Справа № 182/1008/15-ц
Провадження № 2/0182/1391/2015
23.03.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
секретаря - Салогуб Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди батька посилаючись на такі обставини.
17.04.2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з матір'ю, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. З серпня 2014 року позивачка з сином переїхали проживати до м. Нікополь Дніпропетровської області з міста Горлівка Донецької області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції.
Відповідач перестав сплачувати аліменти з травня 2014 року і долею дитини не цікавиться. На даний час позивач має намір виїхати із дитиною до Російської Федерації, однак отримати дозвіл батька не має змоги бо зв'язок із ним втрачено. Просить суд надати дозвіл дитині ОСОБА_3 на виїзд за межі України з матір'ю до досягнення дитиною 18 років.
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2006 року позивачка уклала шлюб з відповідачем (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, ОСОБА_3 (а.с. 5). Вони разом мешкали у АДРЕСА_1.
5 серпня 2009 року позивачка розірвала шлюб з відповідачем та разом із сином залишилась проживати в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де постійно зареєстрована. Після розірвання шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 7).
З моменту розірвання шлюбу син, ОСОБА_3, постійно проживає з позивачем.
З відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця до досягнення повноліття.
Після розірвання шлюбу відповідач приділяв дуже мало уваги вихованню сина не цікавиться долею дитини, сплачував аліменти до травня 2014 року, крім аліментів не надавав ніякої допомоги на утримання дитини. Вихованням, розвитком навчанням та лікуванням дитини позивачка займається сама.
07 серпня 2014 року позивач разом із сином, ОСОБА_3, приїхали до м. Нікополя Дніпропетровської області і зареєструвалася як вимушені переселенці із м. Горлівки Донецької області (зони проведення антитерористичної операції) (а.с. 11).
На даний час позивач разом із сином винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_3. У шлюбі не перебуває.
З 26 серпня 2014 року працює на посаді вчителя англійської мови в комунальному закладі «Нікопольська гімназія № 7 ІІ-ІІІ ступенів» (а.с. 9).
Син, ОСОБА_3, навчається в 2 класі комунального закладу «Нікопольська гімназія № 7 ІІ-ІІІ ступенів» з вересня 2014 року (а.с. 10).
Відповідач залишився в м. Горлівці, Донецької області, в зоні проведення антитерористичної операції, з часу перебування позивача з дитиною в м. Нікополі Дніпропетровської області зв'язку з ним немає.
Таким чином відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сина, ОСОБА_3, всім необхідним для повноцінного проживання, навчання та розвитку.
Натомість, рішенням ВВК дитина знаходиться на «Д» обліку, як дитина, яка часто хворіє, що передбачає санаторно-курортне лікування та оздоровлення, а також постійний догляд та забезпечення медичними препаратами (а.с. 12-16).
Найближчим часом позивач планує разом із сином, ОСОБА_3, тимчасово виїхати до тітки ОСОБА_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4.
Поїздка до Російської Федерації пов'язана із отриманням матеріальної допомоги від родичів, утримання та лікування дитини, оздоровленням сина, організацією для нього змістовного дозвілля з метою його повноцінного розвитку, оскільки позивачу важко самій виховувати дитину, винаймати житло в м. Нікополі, а повернутися додому вони не мають можливості в зв'язку із проведенням в м. Горлівці Донецької області заходів антитерористичної операції.
Проте виїзду до Російської Федерації перешкоджає відсутність відповідного дозволу відповідача на виїзд сина, ОСОБА_3, за кордон України.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що дії відповідача по ненаданню дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України суперечать Закону України «Про охорону дитинства», оскільки перешкоджають здійсненню сином, ОСОБА_3, права на вільне пересування, права вільно залишати територію України, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 2) п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, ст. ст. 209, 212-215, 224 ЦПК України суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Горлівки Донецької області, на виїзд за межі України до Російської Федерації разом з матір'ю, ОСОБА_1 і в її супроводі на час її перебування в Російській Федерації, а також на багаторазові тимчасові виїзди в будь-яку країну світу разом з матір'ю, ОСОБА_1 і в її супроводі на оздоровчий відпочинок до досягнення дитиною ОСОБА_3 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: А. Г. Багрова