Справа № 712/2-1398/2011
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори, третя особа - Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права на спадкування, визнання права власності, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом і під час розгляду справи змінював позовні вимоги та просив визнати факт, що позивач проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, Ужгородського району, визнати за ним право спадкування разом із спадкоємцем першої черги - племінником ОСОБА_6, визнати частково в 1/2 частині недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №1с-1008 від 10.08.2007 року видане державним нотаріусом шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6; визнати право за позивачем на 1/2 частину спадкового майна, а саме: будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 Ужгородського району, та зобов'язати державного нотаріуса шостої Київської державної нотаріальної контори внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом №1с-1008 від 10.08.2007 року, яким встановити, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних частках.

ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його рідний брат ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть від 03.10.2008 року і ОСОБА_5 був зареєстрований АДРЕСА_2 що зазначається в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Фактичним місцем проживання померлого було домоволодіння в АДРЕСА_1, або ж інколи, під час перебування на лікуванні у м. Київ, він проживав у їхнього спільного брата, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_5 був розлучений і спільного господарства з дружиною не вів, які-небудь відносини з колишньою дружиною не підтримував, відтак, і за адресою реєстрації не проживав. Основну частину часу після розлучення він проживав спільно із ОСОБА_1, оскільки, домоволодіння в АДРЕСА_1 належало йому, вони спільно вели господарство по мірі його можливостей, так як він часто хворів, і в основному потребував додаткового догляду. Слабке здоров'я спадкодавця було обумовлено тим, що він постарждав у наслідок Чорнобильської катастрофи, про що є відповідне посвідчення. По результатам обстеження радіологічна медико-соціальна експертна комісія присвоїла померлому брату третю групу інвалідності. Турботи по догляду за ОСОБА_5 лежали на позивачеві, інколи брат їздив для лікування та профілактичного огляду в м. Київ, то в цей час за ним доглядав їх спільний рідний брат, який проживав у м. Києві.

Оскільки, вони проживали постійно разом у домоволодінні батьків, тривалий час піклувався про брата, забезпечував всім необхідним для нормального життя, а саме: одягом, взуттям, допомагав грошима на лікування, морально та емоційно підтримував його та надавав допомогу, якої той потребував через стан здоров'я (прибирав, прав одяг, готував їжу) і такий потребував стороннього догляду та перебував у безпорадному стані і просив визнати, що він має право на спадок у рівних частках з іншими спадкоємцями відповідно до ст. 1267 ЦК України.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.6 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України позивач не довів існування обставин перебування спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані, проживання із спадкодавцем протягом тривалого часу, здійснення догляду за ним, надання матеріальної та іншої допомоги саме у зв'язку з перебуванням у безпорадному стані та факт постійного, протягом тривалого часу, проживання разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 і суд обґрунтовано вважав, що підстав для зміни черговості права спадкування відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України по даному спору відсутні.

При постановленні рішення, суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає до застосування до цих правовідносин, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, результат оцінки доказів судом відображені в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.