Справа № 214/1116/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого рогу у складі: головуючого судді - Мхітарян С.С.

при секретарі - Рімашевської В.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила права користування житловим приміщенням, - суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з якого вбачається, що позивачка є свівласником квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняла позивачка. Відповідно до довідки про склад сімї за вищевказаною адресою зареєстровані її онуки: ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 22.05.2002 року № 50/5 «Про встановлення опіки над повнолітніми ОСОБА_2 і ОСОБА_5 та закріпленням за ними житла» вирішено закріпити за неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_6 житло за адресою АДРЕСА_4. Фактично з 2008 року, її онук ОСОБА_2 не проживає з відповідачкою , з його слів позивачка знала, що він проживав зі своєю співмешканкою. ОСОБА_2 засуджений та відповідає покарання в Солонянській виправній колонії УДПС України у Дніпропетровській області №21 з 08.04.2013 року. Відповідач не ніс та не несе жодних витрат на утримання та ремонт квартири, не сплачує комунальні платежі. Комунальні служби за свої послуги здійснюють нарахування не до кількості фактично проживаючих осіб, а до кількості зареєстрованих, що ставить позивачку пенсіонера в скрутне становище і суттєво погіршує її матеріальний стан. Тому вона вимушена звернутись до суду.

До судового засідання з'явилась позивачка, вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, їй важко оплачувати комунальні послуги, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, так як відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21.07.04.2015 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2, де він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає.

Були досліджені покази свідків.

Свідок ОСОБА_7 яка в судовому засіданні пояснила, що позивачка її мати, батько помер, мати оформила права власності на себе. ОСОБА_2 її племінник, який не працює, вимагає гроші, пред'являє претензії. Вони носили до нього в тюрму тормозки, так як його посадили за крадіжку. З 2008 року він не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, іноді навідувався, ображав бабусю, і зникав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивачка її подруга, її внук ОСОБА_2 з 2008 року з бабусею не мешкає, мешкає за адресою: АДРЕСА_4.

Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до акту про фактичне проживання особи від 09.02.2015 року ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12), ОСОБА_1 прийняла спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіком ОСОБА_3 (а.с.33), згідно про реєстрацію майна власником вищевказаної квартири значиться позивачка (а.с.35)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 169,174, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила права користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу поданням апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення.

Суддя С.С. Мхітарян