АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/2562/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Хоменко О.Л.
справа №752/3530/14-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», поданою представником за довіреністю Мезецьким Максимом Сергійовичем, на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, витрат на проведення експертизи та пені,-

УСТАНОВИЛА:

,

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 15619,61 грн. - страхового відшкодування, 800 грн. - витрат на проведення експертної оцінки, 1488,78 грн. - пені.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2013 року з вини водія ОСОБА_6. у ДТП пошкоджено належний позивачу автомобіль «Infiniti», державний номерний знак НОМЕР_1. На час ДТП відповідальність винуватця була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

30 вересня 2013 року позивач звернувся до страховика відповідача із заявою про настання страхового випадку, а 12 листопада 2013 року із заявою про виплату страхового відшкодування.

Оскільки страхова компанія за фактом ДТП не направляла свого представника для визначення розміру шкоди, то позивач самостійно звернувся до суб»єкта оціночної діяльності та 22 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_4 складено Звіт №2940 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, за висновком якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 15619,61 грн. Вартість складання Звіту 800 грн.

Пеню у розмірі 1488,78 грн. позивач просить стягнути на підставі ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період з 11 лютого 2014 року по 01 вересня 2014 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суму страхового відшкодування в розмірі 15619,61 грн., пеню в розмірі 1488,78 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 13016,34 грн.

В апеляційній скарзі посилається на те, що автомобіль позивача відремонтовано ФОП ОСОБА_5 Зазначена особа не є платником податку на додану вартість, тому з дотриманням ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страхову компанію не можна було покладати відповідальність по сплаті 20% ПДВ. Посилається на те, що судом не вирішено питання про передачу страховій компанії замінених деталей, які мають цінність.

Окрім того, посилається на неправильність розрахунку строків пропуску виплати страхового відшкодування. Так, зазначає, що прострочення страховика згідно із ст.ст. 35, 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» починається з моменту спливу 90 днів після отримання заяви про виплату відшкодування, яку потерпілий повинен був подати протягом 30 днів з дня повідомлення про ДТП. Про ДТП потерпілий повідомив 30 вересня 2013 року, а заяву про виплату відшкодування подав 13 листопада 2013 року, тобто на 44 день. Окрім того, зазначає, що в дійсності позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 13 листопада 2013 року, а не як зазначено у позовній заяві та з чого виходив суд першої інстанції - 12 листопада 2013 року.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За правилами ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справ за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 28 вересня 2013 року в м.Києві на вул. Суворова сталася ДТП між автомобілем «Infiniti», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу, та автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6

Як убачається з матеріалі справи, позивач звернувся до страховика відповідача із заявою про настання страхового випадку 30 вересня 2013 року.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6. була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно із Полісом №АС/4432649.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_6. визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Звіту №2940 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22 жовтня 2013 року, складеного за ініціативою позивача, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 15619,61 грн.

За проведення дослідження позивачем сплачено 800 грн.

Окрім того, судом установлено, що за ініціативою відповідача 19 грудня 2013 року складено Звіт №86/11/13 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 15597,36 грн. Дата оцінки 07 жовтня 2013 року.

12 листопада 2013 року позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до акту виконаних робіт від 30 грудня 2013 року, складеного ФОП ОСОБА_5, вартість виконаних робіт та матеріалів склала 20495 грн., які сплачені позивачем відповідно до товарного чеку №438 від 30 грудня 2013 року.

Листом №587-у від 30 грудня 2013 року страховою компанію повідомлено позивача про те, що страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

Частково задовольняючи позовні вимоги, що стосуються відшкодування спричинених збитків, суд першої інстанції виходив з того, що вони ґрунтуються на законі, розмір збитків підтверджений документально.

Задовольняючи вимоги в частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з прострочення страхової компанії за період з 11 лютого 2014 року по 01 вересня 2014 року виплати страхового відшкодування та її обов»язку у зв»язку із простроченням сплатити пеню згідно із ст.36 (36.5) Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги в частині помилкового включення судом першої інстанції до суми страхового відшкодування витрат суми ПДВ, відхиляються колегією суддів, виходячи з наступного.

Пунктом 36.4 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

В пункті 36.2 цієї ж статті визначено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Оскільки позивачем надано документальне підтвердження факту оплати виконаних робіт (проведеного ремонту), відтак судом першої інстанції обґрунтовано визначено розмір страхового відшкодування з урахування податку на додану вартість.

Доводи апеляційної скарги в частині повернення страховій компанії пошкоджених деталей відхиляються колегією суддів, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги в частині невірного обрахування періоду стягнення пені є безпідставними та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.36 п.36.1 страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою

Пунктом 36.2 визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п. 36.5 за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 звернувся 12 листопада 2013 року до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, про що свідчить вхідний штамп із датою та номером реєстрації, здійснені відповідачем.

30 грудня 2013 року страховою компанію повідомлено позивача про те, що страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування .

Оскільки після прийняття 30 грудня 2013 року страховою компанією рішення про здійснення страхового відшкодування протягом 15 днів таке відшкодування не виплачено, судом першої інстанції вірно обраховано початок періоду прострочення виконання зобов»язання з 15 січня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», подану представником за довіреністю Мезецьким Максимом Сергійовичем, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов