Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/423/15-ц
Провадження № 2/321/195/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 рік

у складі: головуючого судді - Ворожбянова А.М.

при секретарі - Бородіної І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - завідуючої сектору опіки та

піклування служби у справах дітей Михайлівської районної

державної адміністрації - Сичової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу суду смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав.

Свій позов позивач ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Вона з 04 листопада 2006 року, перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - ОСОБА_2. В шлюбі у них народилася дитина, дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв'язку з непорозумінням один до одного, 21.05.2009 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. З моменту розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Відповідно до виконавчого листа № 2-227, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області від 29.01.2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу) до її повноліття. На сьогоднішній день, заборгованість по сплаті аліментів складає 35 925 гривень 97 копійок. Ніякої іншої матеріальної допомоги вона на утримання дочки не отримує. Відповідач по справі з дитиною не спілкується, фактично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на позовних вимогах та пояснила суду, що ОСОБА_2 з дочкою не спілкується, фактично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини. Тобто, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загально визначених норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. ОСОБА_2 ніколи не відвідував місце навчання дочки. Після розірвання шлюбу, відвідав дочку лише декілька разів. Дитина частко хворіє, але відповідач ставиться до цього байдуже. Взагалі навіть матеріально не утримує дочку. На даний момент він має заборгованість по аліментам в розмірі 35 925 гривень 97 копійок. У неї на даний момент інша сім'я. Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав та пояснив суду, що він не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно його малолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, йому та його рідним заборонили бачитися з дитиною. Він не намагався бачитися та спілкуватися з дитиною так як знав, що виникне сварка. Шлюб між ним та ОСОБА_1 розірвано коли дочці було 11 місяців. З того часу він з ОСОБА_1 вже не проживав, з дитиною не бачився. Він знає, що повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх своїх заробітків, доходів. У нього дійсно утворилася заборгованість по сплаті аліментам в розмірі біля 36 000 грн. Вважає, що у дочки повинен бути батько, який дійсно буде її виховувати. Не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області Сичова Л.А. пояснила суду, що у відповідності до висновку, наданого службою у справах дітей Михайлівської РДА Запорізької області, буде за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, стосовно його малолітньої дочки - ОСОБА_4. Так, ОСОБА_2 хоча і характеризується позитивно за місцем свого проживання, але вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям, станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, має велику заборгованість по сплаті аліментів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є матір'ю позивача ОСОБА_1. Її донька проживала разом з ОСОБА_2 та вони знімали квартиру. ОСОБА_2 дуже погано відносився до її доньки. Вагітною вона постійно була знервована. В них народилася донька дуже хворою, з вадами серця. ОСОБА_2 взагалі не приділяв уваги дитині. За рік дитина біля 5 разів знаходилася в лікарні і за весь цей час ОСОБА_2 не навіщав її, станом здоров'ям не цікавився. Коштів на утримання дитини не надавав. На даний момент він з дитиною взагалі не спілкується.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи - Сичової Л.А., вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року: "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці".

Згідно до статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 4 вищезазначеної статті передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України - " Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини."

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ухиляється від виконання обов'язків щодо її виховання.

Так, зі слів позивача ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, а також висновку, наданого службою у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації від 18.05.2015 року встановлено, що протягом всього цього часу відповідач ОСОБА_2 ухилявся від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню доньки - ОСОБА_4 належним чином. Будучи батьком дитини, не піклувався та не піклується ні про стан здоров'я доньки, ні про її фізичний, духовний і моральний розвиток. Він не спілкується з дитиною, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мав і має таку можливість. Відповідач не усвідомлював і не усвідомлює своїх батьківських зобов'язань, ухиляється від забезпечення дитини навіть яким-небудь мінімумом уваги та турботи. Тоб-то він свідомо нехтує своїми батьківськими зобов'язаннями як батько. Факт ухилення відповідача від батьківських обов'язків підтверджується довідкою КЗ "Михайлівський дошкільний навчальний закладу №2 "Теремок" від 22.12.2014 року, довідкою КЗ "Михайлівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів" від 20.01.2015 року, актом довідкою Михайлівської селищної Ради від 24. 12.2014 року, розрахунком заборгованості боржника по аліментам від 15.04.2015 року, наданого головним державним виконавцем Михайлівського РУЮ Запорізької області.

При вирішенні питання стосовно позовних вимог позивача, суд бере до уваги також той факт, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та позбавленні його батьківських прав, стосовно його малолітньої дочки -ОСОБА_4.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, зазначені позивачем фактори, як кожен, так сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача ОСОБА_6 від виховання своєї малолітньої дочки, свідомо нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, хоча і не має заборгованості по сплаті аліментів.

Тому, вивчивши та оцінивши об'єктивно надані докази, з урахуванням пояснень, наданих позивачам, відповідачем, свідком та представником третьої особи в судовому засіданні, суд вважає, що в інтересах самої малолітньої дитини та в інтересах її матері - ОСОБА_1 необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 57, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 164 - 166 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити

Позбавити ОСОБА_2, 1983 року народження, громадянина України батьківських прав щодо його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М. Ворожбянов