Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2502/15-ц

Провадження № 2/126/749/2015

"08" вересня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 І.В. до Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2005 року помер ОСОБА_1, що приходився дядьком синові його рідного брата, позивачу ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належне останньому майно, яке складається з домоволодіння по вул. Центральній, 9 в с. Джулинці та двох земельних ділянок площею 2,15 га кожна.

ОСОБА_1 до літа 2005 року проживав в селі Джулинка у власному будинку. Через потребу сторонньої допомоги та відсутність такої допомоги йому за місцем проживання, його племінник ОСОБА_3 запросив дядька до себе в село Ставки, де проживає досі разом з сімєю. Останній період свого життя ОСОБА_1 проживав постійно в селі Ставки та перебував під опікою сімї свого племінника ОСОБА_3 Позивач забезпечував усі потреби спадкодавця до кінця його життя, своїми силами організував поховання спадкодавця на сільському кладовищі села Ставки.

Після смерті ОСОБА_1 претендувати на його спадщину стала сусідка ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заповіту. Бершадським районним судом Вінницької області розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_4, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 до Джулинської сільської ради «Про визнання права власності в порядку спадкування». Цим своїм позовом відповідачка грубо порушила законні права та інтереси ОСОБА_3 щодо прийняття у власність спадкового майна, що залишилось після смерті дядька ОСОБА_1 на підставі закону. Дійсність заповіту від 23 квітня 2004 року ОСОБА_3 було оскаржено до суду. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року залишено без змін. Рішенням суду першої інстанції визнано недійсним заповіт ОСОБА_1, складений на користь ОСОБА_4, посвідчений 23 квітня 2004 року приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 1007.

ОСОБА_6 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем і проводив поховання свого дядька ОСОБА_1 в селі Ставки, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважав себе таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 спадкоємець, що проживав постійно із спадкодавцем, не зобовязаний подавати до нотаріальної контори заву про прийняття спадщини.

ОСОБА_6, як заінтересована особа, є належним позивачем у справі про захист його права на спадщину, тому застосування норми частини 2 статті 1257 Цивільного кодексу України відповідає обєктивним обставинам справи.

Через тривалий розгляд судової справи ОСОБА_3 пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини, розміщеної в селі Джулинка Бершадського району.

Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити ОСОБА_3 додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_3 до суду не з'явився, однак його представник надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу в його відсутність.

Від представника відповідача - Джулинського сільського голови також надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 15.09.2005 року помер ОСОБА_1, що підтверджує свідоцтво про смерть (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, ч. 3 ст. 61 цього ж кодексу визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не надано свідоцтва про народження його батька ОСОБА_7 чи копії актового запису про його народження у зв'язку з тим, що архівний фонд за 1928 рік не зберігся, що вказано у довідці відділу ДРАЦС реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції від 09.12.2011 року.

Однак, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року вказано, що ОСОБА_3 є особою, яка входить до кола спадкоємців і відповідно до норм ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові (братові спадкодавця), якби він був живий на час відкриття спадщини. Крім того, ОСОБА_8, яка є рідною сестрою ОСОБА_1 та спадкоємцем після його смерті, відмовилась від прав на спадщину на користь ОСОБА_3 Викладене в порядку ст. 61 ЦПК України вважається доведеним та додаткового доказування не потребує, так як дана ухвала оскарженню не підлягає.

Отже, ОСОБА_3 будучи племінником ОСОБА_1 вчасно спадщину не прийняв, оскільки змушений був тривалий час відстоювати свою права на спадкове майно в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. Наведені обставини підтверджені наявними в матеріалах справи судовоми рішеннями по справах, де предметом позову є право на спадкування після смерті ОСОБА_1 (а.с.11-17). З наданих документів вбачається, що рішення касаційною інстанцією було прийнято лише у травні 2015 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом достовірно встановлено про поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, у зв'язку з тривалістю судового процесу, який виник на підставі спору, щодо кола спадкоємців померлого ОСОБА_1, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк до двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1, який помер 15.09.2005 року.

Визначений строк обраховувати з дати набрання даним рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Р. В. Хмель