Рішення

Іменем України

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Петричкевич Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просить суд: визнати квартиру АДРЕСА_1 їхньою із ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, поділити цю квартиру та визнати право власності по ? частці за кожним із них.

В обґрунтування позовну ОСОБА_1 посилається на те, що вони із ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, проте припинили подружні стосунки, з березня 2013 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин, тобто фактично їхня сім'я розпалася. В іншому провадженні вирішуватиметься питання про розірвання їхнього із відповідачкою шлюбу.

Під час шлюбу за спільні кошти вони із ОСОБА_2 купили квартиру АДРЕСА_1, з приводу поділу якої вони не можуть знайти спільної мови, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду із первісним позовом.

ОСОБА_2 не погодилася із позовними вимогами ОСОБА_1 та пред'явила до нього зустрічну позовну заяву у якій просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому, як за одноосібною власницею, як на майно одного з подружжя, яке набуте нею за час шлюбу, але за кошти, що належали їй особисто. Також ОСОБА_2 просить розподілити майно набуте за час шлюбу і виділити ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ-110307, н/з НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець», розташований по вул. Реконструкцій, 2, в м. Дніпропетровську, а їй виділити двоповерховий будинок в Садовому товаристві «Ізумруд» на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, а в разі незгоди щодо виділення, стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію вартості вказаного майна.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначає на тому, що 08.12.1997 року вона придбала на своє ім'я двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира хоч і формально придбана у шлюбі з ОСОБА_1, але за її особисті кошти.

Так, їй, її бабусі ОСОБА_3 (нині покійній) та їхній із ОСОБА_1 доньці - ОСОБА_4, тобто усім трьом, належала квартира АДРЕСА_2. Дана квартира була ними трьома приватизована та перебувала у їхній власності. Цю квартиру вони втрьох продали 10 вересня 1997 року гр. ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу. Насправді, за продаж вказаної квартири вони утрьох отримали 25000,00 доларів США. За ці кошти на той час можливо було купити три (таких як спірна) квартири.

Отримавши гроші від продажу квартири по вул. Пастера в м. Дніпропетровську, вона одразу ж придбала квартиру по вул. Калиновій за 7500 доларів США, а також третю частину коштів, що були виручені від продажу квартири по вул. Пастера, вони витратили на ремонт квартири по вул. Калиновій. Також ними були придбані дуже недешеві меблі.

Отже, вона вважає, що досить очевидним є той факт, що спірна квартира була придбана нею за особисті кошти до яких ОСОБА_1 жодного відношення не має.

Окрім зазначеної квартири, за час шлюбу вони із відповідачем придбали: 13.06.2008 року - гараж НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець», розташованому по вул. Реконструкцій, 2, в м. Дніпропетровську, вартістю 10500 доларів США; в 2007 році двоповерховий будинок в СТ «Ізумруд» на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, вартістю 20000,00 доларів США з земельною ділянкою 0,04 га; 05.02.2008 року був придбаний автомобіль ЗАЗ-110307, н/з НОМЕР_1, вартістю 3000,00 доларів США.

Враховуючи, що в неї в користуванні немає ані автомобіля, ані гаражу, та вона не користується дачним будинком, ОСОБА_1 в порядку розподілу спільного майна подружжя повинен їй сплатити половину його вартості, тобто суму в розмірі 134 000,00 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги за первісним позовом підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, в обґрунтування посилався на обставини, викладені у первісній позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник первісний позов не визнали у повному обсязі та зауважили на відсутності законних підстав для його задоволення. Вимоги за зустрічною позовною заявою підтримали та просили суд визнати спірну квартиру особистою приватною власністю позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 В обґрунтування даної вимоги посилалися на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30.05.1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася дитина - ОСОБА_4

Під час перебування у шлюбі із ОСОБА_1, 08 грудня 1997 року ОСОБА_2 купила у ОСОБА_6 спірну квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1997 року, укладеного та посвідченого Товарною біржею «Катеринославська». Право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано КП «ДМБТІ» 16.02.1998 року.

Під час шлюбу із ОСОБА_2, ОСОБА_1 також набув у власність нерухоме майно - гараж НОМЕР_2 в Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець», на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 13.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Мартиненко Н.Ю. за реєстровим № 1044. Право власності ОСОБА_1 на вказаний гараж було зареєстровано КП «ДМБТІ» 16.12.2008 року.

Згідно даних Управління ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області станом на 04.04.2014 року за ОСОБА_1 не було зареєстровано транспортних засобів. Автомобіль ЗАЗ-110307, н/з НОМЕР_1, значиться зареєстрованим за гр. ОСОБА_8, як такий, що придбаний з комісійного магазину.

Згідно з довідкою за підписом в.о. голови правління ОК «СТ «Ізумруд» ОСОБА_9 від 18.05.2014 року, гр. ОСОБА_1 дійсно є членом зазначеного садового товариства і користується земельною ділянкою № 501, площею 0,043 га, з 1990 року. Інформації щодо приватизації земельної ділянки та забудов за ОСОБА_1 садове товариство не має.

Згідно з договором купівлі-продажу від 10.09.1997 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 продали ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 за 7610,00 грн.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно придбавала зазначену квартиру АДРЕСА_2, але у дійсності не за 7610,00 грн., як вказано у договорі купівлі-продажу, а за реальну ринкову вартість такої квартири на той час - за 25000,00 доларів. Квартира була розташована в будинку на перехресті вул. Пастера та пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську та придбавалася нею для ведення бізнесу, оскільки вона на той час скуповувала подібну нерухомість в центральній частині міста Дніпропетровська з метою подальшого використання у підприємництві. У вказаній квартирі АДРЕСА_2 вона розмістила аптеку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що у 1997 році зберігала грошові кошти, які були виручені ОСОБА_2, її донькою та бабусею ОСОБА_3 від продажу квартири в центрі міста Дніпропетровська.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Поділ спільного майна подружжя, згідно роз'яснень, наведених у п.п. 22-24, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (надалі Пленум ВСУ №11 від 21.12.2007р.), здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором.

За ч.1 ст. 71 СК України, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ майна, що є їхньою із відповідачкою ОСОБА_2 спільною сумісною власністю підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає необхідним визнати за сторонами право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним із них та припинити їхнє право спільної сумісної власності на цю квартиру.

Суд не може погодитися із доводами ОСОБА_2 в судовому засіданні, що спірна квартира була придбана лише за кошти, що належали їй особисто, оскільки з копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що на час придбання квартири він працював та відповідно мав дохід. Окрім того, судом враховуються положення ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 ЦК України.

Позовні вимоги за зустрічним позовом також підлягають частковому задоволенню, суд вважає необхідним поділити між сторонами спірний гараж та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину гаражу НОМЕР_2, який розташований у Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Реконструкції, 2, а за ОСОБА_2 також слід визнати право власності на 1/2 частину вказаного гаражу, припинивши право спільної сумісної власності сторін на це майно.

З приводу позовних вимог за зустрічним позовом щодо поділу іншого майна - садового будинку та земельної ділянки в СТ «Ізумруд», а також автомобіля ЗАЗ, то в цій частині зустрічного позову слід відмовити, оскільки сторонами не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів, що свідчили б про належність вказаного майна комусь із сторін, підстави набуття права власності тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом - відмовити.

Зустріну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя та поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину гаражу НОМЕР_2, який розташований у Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Реконструкції, 2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину гаражу НОМЕР_2, який розташований у Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Реконструкції, 2.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на гараж НОМЕР_2, який розташований у Гаражно-будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Реконструкції, 2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук