Єдиний унікальний номер 226/1305/15-ц Номер провадження 22-ц/775/600/2015
Єдиний унікальний номер 226/1305/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/600/2014
головуючий в I інстанції Петунін І.В.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Курило В.П., Груіцька Л.О.

при секретарі судового засідання Баранові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 із вимогами про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи із дня подання заяви до досягнення 23 річного віку, вказуючи що вона навчається на комерційній платній основі на денному відділенні.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27 липня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/5 частки його заробітної плати (доходу) щомісячно, з 07 травня 2015 року на період навчання, але не пізніше як до 30 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати ухвалене в справі судове рішення, вказуючи що суд при вирішенні спору порушив норми матеріального права та не правильно застосував норми процесуального права. Суд не з'ясував чи потребувала позивач матеріальної допомоги, оскільки остання не підтвердила витрат на оплату за навчання. Також судом не враховано, що відповідач не мав можливості надавати матеріальну допомогу, з огляду на те, що він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою і несе витрати на утримання її сина, має на утриманні непрацездатну матір, несе витрати за кредитними зобов'язаннями, на утримання будинку та має незадовільний стан здоров'я.

Заслухавши доповідача, за відсутності сторін та третьої особи повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити за наступних підстав.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_2, яка навчається в Інституті психолого-педагогічної освіти та мистецтв Бердянського державного педагогічного університету на комерційній платній основі на денному відділенні, та на час розгляду справи являлася студентом ІІ курсу, доходів не має та потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 може таку допомогу надавати в розмірі який визначено судом з урахуванням встановлених обставин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Задовольняючи позов, суд керувався статтями 198, 199 Сімейного кодексу України та виходив із того, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто, виходячи із змісту наведених норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про обов'язок батька /а.с. 5/ утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття.

У той же час, суд першої інстанції врахував що обов'язок батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття виникає при умові наявності потреби у матеріальній допомозі, та при наявності у батька можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази та дійшов правильного висновку щодо розміру аліментів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання щодо розміру аліментів правомірно врахував, матеріальне становище дитини, яка ніде не працює та не має інших доходів.

У той же час, судом враховано, що ОСОБА_1 навчається на платній основі відповідно до контракту /а.с. 3, 45/, у зв'язку з чим здійснює оплату за навчання /а.с. 53, 54/, через що не отримує стипендії, також не має інших заробітків, та обмежена у можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний заробіток, з огляду на що потребує матеріальної допомоги.

Також судом враховано, щомісячний дохід відповідача /а.с. 28-29, 43-44/, його склад сім'ї , та те що відповідач має не утриманні непрацездатну матір /а.с. 83-84/.

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги обставини, які відповідач наводив в суді першої інстанції та які зазначав як доводи апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_2 в суді першої інстанції так само і в апеляційний суд не надав жодних доказів щодо розміру платежів за кредитними зобов'язаннями, не підтвердив розміру платежів на утримання будинку, також не доказав що він несе витрати на своє лікування.

Отже, всі обставини були досліджені та враховані судом першої інстанції при зменшені розміру аліментів, з огляду на що, суд визначив підстави та розмір аліментів вірно та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і встановлених обставин справи.

Колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: