Справа №345/1798/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2015 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б.

секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла позивачці.

Коли позивач звернулася в Калуську міську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй йому було відмовлено, оскільки до складу домоволодіння входить самочинне будівництво веранди, площею 11,7 кв.м. Проте рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів №167/9 від 24.09.1980 року було надано дозвіл на прибудову веранди до будинку в АДРЕСА_1. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме в цілому на домоволодіння в АДРЕСА_1.

Позивач подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідача в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 (а.с.11). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, заповіла ОСОБА_1 (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, оскільки до складу домоволодіння входить самочинне будівництво веранди, площею 11,7 кв.м. (а.с.14).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 18.06.1975 року (а.с.8), свідоцтва про право на спадщину від 18.06.1975 року (а.с.9), свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2008 року (а.с.12), ОСОБА_3 належав на праві власності в цілому житловий будинок в АДРЕСА_1.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.17-20) вбачається, що загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 147 846,00 грн. і складається з: «А» - житлового будинку, площею 72,3 кв.м., інвентаризаційною вартістю 67 716,00 грн.; «а» - веранди, площею 21,1 кв.м., вартістю 58647,00 грн.; «Б» - літньої кухні, площею 19,8 кв.м., вартістю 8690,00 грн.; «Б1» - сараю, площею 8,5 кв.м., вартістю 3612,00 грн.; «У» - убиральні, площею 1,4 кв.м., вартістю 368,00 грн.; під №1 - огорожі, площею 83,6 кв.м., вартістю 6527,00 грн.; під №2 - воріт, площею 5,5 кв.м., вартістю 2286,00 грн.

При цьому в технічному паспорті зазначено, що веранда під літерою «а» - самовільна будівля (а.с.20).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів №167/9 від 24.09.1980 року (а.с.15) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано дозвіл на прибудову веранди до будинку в АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Ч.3 ст. 376 ЦК України зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З копії державного акту НОМЕР_1 від 24.09.2009 року (а.с.21) вбачається, що земельна ділянка, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належала ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Таким чином, оскільки веранда, що позначена в технічному паспорті під літерою «а», знаходиться на земельній ділянці, виділеній під уже збудоване нерухоме майно, то після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Окрім позивача, спадкоємцем за законом являється внучка спадкодавця - ОСОБА_2, проте вона на спадкове майно не претендує, про що свідчать подана нею до суду заява.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 376, 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст.130, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме:

· домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з наступних будівель та споруд: «А» - житлового будинку, площею 72,3 кв.м., інвентаризаційною вартістю 67 716,00 грн.; «а» - веранди, площею 21,1 кв.м., вартістю 58647,00 грн.; «Б» - літньої кухні, площею 19,8 кв.м., вартістю 8690,00 грн.; «Б1» - сараю, площею 8,5 кв.м., вартістю 3612,00 грн.; «У» - убиральні, площею 1,4 кв.м., вартістю 368,00 грн.; під №1 - огорожі, площею 83,6 кв.м., вартістю 6527,00 грн.; під №2 - воріт, площею 5,5 кв.м., вартістю 2286,00 грн., а всього загальною вартістю 147 846,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у цей же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий