30.04.2015 Єдиний унікальний номер 205/2408/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, вона же в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа-Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, вона же в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа-Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про виселення.

В обґрунтування позову, згідно останніх уточнень, позивач вказав на те, що 28.03.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №DNZ0GK00000011. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 111 350,88 грн. строком до 29.03.2021 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач та ОСОБА_3, 28.03.2006 року уклали договір іпотеки № DNZ0GK00000011, згідно якого ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 31,70 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1..Майно належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Ленінського районного суду від 18.04.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 31,70 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк»

У зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду та згідно останніх уточнень просить виселити ОСОБА_3, ОСОБА_1, та малолітню ОСОБА_2, 2005 року народження з квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В подальшому просив справу розглядати у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просили відмовити. 30.04.2015 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги не визнав та просив відмовити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1, вона же в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутність неї не надходило.

В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Лошкарьова В.Ю. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутність не надходило.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 28 березня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № DNZ0GK00000011. (а.с.5-6).

Відповідно до кредитного договору ОСОБА_5 отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 111 350,88 грн., строком до 29.03.2021 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5., 28 березня 2006 року уклали договір іпотеки № DNZ0GK00000011, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 31,70 кв.м., житловою площею 17,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1..Майно належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. (а.с.7-8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2013 року, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № DNZ0GK00000011 від 28.03.2006 року у загальному розмірі 146 332,75 грн. (яка складається з 84844,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 45542,67 грн. - заборгованість по процентах, 7183,59 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штрафу (фіксованої частини), 7316,64 грн. штрафу (процентна складова) - звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 під літ. А-5 та складається з 1- коридору, 2 - санвузлу, 3-кухні, 4-житлової, І - балкону, загальна площа 31,7 кв.м., житлова площа - 17,0 кв.м. та яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 28.03.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Н.В. Кучмій за реєстровим №578, для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 під літ. А-5 та складається з 1- коридору, 2 - санвузлу, 3-кухні, 4-житлової, І - балкону, загальна площа 31,7 кв.м., житлова площа - 17,0 кв.м. - шляхом надання права іпотекодержателю- Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» на продаж предмет іпотеки від імені ОСОБА_3, будь-яким способом з отриманням усіх необхідних правовстановлюючих документів на таку квартиру. Початкову ціну майна встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки суб'єкту оціночної діяльності виконаної на стадії укладення договору купівлі-продажу. Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, 2005 року народження з квартири АДРЕСА_1./а.с.9-12/

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2013 року в частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, 2005 року народження з квартири АДРЕСА_1 - скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині./а.с.13-14/

05.02..2014 року на адресу відповідачів була направлена вимога про виселення із домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та надано тридцяти денний строк для добровільного виселення (а.с.15).

Згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетрвоської міської ради від 15.05.2014 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, 1980 року народження, ОСОБА_1, 1982 року народження, ОСОБА_2, 2005 року народження (а.с.36)

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Частинами 2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч.1, 3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Відповідно до п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

За таких обставин, вимога позивача про виселення відповідачів є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 365,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, вона же в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа-Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_1, 1982 року народження та неповнолітню ОСОБА_2, 2005 року народження, з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_1, в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 365.40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко