АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретаря Окормус О.М.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" - Оборського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства ,, Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1, третя особа - ТОВ ,,Роднічок", про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства ,, Райффайзен Банк Аваль", третя особа - ТОВ ,,Роднічок", про визнання договору іпотеки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ „Райффайзен Банк Аваль") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказувало на те, що 18 жовтня 2007 року між акціонерним поштово-пенсійним банком „Аваль" , правонаступником якого є ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", та товариством з обмеженою відповідальністю „Роднічок" ( далі - ТОВ „Роднічок") було укладено кредитний договір № 012/05-1/13, за яким товариству було відкрито невідновлювальну кредитну лінію у сумі 6 800 000 доларів США строком до 15 жовтня 2012 року.

Додатковою угодою № 012/05-1/13/8 від 29 серпня 2012 року внесено зміни до вказаного кредитного договору, зокрема пунктом 2.1. цієї угоди передбачено, що з метою погашення існуючої заборгованості позичальника за кредитним договором в розмірі 4 908 550 доларів США кредитор додатково

------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 1169/15 головуючий у 1-й інстанції Вівчар Г.А.

категорія 19/27 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

надає позичальнику кредитні кошти в сумі 39 955 597 грн, а п.2.2 встановлено кінцевий термін погашення кредиту - 31 липня 2014року.

27 травня 2011 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №12/42-0-1/67, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: комплекс нежитлових будівель торгово-комерційного центру з міні баром загальною площею 5818,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,5857 га, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ „Роднічок" зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 43688207 грн 11 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 36768490 грн 05 коп, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 6493137 грн 64 коп, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 426579 грн 42 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на передане в іпотеку майно.

У травні 2014 року ОСОБА_1 подав до ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" зустрічний позов, в якому просив визнати припиненим договір іпотеки.

Посилався на те, що банк пропустив строк пред'явлення до нього як майнового поручителя вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, а тому в силу ч.4 ст.559 ЦК України договір іпотеки є припиненим.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2015 року первісний позов задоволено: звернуто стягнення на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" на комплекс нежитлових будівель торгово-комерційного центру з міні баром загальною площею 5818,8 кв. м. та земельну ділянку площею 0,5857 г, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, шляхом їх продажу на прилюдних торгах відповідно до ст.39 Закону України ,,Про іпотеку", встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки та ухвалити нове рішення, яким встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки відповідно до п.1.2 договору іпотеки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом, 18 жовтня 2007 року між акціонерним поштово-пенсійним банком „Аваль" , правонаступником якого є ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", та ТОВ „Роднічок" було укладено кредитний договір № 012/05-1/13, за яким товариству було відкрито невідновлювальну кредитну лінію у сумі 6 800 000 доларів США строком до 15 жовтня 2012 року.

Додатковою угодою № 012/05-1/13/8 від 29 серпня 2012 змінено умови кредитування позичальника за вказаним кредитним договором шляхом надання позичальнику кредитних коштів в сумі 39 955 597 грн з метою погашення існуючої заборгованості за цим договором в розмірі 4 908 550 доларів США.

Пунктом 2.2 вказаної додаткової угоди встановлено графік погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: з серпня 2012 року по грудень 2012 року включно щомісячно в останній календарний день місяця до сплати підлягає сума не менше ніж 856000 грн, з січня 2013 року по березень 2013 року - не менше 432000 грн, з квітня 2013 по грудень 2013 року - не менше 856000 грн, з січня 2014 року по березень 2014 року - не менше 432000 грн, з квітня 2014 по червень 2014 року - не менше 856000 грн, 31 липня 2014 року - остаточне погашення залишку всієї заборгованості.

27 травня 2011 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" уклало з відповідачем ОСОБА_1 іпотечний договір №12/42-0-1/67, відповідно до якого, останній передав банку в іпотеку комплекс нежитлових будівель торгово-комерційного центру з міні баром загальною площею 5818,8 кв. м. та земельну ділянку площею 0,5857 га з цільовим призначенням для роздрібної торгівлі і надання комерційних послуг, що розташовані по АДРЕСА_1 у с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ „Роднічок" зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 43688207 грн 11 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 36768490 грн 05 коп, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 6493137 грн 64 коп, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 426579 грн 42 коп.

Відповідно до ст.ст. 572, 589 ЦК України у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека (ч.1 ст. 575 ЦК України).

Згідно зі ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Договором іпотеки від 27 травня 2011 року передбачено право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником - ТОВ „Роднічок" зобов'язань забезпечених іпотекою (п.7.1).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом їх продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому, посилаючись на загальний розмір заборгованості, суд не зазначив в резолютивній частині рішення всіх його складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до ч.6 ст.38 Закону України „Про іпотеку".

Посилання суду у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмету іпотеки під час здійснення виконавчого провадження, суперечить вимогам ст.ст.39 та 43 Закону України „Про іпотеку".

Статтею 39 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; заходи щодо збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У відповідності до ч.6 ст.38 Закону України „Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно з ч.2 ст.43 Закону України „Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Виходячи зі змісту поняття „ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст.38, 39 Закону України „Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону.

У п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про судову практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України „Про іпотеку", так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Пунктом 1.2. договору іпотеки від 27 травня 2011 року, на який посилається апелянт, передбачено, що загальна вартість предмета іпотеки становить 22 233 516 грн (т.1 а.с.46-51).

В судовому засіданні представник ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" погодився з тим, щоб початкову ціну продажу предмета іпотеки встановити на рівні вартості предмета іпотеки - 22 233 516 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до п.4 ч.1 ст309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінити.

Викласти абзац 1 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43688207 грн 11 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 36768490 грн 05 коп, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 6493137 грн 64 коп, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 426579 грн 42 коп, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на комплекс нежитлових будівель торгово-комерційного центру з міні баром загальною площею 5818,8 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 у с.Бояни Новоселицького районуЧернівецької області і належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2, та на земельну ділянку площею 0,5857 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована по АДРЕСА_1 у с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області і належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, шляхом їх продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 22 233 516 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: