Справа № 694/350/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(заочне)

24.06.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами на суму 46 548, 90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 на суму 18 200 грн. на строк до 23 квітня 2016 року (кредитний договір № 1).

Також, 12 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_2 на суму 20 600 грн. на строк до 12 липня 2016 року (кредитний договір № 2).

Відповідач зобовязався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитних договорів, але порушив свої зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13 січня 2015 року за кредитним договором № 1 становить 21 995 грн. 65 коп., а за кредитним договором № 2 24 553 грн. 25 коп.

21 липня 2014 року між «ОТП Банк» ТОВ та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 21/07/14 відповідно до умов якого «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за договорами про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 23.04.2013 року та № НОМЕР_2 від 12.07.2013 року, укладеними між Банком та Відповідачем.

Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за договорами про надання споживчого кредиту від 23 квітня 2013 року та 12 липня 2013 року.

Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 465 грн. 49 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Причини неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 , згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 18 200 грн. з процентною ставкою 0,01 % річних на строк до 23 квітня 2016 року (а.с. 4-5).

Також, 12 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_2, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 20 600 грн. з процентною ставкою 0,01 % річних на строк до 12 липня 2016 року (а.с. 7-8).

Відповідно до п. 1.4.4 вказаних договорів проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. (а.с. 4, 7).

21 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (позивачем у справі) було укладено договір факторингу № 21/07/14, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило позивачу право вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників (а.с. 18-21).

З розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 23.04.2013 року в сумі 21 995 грн. 65 коп., що складається із залишку заборгованості за кредитом в сумі 16 658 грн. 15 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 5 337 грн. 50 коп., а також заборгованість за кредитним договором № від 12.07.2013 року в сумі 24 553 грн. 25 коп., що складається із залишку заборгованості за кредитом в сумі 20 027 грн. 87 коп та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 4 525 грн. 38 коп. (а.с. 12-15).

Про укладання договору факторингу від 21.07.2014 року та про розмір заборгованості ОСОБА_1 була повідомлена письмово листами від 24.07.2014 року (а.с. 16,17).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за договорами про надання споживчих кредитів № НОМЕР_1 від 23.04.2013 року та № НОМЕР_2 від 12.07.2013 року не виконала. Суму заборгованості, яка на час укладання договору факторингу від 21.07.2014 року за двома договорами становить 46 548 грн. 90 коп., також не сплачує, а тому вона підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 465 грн. 49 коп. сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

На підставі ст.ст. 526, 625, 629, 1077, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 215-218, 226-228 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса 03680, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 200, код: 36789421, п/р 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528, код свідоцтво платника податків № 200094727) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 23 квітня 2013 року в сумі 21 995,65 грн. та за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_2 від 12 липня 2013 року в сумі 24 553,25 грн., а всього в сумі 46 548 (сорок шість тисяч пятсот сорок вісім) грн. 90 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 465 (чотириста шістдесят пять) грн. 49 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М. Кравченко