Провадження № 2/522/7750/15
17 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк»Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з АТ «Банк» Фінанси та Кредит» на свою користь грошову суму в розмірі суму вкладу в розмірі 5 300,00 дол. США.
У судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 13 січня 2015 року між АТ "Банк «Фінанси та Кредит" і ОСОБА_1 був укладений договір-заява № 328823/116888/6-15 банківського вкладу (депозиту) « Пенсійний».
Згідно з п. 1. договору загальна сума вкладу (депозиту) складає 5300 доларів США, що підтверджується квитанціями про внесення коштів на відповідний рахунок Позивачем. Банк прийняв, а вкладник передав в управління Банку грошові кошти на строк з 13.01.2015 р. по 13.07.2015 р. включно зі сплатою процентів. Так як Банк не виплачував проценти по Вкладу, то заборгованість Банка на 13.07.2015 р. склала 125,21 доларів США.
Відповідно до п. 1. договору строк дії вкладу закінчився 13 липнем 2015 р.
Керуючись положеннями договору 13 липня 2015 р. Позивач звернувся до Банку із письмовою заявою про повернення вкладу (депозиту) через касу банку у валюті вкладу.
Відповідач до цього часу письмової відповіді не надав та гроші позивачу не повернув. Позивач неодноразово звертався до відділення банку але у досудовому порядку належні вкладнику кошти отримати не вдалось.
Пунктом 2. договору передбачено, що нарахованих процентів Вкладнику здійснюється Банком у порядку,визначеному п.4.1.3. Основних умов.
Пунктом 3. отримання коштів готівкою через касу Банку або безготівкового перерахування на власний поточний рахунок Вкладника Передбачено п.п. 4,2, 4,3,2 Основних умов.
Відповідно до п. 6, договору банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані проценти на умовах і в строки, що встановлені цим договором.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.
Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. За договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення мені вкладу є протиправними.
Щодо постанов НБУ, що обмежують право вкладника на отримання повної суми свого вкладу, необхідно зазначити наступне вищенаведені норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу ніж постанова НБУ. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про національний банк України», нормативно-правові акти Національного банку України видаються у формі постанов Правління НБУ, інструкцій, положень, правил, що затверджуються Правлінням національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України. Нормативно-правові акти Національного банку підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.
Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Таким чином, з огляду на частину 1 статті 509 Цивільного кодексу України та зміст Договору, останній є зобовязанням.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки, Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строки суму Внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такий його обовязок був ним передбачений.
Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України вказує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З приводу стягнення відсотків за весь час користування кредитними коштами, існує правова позиція Верховного Суду України:
Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року: "Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.
Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також те, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення вкладу (порушив зобовязання), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до АТ «Банк»Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 вклад у розмірі 5 300,00 дол. США., відсотки за вкладом у розмірі 125,21 дол. США.
Стягнути з ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у розмірі 1 183,92 гривень.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 17.09.2015