Номер провадження: 22-ц/785/7364/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року у справі за поданням начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про заборону у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,-

встановила:

Начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової суми 402 507,00 гривень (а. с. 167-168).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року у задоволенні подання начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - відмовлено (а. с. 181).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою подання задовольнити, посилаючись на її необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права (а. с. 184-186). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні подання начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції суд першої інстанції виходив із того, що до подання не долучені документи про те, що державним виконавцем відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» були вжиті всі можливі та необхідні заходи для виконання виконавчого листа.

Проте, з таким висновком суду в повній мірі погодитися не можна.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси за № 2-12785/11 від 17.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 402 507,00 гривень.

Виконавче провадження за виконавчим листом № 2-12785/11 від 17.12.2014 року відкрито постановою про відкриття провадження № 47716321 від 22 травня 2015 року (а. с. 169).

Як вбачається із відповіді Центру № 1 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м. Одеси підпорядкованого УДАІ ГУМВСУ на запит начальника Другого Приморського ВДВС Шуляченко М.Б. за № В-2/471 від 22.05.2015 року за ОСОБА_3 транспортних засобів не зареєстровано (а. с. 177).

Відповідно до акту державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Виговського Ю.Д. від 01.06.2015 року, встановлено, що на момент повторного виходу за вказаною адресою боржника не розшукано, майна належного боржнику не виявлено. Іншого місцезнаходження не встановлено. Мешканцям будинку про боржника нічого не відомо (а. с. 178).

Як вбачається із відповіді Державної податкової служби України за № від 03.06.2015 року платник податку з податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває (а. с. 170).

Як вбачається із відповіді Державної податкової служби України за № від 03.06.2015 року інформації стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а. с. 171).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України за № від 03.06.2015 року інформації щодо отримання ОСОБА_3 пенсії не знайдено (а. с. 172).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України за № від 03.06.2015 року інформації щодо праці ОСОБА_3 за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи не знайдено (а. с. 173).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за № 98927988 від 05.06.2015 року щодо наявності майна у ОСОБА_3 відомості відсутні (а. с. 174-175).

Питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ст. 377-1 ЦПК України та може мати місце за поданням державного виконавця на стадії виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377 1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, в порушені вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, якою передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першої цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Так, в матеріалах справи відсутні дані про сповіщення державного виконавця у встановленому законом порядку про розгляд подання начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Суд першої інстанції не викликав державного виконавця та передчасно відмовив у задоволені подання начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, оскільки в матеріалах справи містяться постанова про відкриття виконавчого провадження, відповідь ДПС України на запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, відповідь ДПС України на запит про джерела отриманих доходів боржників - фізичних осіб, відповідь на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, відповідь на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно, запит до УДАІ щодо наявності у боржника у власності транспортних засобів, акт державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання, що свідчить про те, що державним виконавцем були вжиті необхідні заходи для виконання рішення суду.

Проте, судом не витребувані відомості про те, що ОСОБА_3 викликався до виконавчої служби, а також докази обізнаності боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, у зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу частково задовольнити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року скасувати, питання про заборону у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року - скасувати, питання за поданням начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про заборону у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.