АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5106/15 Головуючий 1 інст. Ніколаєнко І.В.
Справа № 640/6624/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2015 року по справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

08.04.2015 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі по тексту КП «ХТМ») звернулось до суду з вище зазначеним позовом та просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з за опалення за період з 01.05.2004 року по 31.01.2014 рік на загальну суму 19 577 грн. 03 коп. Також позивач просив відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування зазначених вимог позивач вказував, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «ХТМ» та споживачі. Відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі АДРЕСА_1, проте сплачують послуги з центрального опалення, постачання гарячої води неповністю, в зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 19 577 грн. 03 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2015 року позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено частково. Суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, заборгованість за надані послуги за період з 01.03.2011 року по 31.01.2014 рік в сумі 8 379 грн. 28 коп. і судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.. В задоволенні іншої частини позову суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вказане рішення скасувати.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції розглянув справу однобічно, надаючи перевагу доводам позивача та не беручи до уваги доводи відповідача про те, що відповідач ОСОБА_4, будучи зареєстрованими у квартирі, фактично у ній не мешкає приблизно 10 років та комунальними послугами не користується. Крім того апелянт є інвалідом другої групи та має пільги на сплату комунальних послуг, однак позивачем і судом першої інстанції це не враховано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши та обговоривши доводи сторін, які брали участь у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Судом встановлено, підтверджується доказами по справі, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 8,9).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року .

Відповідно до статті 7 цього Закону встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги та затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

На виконання приписів зазначених Законів постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами) затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), які безпосередньо регулюють відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги).

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Згідно п. 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 зі змінами та доповненнями, користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на відсутність укладеного в письмовій формі договору не є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

КП «ХТМ» надавало послуги з централізованого опалення, а відповідачі їх отримували , тобто фактично погоджувалися з наданням вказаних послуг.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що відповідач ОСОБА_4 та його неповнолітня донька, будучи зареєстрованими у квартирі, фактично у ній не мешкають останні 10 років та комунальними послугами не користуються, оскільки, усупереч вимог абз. 2 ч.1 п.29 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630, ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_3 не звертались до КП «ХТМ» з письмовою заявою, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання проходження військової служби, відбування покарання).

Крім того, відповідачі від споживання житлово-комунальних послуг з опалення не відмовлявся, із заявами про відєднання їх квартири від систем опалення до позивача не звертались, на відсутність чи якість цих послуг не скаржились й будь-якого іншого розрахунку заборгованості з оплати зазначених послуг, ніж той, що наданий позивачем, до суду не надали.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Задовольняючи позов в частині солідарного стягнення боргу за послуги з опалення та гарячої води за період з 01.03.2011 року по 31.01.2014 року та відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення боргу за період з 01.05.2004 року по 28.02.2011 рік у зв'язку зі спливом строку позовної давності, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про наявність підстав для стягнення заборгованості шляхом визначення певної частини суми з кожного з відповідачів відповідно до розміру частини житлового приміщення, яку відповідач використовує, оскільки у передбаченому законом порядку це питання, тобто щодо визначення порядку користування житловим приміщенням, сторони не вирішили.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вище викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини справи, відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав належну правову оцінку. Суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права і ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2015 року залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: