Провадження № 2/638/2117/15
11 вересня 2015 року. Дзержинський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого - судді Федосенко В.В.
при секретарі - Прядко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення коштів
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення коштів,
посилаючись на те, що вироком Київського районного суду міста Харкова від 4
листопада 2003 року був задоволений його цивільний позов та стягнуто солідарно із
засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 255 000 гривень на користь позивача.
До цього часу вказане рішення суду не виконано у повному обсязі, атому позивач просить
суд стягнути з відповідачів солідарно 3% річних у розмірі 54 249,66 гривень та 337 860
гривень з урахуванням встановленого індексу інфляції.
В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідачі неодноразово в судове засідання не з'являлись та не повідомляли причини
неявки, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, шо вироком Київського районного суду міста Харкова від 4 листопада
2003 року був задоволений цивільний позовОСОБА_1. та на його користь було солідарно
стягнуто із засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 - 255 000 гривень в якості відшкодування завданої шкоди, вирок набрав
законної сили, що підтверджується копією вироку та ухвалами апеляційної інстанції
та касаційної інстанції (а.с.7-14).
Судом встановлено, що відповідачі вчинили злочин, яким завдали позивачу шкоду, тобто
між сторонами по цій справі склались правовідносини, що виникли у зв'язку із завданням
Відповідно до п.3) ч.2 ст. 11 ЦК України - підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Поняття грошового зобов'язання визначено ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та
інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання
зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають
бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому
числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються
неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до
господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю
і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед
засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і
розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари,
виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний
сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду
заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом;
Таким чином, відшкодування шкоди це відповідальність, а не грошове зобов'язання, а тому
дія ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку
завданням майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.
Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
На підставі ст. ст.11, 625 ЦК України ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом» та керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 224- 226 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення коштів - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Федосенко В.В.

11 вересня 2015 року року м. Харків