Справа № 661/1230/15-ц
Провадження № 4-с/661/9/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді Сапронової Л.В.

при секретарі Шашликовій Т.В

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Нова Каховка, Херсонської області скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бубенщикової С.С.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бубенщикової С.С. зазначивши, що Новокаховським міським судом 28.05.2014року прийнято рішення, за яким зменшено розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Новокаховського міського суду від 12.12.2013р з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/6 частини, починаючи з 17.04.2014 року і до закінчення сином ОСОБА_3 навчального закладу 30.06.2015р, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. 22.10.2014р державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, 03.11.2014р винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника. На виконання даної постанови бухгалтерія підприємства, де працює боржник, здійснювала відрахування аліментів в розмірі 1/6 частини зарплати з часу винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника з 01.11.2014року, а не з 17.04.2014р.; 22.01.2015р ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про виправлення помилки у резолютивній частині постанови від 03.11.2014р, але боржник отримав відмову, в зв'язку з чим звернувся до суду зі скаргою. Просив суд визнати причини пропуску строку зі скаргою до суду поважними та поновити строк на оскарження дій та рішення державного виконавця. Визнати дії державного виконавця Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бубенщикової С.С. неправомірними. Скасувати постанову В-7/1352 державного виконавця Бубенщикової С.С. про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 03.11.2014р як незаконну.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з тих же підстав; просив скаргу задовольнити.

В судове засідання державний виконавець Бубенщикова С.С. та заінтересована особа - ОСОБА_4 не з'явилися з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" № 606-14 від 21 квітня 1999 року.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цих Законом.

Перелік виконавчих документів за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою встановлені частиною 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Судом встановлено, що 28 травня 2014 року Новокаховський міський суд виніс рішення, яким вирішив зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2013 року, за яким стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно і до закінчення останнім навчального закладу 30.06.2015 року, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 17.04.2014 р (справа №661/1645/14-ц).

23.06.2014р видано виконавчий лист по справі №661/1645/14-ц, з зворотної сторони якого вбачається, що державний виконавець повертав заявнику виконавчий лист 02.07.2014р відповідно до ст.26 .п.2 ЗУ «Про виконавче провадження», ОСОБА_1, як позивач по справі №661/1645/14-ц, погодився з діями державного виконавця стосовно відмови прийняти до виконання виконавчий лист та не оскаржував його дії в судовому порядку.

Як слідує з відповіді начальника Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.02.2015року виконавчий лист №661/1645/14-ц надійшов до відділу 21.10.2014р, 03.11.2014р винесена Постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника відповідно до вимог виконавчого документу у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів, починаючи з 1.11.2014 року, так як було встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня, оскільки бухгалтерією ВП «Держенергонагляд у Південному регіоні» утримання аліментів не припинялось.

Частинами першою, третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за всіма іншими видами стягнень (крім стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином), якщо інше не передбачено законом - двадцять відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ч.1, 6 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

Зазначена норма визначає порядок надіслання учасникам виконавчого провадження копій документів, прийнятих у процесі його здійснення, однак, не визначає переліку постанов, які саме держаний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін виконавчого провадження. Відтак, обов'язок надіслання тієї чи іншої постанови має бути передбачений іншими нормами Закону .

Як вбачається із змісту ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язок державного виконавця надіслання копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату стосується лише організації, установи, підприємства, де працює боржник. Обов»язку надіслання такої постанови боржнику норми зазначеного Закону не визначають.

Вказаний обов»язок держаним виконавцем було дотримано, оскільки надіслано копію постанови ВП «Держенергонагляд у південному регіоні», де працює боржник, що не заперечується заявником.

Зважаючи на ту обставину, що постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №661/1645/14-ц, який знаходиться на виконанні, є чинною і стосується рішенння про стягнення періодичних платежів, а також враховуючи, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 від 03.11.2014р прийнята у спосіб та в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», то суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах чинного законодавства та з дотриманням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» й Інструкції з організації примусового виконання рішень, через що в діях останнього відсутні ознаки неправомірності та порушення прав сторін у виконавчому провадженні. Доказів з даного приводу в розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України в ході розгляду скарги не встановлено.

Окрім того, суд вважає, що ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги, встановлений ст. 385 ч.1 ЦПК України, без поважних причин, оскільки оскаржувана постанова винесена ще 03.11.2014 року; про вказану постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1, як вбачається зі скарги та його пояснень в судовому засіданні, дізнався в бухгалтерії підприємства 21.01.2015 року; відповідь начальника Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції отримав ще в лютому 2015 року, а зі скаргою звернувся до суду лише 25.03.2015 року; про поважність причин пропуску строку для подання скарги заявник в судовому засіданні конкретних пояснень не надав, тому суд вважає, що строк для звернення зі скаргою поновленню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на рішення та дії державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бубенщикової С.С.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л. В. Сапронова