. Отримавши грошові кошти, відповідач пообіцяв, що трактор буде передано в найближчий термін.

На час звернення до суду сплив один рік та чотири місяця після укладання Договору, але трактор «Беларус» так не був ані придбаний відповідачем, ані переданий йому відповідно до умов договору . Невиконання договору відповідач мотивував тим, що в нього виникли проблеми з закупівлею необхідного трактора та зміною курсу гривні по відношенню до долару США.

У березні - квітні 2015 року ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» повідомлено, що потрібного трактора в наявності немає та запропоновано придбати інший трактор - «Беларус МТЗ 82.1», вартість якого на момент укладання договору складала 150 000 грн., що значно менше авансового платежу.

Після того, як він надав згоду на придбання іншого трактору, відповідач повідомив, що потрібно ще доплатити 13 500 грн. Він погодився за умови, що спочатку побачить новий трактор та отримає гарантійний лист про передачу йому саме цього трактора.

Товариство повідомило , що даного трактора теж немає, і воно буде займатися його придбанням лише після того, як отримає 13 500 грн. доплати.

Дії відповідача розцінює як такі, що не спрямовані на виконання умов договору та такі, що порушують його права, як споживача товарів та послуг.

Оскільки ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» прострочила виконання зобов'язання, то товариство зобов'язано сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, які складають 8 775,31 грн

Також, у зв'язку зі зверненням до суду, він витратив 2 992,95 грн.

Просить розірвати договір фінансового лізингу за № 008849 від 26 листопада .2013 pоку, укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» кошти, сплачені за договором фінансового лізингу з урахуванням 3 % річних, загальною сумою 249 295 грн. 31 коп. , моральну шкоду в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 2992 грн. 95 коп.

Представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» до суду не з'явився. У запереченнях проти позову зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню . Між сторонами дійсно було укладено Договір фінансового лізингу за № 008849 від 26 листопада 2013 року. Позивачем обрано предмет лізингу трактор «Беларус МТЗ 1523» вартістю 400000 грн. Згідно умов договору позивач зобов'язаний сплатити на користь відповідача 252000 грн. і лише після оплати виникає обов'язок по придбанню, реєстрації та передачі предмета лізингу в користування позивачу. Позивач сплатив лише 240000 грн., чим не виконав умов договору, і тому у товариства не виникло обов'язку по передачі позивачу предмету лізингу. Крім того, трактор «Беларус МТЗ 1523» здорожчав і на даний час його вартість становить 1253000 грн. Тобто, для отримання предмета лізингу позивачу необхідно зробити доплату в сумі 626500 грн., що до теперішнього часу не виконано.

Рішенням Барвінкіського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнено частково.

Розірвано договір фінансового лізингу за № 008849 від 26 листопада 2013 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_1.

Стягнуто з відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» , п/р 3 в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805, адреса: 01010, м. Київ, вул. Аніщенка, 3-А, оф. 310, кошти на користь позивача ОСОБА_1 сплачені за договором фінансового лізингу за № 008849 від 26 листопада 2013 року у якості авансу у сумі 200000 (двісті тисяч) грн.

Стягнуто з відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» , п/р 3 в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805, адреса: 01010, м. Київ, вул. Аніщенка, 3-А, оф. 310, на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1999 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, оскільки судом порушено норми матеріального права.

Зазначає, що договір лізингу укладено з порушенням його прав як споживача.

В договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару.

Йому як споживачу фактично не надається можливість відмовитися від зміни (збільшення) розміру лізингових платежів відповідачем в процесі виконання договору, а за таку відмову встановлена відповідальність у вигляді розірвання договору відповідачем і неповернення вже сплачених платежів.

Вважає, що свідомі порушення, які вчиняє відповідач, укладаючи заздалегідь неправомірні угоди, є підставою для задоволення моральної шкоди, доводять її обгрунтованість.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, не взято до уваги всі обставини по справі.

Зазначають, що вартість послуги з фінансового лізингу, що є прибутком лізингодавця, не зростала з моменту укладення Договору,

Коригування розмірів лізингових платежів, у випадках, передбачених договором, не призводить до збільшення загальної вартості предмета лізингу. не збільшується і частина лізингових платежів, відшкодовують (компенсують) частину вартості Предмета Лізингу. коригування індексує частину лізингових платежів - комісію (винагороду) Лізингодавцю в частині витрат на фінансування предмету лізингу.

. Суд не звернув уваги на резолютивну частину їх листа позивачу від 21 квітня 2015 року, де ОСОБА_1. пропонувалось: або здійснити доплату авансового платежу та комісії за передачу Предмету або направити на адресу Лізингодавця заяву про заміну Предмета Договору, в якій чітко вказати назву трактора, його модель та країну виробника, і в разі погодження Сторонами такої заміни - укласти відповідну додаткову угоду.

Також, судом першої інстанції неправомірно застосовані норми законодавства які регулюють договір купівлі-продажу на розрахунки між Сторонами за договором фінансового лізингу.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 26 листопада 2013 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу №008849, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався придбати та передати ОСОБА_1 з правом подальшого викупу трактор «Беларус МТЗ 1523» вартістю 400000 грн.

Договором встановлена певна процедура виконання умов, а саме: п. 1.7 визначено, що предмет лізингу передається в користування лізингоодержувача протягом терміну, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу(50% вартості лізингу), комісії за організацію та оформлення договору(10% від вартості предмета лізингу), комісії за передачу предмету лізингу(3% від вартості предмету лізингу).

ОСОБА_1 обрав предмет лізингу трактор «Беларус МТЗ 1523» вартістю 400000 грн.

Тобто, для початку роботи за цим договором ОСОБА_1 повинен сплатити 200000 грн. - авансовий платіж за трактор; 40000 грн. та 12000 грн. - комісії.

Позивачем було сплачено 26 листопада 2013 року авансовий платіж не в повному обсязі - 160000 грн. замість 200000 грн. і тільки 15 жовтня 2014 року - майже через рік позивачем повністю оплачено авансовий платіж.

Однак, за цей період змінилася вартість трактору, про що було повідомлено позивача з зазначенням укласти додаткову угоду та провести доплати.

Відповідно до вимог ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Розриваючи договір фінансового лізингу суд першої інстанції обґрунтовано виходив з цих вимог закону та обставин по справі.

Договір укладений 26 листопада 2013 року та майже протягом двох років не виконаний з вини обох сторін.

За таких обставин суд справедливо розподілив між сторонами витрати, стягнувши з відповідача тільки внесений ОСОБА_1 авансовий платіж у сумі 200000 грн., залишивши відповідачу інші внесені суми, а саме - 40000 грн. комісії, хоча ніяких суттєвих дій по виконанню цього договору товариством зроблено не було.

Виходячи з необхідності справедливого розподілу витрат суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних.

Підстав для відшкодування моральної шкоди взагалі не вбачається, оскільки з урахуванням і ступеня вини самого позивача у склавшийся ситуації моральна шкода йому не спричинена взагалі.

Необґрунтована і вимога відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в позову в повному обсязі.

Виходячи з якої норми закону у них повинно залишатися авансовий платіж у сумі 200000 грн. при невиконанні ними умов договору відповідачем не зазначено.

Доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» - відхилити.

Рішення Барвінкіського районного суду Харківської області від 26 червня 2015 року- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: