АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Головачова Я.В.,

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дитини та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити наступний порядок участі батька у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: щотижня в середу з 7 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. без присутності матері в місці проживання батька або в межах міста Києва на розсуд батька; щотижня з 18.00 год. п'ятниці до 18 год. суботи без присутності матері, в тому числі і за місцем проживання батька; щорічно періодично здійснювати побачення з малолітнім ОСОБА_3 без присутності матері та проводити з ним час наодинці до 2017 року включно з 11.00 год. до 15.00 год. 12 грудня, а після 2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття - з 16.00 год. до 18.00 год. кожного року 12 грудня; щорічно проводити 14 днів разом з батьком під час літніх місяців з можливістю виїзду за межі постійного місця проживання сина та з повідомленням ОСОБА_2 не менш, ніж за місяць про дату початку та закінчення проведення цього терміну; щорічно проводити разом з батьком час з можливістю виїзду за межі місця постійного проживання відповідача в період з 09.00 год. ранку 04 січня по 20:00 год. 11 січня кожного року. Також просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Справа № 752/11345/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6365/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 24.07.2010 по 14.05.2013 сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2013 місце проживання малолітнього ОСОБА_3 визначено з матір'ю. У зв'язку із тим, що сторони у справі добровільно не могли дійти згоди щодо способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3, розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.12.2012 встановлено відповідний порядок. Позивач зазначає, що не дивлячись на існування вказаного розпорядження, відповідачем постійно чиняться перешкоди батьку дитини у спілкуванні з дитиною та вихованні сина. Позивач зазначає, що вказаними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 5000 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2015 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дитини та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визначено наступний спосіб участі батька, ОСОБА_1, у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- друга та четверта середа місяця з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- перша і третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин;

- друга та четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин;

- 12 грудня - День народження дитини - за домовленістю з матір'ю дитини - ОСОБА_2.

Зустрічі проводити у присутності матері дитини - ОСОБА_2.

У решті позовних вимог - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні дитини, - відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його необґрунтованість, ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважаючи рішення суду таким, що також ухвалено при неналежній оцінці наданих позивачем доказів, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Інші особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, а тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та визначаючи порядок зустрічей батька з дитиною в присутності матері, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду даної цивільної справи малолітній син сторін у справі ОСОБА_6 досяг трирічного віку та вважав, що визначений спосіб спілкування не порушуватиме звичайного порядку життя дитини і забезпечить право батька на особисте спілкування з сином. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди відхилені судом як недоведені.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданим повторно 09.11.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2013 шлюб між сторонами розірваний та визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_7

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.10.2013 рішення залишено без змін.

Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 919 від 12.12.2012 був визначений порядок зустрічей батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, наступним чином: кожного четверга з 18.00 до 19.00 год.; кожної суботи з 17.00 до 18.00 год.; кожної неділі з 11.00 до 12.00 год.

Позивач, пред'явивши позов, посилався на те, що відповідач порушує приписи вказаного розпорядження.

Частиною 3 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд першої інстанції взяв до уваги вказану норму чинного законодавства та ухвалив рішення відповідно до висновку органу опіки та піклування.

Так, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у Висновку від 16.01.2015 запропонувала встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3: друга та четверта середа місяця з 18.00 до 20.00 год.; перша і третя субота місяця з 10.00 до 13.00 год.; друга та четверта неділя місяця з 10.00 до 13.00 год.; 12 грудня - День народження дитини - за домовленістю з матір'ю дитини - ОСОБА_2 Зустрічі проводити у присутності матері дитини - ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги переважно зводяться до визначеної необхідності присутності матері. Разом з тим, заслуговують на увагу і доводи щодо відсутності негативного впливу батька на розвиток дитини, оскільки наявність такого впливу не підтверджено відповідними доказами. Негативний вплив на розвиток дитини полягає, зокрема, і у тому, що вона стає свідком неприязних відносин батьків. З матеріалів справи вбачається наявність непорозуміння сторін щодо участі у вихованні дитини, бажання матері обмежити зустрічі батька дитини до однієї години на місяць, як то було заявлено в зустрічному позові, що зумовлено створенням нею іншої родини. Разом з тим, національні і європейські норми права визначають право дитини, яка розлучається з одним із батьків, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти.

Досягнення дитиною трирічного віку свідчить також про досягнення нею певного ступеню розвитку, який дозволяє перебування дитини окремо від матері, але під наглядом дорослою людини, певний проміжок часу. Проте, проміжок часу не може бути значним, 7 або 14 днів як пропонує позивач для спільного відпочинку, оскільки, як вбачається з висновку психолога між дитиною і матір'ю існує тісний психологічний зв'язок і така тривала відсутність може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. А тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у задоволенні вимог про проведення спільного відпочинку відхиляються апеляційним судом. Разом з тим, відсутність матері потягом трьох годин на день (саме стільки визначено службою у справах дітей для зустрічі з батьком) не може завдати істотної шкоди здоровій дитині віком більше трьох років.

Колегія звертає увагу, що висновок Служби у справах дітей з приводу необхідності присутності матері при зустрічах батька з дитиною обґрунтовані метою поступового налагодження контакту батька з сином. Тобто визначення необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною має носити не постійний, а тимчасовий характер, протягом часу необхідного для налагодження контакту батька з дитиною. На думку колегії суддів, достатньо трьох перших зустрічей. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан. Визначити більш конкретне місце та час проведення зустрічей не є доцільним, вони мають бути визначені батьками спільно з урахуванням інтересів дитини, її стану здоров'я, потреб для повноцінного її розвитку відповідно віку, а не інтересів кожного з батьків.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в цілому повно дослідивши обставини справи, дійшов обґрунтованих висновків щодо необхідності забезпечення участі позивача, як батька, у вихованні дитини, проте не здійснив належний аналіз висновку служби у справах дітей, а тому рішення суду має бути змінено в частині визначення необхідності проведення зустрічей батька з дитиною у присутності матері, визначивши необхідність такої присутності лише у перші три зустрічі.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2015 - змінити, в зв'язку з чим абзац третій викласти в наступній редакції:

Перші три зустрічі батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 проводити у присутності матері - ОСОБА_2.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: