Номер справи № 313/966/15-ц
Номер провадження № 2/313/282/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, суд -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, відповідно до якої:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у шлюбі, за час якого у подружжя народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт батьківства відповідачем до теперішнього часу не оспарювався. Після фактичного припинення спільного проживання між позивачем та відповідачем, за рішенням суду та виконавчим листом № 2-543 від 27.09.2000 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти щомісяця у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до досягнення останньою повноліття, тобто до 27.06.2015 року. Виконавчий лист направлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, де і останній перебував на виконанні. Відповідач аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 платив не регулярно у зв'язку з чим періодично малась заборгованість. Останнім часом відповідач заборгованість по сплаті аліментів погашав частково. Окрім сплати частково аліментів, відповідач додаткової матеріальної допомоги доньці не надає. Будь-яких стосунків не підтримує та весь час уникає зустрічей, телефонних розмов і не повідомляє про свої доходи та місце роботи. ІНФОРМАЦІЯ_5 доньці ОСОБА_4 виповнилося 18 років, і відповідачем припинено надання будь-якої матеріальної допомоги позивачу на утримання доньки. 01 вересня 2014 року донька ОСОБА_4 вступила до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», денного відділення, бюджетної форми навчання, де і навчається по теперішній час. Строк закінчення навчального закладу 15 червня 2020 року. Незважаючи на те, що донька ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі, який знаходиться за межами Запорізької області, та є такою, що постійно потребує постійної матеріальної допомоги, так як здійснюється проведення оплати за проживання у гуртожитку, проїзду з смт. Веселе до міста Дніпропетровськ, за проїзд на міському транспорті, придбання продуктів харчування, наукової літератури, канцелярських товарів, одягу та предметів першої необхідності. Проте відповідач не приймає участі у додаткових витратах на забезпечення доньки ОСОБА_4, які пов*язані саме з здобуттям вищої освіти останньою. Так як, донька ОСОБА_4 продовжує навчання у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, то відповідач зобов'язаний утримувати останню до припинення нею навчання. Позивач офіційно працює на посаді контролера КП ВРВКГ «Райводоканал», але її матеріальний стан є вкрай тяжким, у зв'язку з чим остання вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Усі витрати по здобуттю донькою вищої освіти здійснюються за рахунок ОСОБА_1, угоди щодо вирішення даного питання у позасудовому порядку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач не є пенсіонером та інвалідом. Як їй відомо зареєстрований за вказаною адресою, та працює неофіційно та отримує прибуток. Проте відповідач повідомити про своє місце роботи відмовляється, на думку позивача останній має намір уникнути сплату аліментів на її користь до припинення донькою навчання. Крім того, як відомо ОСОБА_1, відповідач має земельну частку (пай), яка перебуває в оренді в ТОВ «СВК Фрунзе» та за яку отримує щорічно орендну плату. Але, надати довідку про розмір земельної ділянки та отриману урендну плату вона не має змоги, через те, що дана інформація є конфіденційною, і може бути надана підприємством лише за згодою відповідача. Отже, викладене свідчить про те, що відповідач має можливість і повинен сплачувати аліменти на повнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 до припинення нею навчання у вищому навчальному закладі. У зв'язку з тим, що позивачу не відомо де саме працює відповідач, та останній відмовляється надати дані щодо підприємства, то вона вважає, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій формі. ОСОБА_1 вважає, що стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісячно на утримання доньки є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та частково покриє затрати на навчання у вищому навчальному закладі.

У судовому засіданні позивачка просить суд позов задовольнити у повному обсязі та пояснила, що враховуючи той факт, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, згідно ст. 31 ЦПК України, вона зменшує позивні вимоги. Зазначаючи суму аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, вона вважає, що це є та сума, яка частково покриє видатки на утримання доньки ОСОБА_4 щомісячного забезпечення. А саме, в частині проведення оплати за проїзд з смт. Веселе до міста Дніпропетровськ, на придбання продуктів харчування, наукової літератури, канцелярських товарів, одягу та предметів першої необхідності. Оскільки остання має вкрай тяжкий матеріальний стан, то вважає, що судовий збір за розгляд даної справи слід покласти на відповідача. Крім того, вона вважає, що саме через відсутність надання відповідачем добровільно коштів на навчання доньки ОСОБА_4, позивачка вимушена звернутися до суду з даною заявою та стягувати аліменти у примусовому порядку.

Відповідач у судовому засіданні згоден сплачувати на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Судовий збір за розгляд даної позовної заяви також згоден сплатити.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи відмічає наступне:

ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 23 грудня 2011 року, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2011 року. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 28 серпня 1997 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками зазначені: мати - ОСОБА_5, батько - ОСОБА_2.

Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

01 вересня 2014 року донька ОСОБА_4 вступила до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», денного відділення, бюджетної форми навчання, де і навчається по теперішній час. Строк закінчення навчального закладу 15 червня 2020 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 30.06.2015 року за № 2113, виданою Державним закладом «Дніпропетровська медична академія МОЗ України».

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки виконачого комітету Веселівської селищної ради № 3208 від 03.07.2015 року ОСОБА_1 має земельну ділянку площею 0,12 га, за адресою АДРЕСА_2. Проживає остання за адресою АДРЕСА_2, разом з чоловіком - ОСОБА_6. Працює позивач контролером в КП ВРВКГ «Райводоканал». В період з 01.01.2015 року по 01.06.2015 рік загальна сума доходу становить 11 046 грн. 28 коп. Дані факти підтверджуються довідкою КП ВРВКГ «Райводоканал» № 189 від 03.07.2015 рік. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-543 від 27.09.2000 року, виданим Веселівським районним судом Запорізької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку , але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, з урахуванням ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість станом на 01.04.2015 рік складає 26 769 грн. 00 коп..

ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із співмешканкою ОСОБА_7, що підтверджується довідкою з виконавчого комітету Веселівської селищної ради № 3824 від 13.08.2015 року. Співмешканка відповідача ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується формою № 4. Згідно довідки № 714 від 11.08.2015 року ОСОБА_2 станом на 11.08.2015 рік на обліку в державній службі зайнятості не перебуває. Відповідно до копії договору оренди землі від 17.09.2014 року ОСОБА_2 (орендодавець) надає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,5742 га, у тому числі рілля 4,5742 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_8 (орендарю).

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною другою статті 182 вказаного Кодексу передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що спільна донька позивача та відповідача на даний час вступила до Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», денного відділення, бюджетної форми навчання, де і навчається по теперішній час. Строк закінчення навчального закладу 15 червня 2020 року. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає дитині, у судовому засіданні згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп., суд вражає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Враховуючи також те, що через відповідача позивач звернувся до суду з цивільним позовом та на даний час матеріальне забезпечення здійснюється лише за рахунок позивача, суд вважає судові витрати стягнути на відповідача.

Враховуючи вище вказане, керуючись ст. 180, 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 208-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп., починаючи з дня звернення, тобто з 09 липня 2015 року та до закінчення навчання останньою або до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, - у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою до припинення останньої навчання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу оголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова

17.08.2015