_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/599/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю., Гудова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, який надалі вточнювала, просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 15142 грн. 18 коп., моральну шкоду - у розмірі 5000 грн. 00 коп., крім того просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. 00 коп., та стягнути суми судових витрат, посилаючись на те, що вказані грошові суми повинні бути сплачені у відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, яка скоєна з вини ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги у частині матеріальної шкоди не визнав, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована, а тому, матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, повинно відшкодовувати Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Позовні вимоги у частині моральної шкоди відповідач визнав частково, у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, з автомобілем марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Водій ОСОБА_2, під час керування автомобілем по Люстдорфській дорозі, у місті Одесі, порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль, який від удару здійснив наїзд на перешкоду - металеву огорожу.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 024273, власником автомобіля марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_1

Відповідно до довідки Державної автоінспекції МВС про ДТП, автомобіль «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Згідно зі страховим актом за № 000012540/01 від 12 серпня 2014 року, складеним заступником начальника управління врегулювання страхових подій та контролю виплат, та ремонтною калькуляцією за № 12540/5 від 31 березня 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 серпня 2013 року, становить 15142 грн. 18 коп.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з полісом № АЕ/1444782 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним 14 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та власником транспортного засобу - автомобілю «ВАЗ 21043», була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, завдану третім особам під час ДТП.

Матеріальну шкоду, яка була завдана позивачеві внаслідок ДТП, ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не відшкодувала.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок чого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до страхових сум, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, за включенням витрат на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Суд зазначає, що, якщо відповідач вважає що, вказана у позовній заяві, сума відшкодування підлягає стягненню з ПАТ «УСК «Гарант-Авто», він має право звернутись до страхової компанії із позовними вимогами щодо неналежного виконання страховиком вимог укладеного полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 15142 грн. 18 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Суд, при визначенні, розміру відшкодування моральної шкоди, ураховує характер й обсяг моральних страждань, яких позивач зазнала у зв'язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди з боку відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що на користь позивача з відповідача має бути стягнуто у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,

на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

До суду надано витяг з угоди про надання правової допомоги та квитанцію № 7225/10 про сплату грошових коштів на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Позивачем не надано до суду графіку погодинної роботи адвоката з розрахунком вартості погодинної роботи, що унеможливлює встановити, з чого складається сума за надання правової допомоги у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 265 грн.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 61, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 29 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, у відшкодування матеріальної шкоди 15142 (п'ятнадцять тисяч сто сорок дві) грн. 18 (вісімнадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 265 (двісті шістдесят п'ять) грн. 00 коп.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.