Номер справи №326/1656/15-ц р.
Номер провадження №2/326/723/2015
УХВАЛА

16 вересня 2015 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Лещенко А.М., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та відшкодування майнової шкоди,

встановив:

15.09.2015р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму пені, яка утворилась в результаті ухилення від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 354866,82 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, що складає 2915,60 грн., інфляційні втрати за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 26279,49 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Матеріали справи передано судді 16.09.2015р.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти в розмірі 384061,91 грн., які знаходяться на рахунках ОСОБА_2 відкритих у відділенні №10007/0354 АТ «Ощадбанк», до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та відшкодування майнової шкоди.

З заяви представника позивача витікає, що невжиття відповідних заходів для забезпечення позову може призвести до зняття відповідачем усіх грошових коштів з рахунка, та у разі задоволення позову унеможливить виконання рішення суду.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши матеріали заяви та додані до позову документи, суд приходить до наступних висновків, що заяву про забезпечення позову подано в порушення вимог ст. 151 ЦПК України.

А саме, згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивачем не надано доказів того, у звязку з чим необхідно застосувати саме арешт грошових коштів, не надані всі відомості потрібні для забезпечення позову, не обґрунтуванні викладені обставини, мотиви та причини забезпечення.

Згідно до вимог ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала про повернення заяви про забезпечення позову оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків викладених в ухвалі.

Суддя А.М. Лещенко

16.09.2015