У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання дійсним договору банківського строкового вкладу, визнання дій неправомірними, стягнення суми вкладу, трьох відсотків річних, суми процентів та суми інфляційних втрат, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила визнати дійсним договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 29 червня 2011 року; визнати неправомірними дії публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (далі - ПАТ «Банк Кредит Дніпро») щодо використання грошових коштів по рахунку НОМЕР_1, відкритого на її ім'я; стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на її користь суму вкладу за договором банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 29 червня 2011 року у розмірі 50 056 грн., 3% річних від простроченої суми вкладу за 879 днів прострочення у розмірі 3 612 грн., суму нарахованих відсотків у розмірі 586 грн 27 коп., 3% річних від простроченої суми відсотків на вклад за 879 днів прострочення у розмірі 94 грн 21 коп., суму інфляційних втрат у зв'язку із здешевленням неповернутого вкладу з липня 2012 року по жовтень 2014 року включно у розмірі 8 043 грн 99 коп. та суму інфляційних втрат у зв'язку із здешевленням неповернутих відсотків по вкладу з липня 2012 року по жовтень 2014 року включно у розмірі 94 грн 21 коп., а також 1 780 грн витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано дійсним договір банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 29 червня 2011 року. Визнані неправомірними дії ПАТ «Банк Кредит Дніпро» щодо використання грошових коштів по рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_6 Стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_6 суму вкладу за договором банківського строкового вкладу НОМЕР_1 від 29 червня 2011 року у розмірі 50 056 грн., 3% річних від простроченої суми вкладу за 879 днів прострочення у розмірі 3 612 грн., суму нарахованих відсотків у розмірі 586 грн 27 коп., 3% річних від простроченої суми відсотків на вклад за 879 днів прострочення у розмірі 42 грн 20 коп., суму інфляційних втрат у зв'язку із здешевленням неповернутого вкладу з липня 2012 року по жовтень 2014 року включно у розмірі 8 043 грн 99 коп. та суму інфляційних втрат у зв'язку із здешевленням неповернутих відсотків по вкладу з липня 2012 року по жовтень 2014 року включно у розмірі 94 грн 21 коп., а всього на загальну суму 62 434 грн 67 коп. Вирішено питання про судові витрати, у тому числі стягнуто 1780 грн витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

ПАТ «Банк Кредит Дніпро», не погоджуючись із ухваленим рішенням, звернулося із скаргою до апеляційного суду.

Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 грудня 2014 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Кредит Дніпро» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, із передачею справи до суду апеляційної інстанції для прийняття їхньої апеляційної скарги.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «Банк Кредит Дніпро» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що 6 квітня 2015 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 грудня 2014 року. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було залишено без руху та надано строк протягом трьох днів з для отримання ухвали для усунення її недоліків, а саме для надання доказів оплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку та надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, що приймали участь у справі, а також вірного зазначення прізвища представника позивача. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 грудня 2014 року визнано неподаною та повернуто заявнику. При цьому визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її ПАТ «Банк Кредит Дніпро», суддя апеляційного суду правильно виходив із того, що заявник у визначений строк не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 14 квітня 2015 року, а саме не надав копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, що приймали участь у справі, не надав доказів доплати судового збору у розмірі 82 грн 20 коп. та не зазначив правильно прізвище представника позивача.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник на даний час усунув недоліки апеляційної скарги, доплативши судовий збір у розмірі 82 грн 20 коп., про що свідчить платіжне доручення № 21-60843 від 3 червня 2015 року, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду, оскільки на час її постановлення недоліки апеляційної скарги не були усунуті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» відхилити.

Ухвалу судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович