Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2015 Справа №607/11248/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини і дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх доходів і заробітку ОСОБА_2, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частки всіх доходів і заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування посилається на те, що відповідач усунувся від виконання обовязків по утриманню дочки, не надає матеріальної допомоги для належного забезпечення її проживання та розвитку, не приймає участі у її виконанні. В повній мірі вона не має можливості належним чином утримувати та матеріально забезпечити дочку, оскільки перебуває у декретній відпустці і немає стабільних доходів. Крім цього, зважаючи на те, що вона є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, її доходи, які складаються лише із соціальних виплат і не забезпечують нормальний рівень проживання просить стягнути також аліменти на утримання дружини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині з нього аліментів на утримання дочки визнає частково і просить визначити менший розмір аліментів, ніж той, що просить позивач. В частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 не визнає, оскільки не має великого розміру доходу, а також сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 згідно виконавчого листа Зборівського районного суду від 26.02.2010р.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 28.07.2012р., який рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.07.2015р. по справі №607/11249/15-ц розірваний.

Від шлюбу у сторін 07 червня 2014 року народилася дочка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження від 09.06.2014р. №198351, яка проживає разом із матірю.

Із пояснень позивача, наданих в судовому засіданні вбачається, що вони не проживають разом, батько не в повній мірі забезпечує утримання дочки.

Згідно довідки №182 Зборівського коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя дохід ОСОБА_2 за період з червня 2014 рік по липень 2015 рік, за виключенням аліментів, становив 18102,63 грн.

Позивач ОСОБА_1 згідно довідки №6371 від 10.08.2015р. отримує допомогу при народженні дитини в розмірі по 860 грн. за період з 01.07.2014р. по 30.06.2016р.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дочки.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд вважає, що із відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх доходів ОСОБА_2

В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки всіх доходів ОСОБА_2 до досягнення донькою ОСОБА_3 три річного віку слід відмовити у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Стаття 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім цього, за нормами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Дана стаття передбачає, що право на утримання дружина з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При судовому розгляді судом було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини, а відтак є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має невеликий розмір доходу, сплачує аліменти на утримання сина згідно виконавчого листа Зборівського районного уду від 26.02.2010р., а тому суд вважає, що відповідач не має можливості, як це вимагає ч. 4 ст. 84 СК України надавати матеріальну допомогу на утримання позивача ОСОБА_1 і в цій частині позовних вимог слід відмовити у їх задоволенні.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути із відповідача в доход Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 218, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 84, 180, 182, Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в розмірі 1/4 частки всіх доходів задовольнити частково.

2.Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого викладачем у Зборівському коледжі ТНТУ ім. І.Пулюя) на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів і заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати із 25 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

3.В частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягненні із ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів і заробітку на утримання дружини ОСОБА_1 в задоволенні відмовити.

4.Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого викладачем у Зборівському коледжі ТНТУ ім. І.Пулюя) на користь Державного бюджету 243,60 грн. судового збору.

5.Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5