АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/2135/15 Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Категорія: 5 Доповідач: Воронцова Л.П.
Справа №668/220/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця «10» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 18 червня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 02 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Проектно-будівельної фірми «Херсонбуд» до ОСОБА_5, приватного нотаріуса Сперчун Олени Анатоліївни, третя особа: Реєстраційна служба Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року Публічно-акціонерне товариство Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» (далі ПАТ ПБФ «Херсонбуд») звернулося до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що за результатами прилюдних торгів, проведених 22.08.2011 року ПП «Нива-В.Ш.», оформлених протоколом №2211140, 21 липня 2012 року приватним нотаріусом Сперчун О.О. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: частку будівлі та споруди бази «Промбуд-3», розташовану у АДРЕСА_1, що належала ВАТ ПБФ «Херсонбуд», яке придбано з прилюдних торгів на ім'я ОСОБА_5

05 лютого 2013 року Реєстраційною службою Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні зареєстровано свідоцтво про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, прилюдні торги, на яких реалізовано спірне нерухоме майно, належне позивачу, визнано недійсним.

Посилаючись на ст.ст. 15, 16 ЦК України про право особи на судовий захист свого майнового права, та на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України про те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів на ім'я ОСОБА_5 від 21 липня 2012 року та скасувати державну реєстрацію речового права на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 02 червня 2015 року забезпечено позов шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією права власності та інших речових прав частки будівлі та споруди бази «Промбуд-3» за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 червня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, хибне тлумачення судом норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та порушення норм процесуального права, просив його скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити та скасувати ухвалу суду від 02 червня 2015 року про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією права власності та інших речових прав частки будівлі та споруд бази «Промбуд-3», розташованих у м.Херсоні по вул. Марії Фортус,2.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просила її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ПАТ ПБФ «Херсонбуд», та визнаючи недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_8 на нерухоме майно, придбане ним на прилюдних торгах і скасовуючи державну реєстрацію права власності відповідача на вказане майно, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду про визнання прилюдних торгів з продажу спірного нерухомого майна недійсним є недостатнім судовим захистом права власності позивача на належне йому майно, реєстраційні правовідносини є заходом використання власником можливостей впорядкування відносин, предметом яких є нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, згідно протоколу №2211140 від 21.08.2011 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ВАТ ПБФ «Херсонбуд», переможцем торгів визнано ОСОБА_5, який придбав частку будівель і споруд виробничої бази «Промбуд-3», розташованих у АДРЕСА_1 /а.с. 8/.

21 липня 2012 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. видав свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно ОСОБА_5 на підставі акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів /а.с. 80/.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 05 лютого 2013 року державним реєстратором до реєстру внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5, яке виникло на підставі вище зазначеного свідоцтва про право власності /а.с. 33/.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2012 року, яке набрало чинності, прилюдні торги від 22.08.2011р. з реалізації спірного нерухомого майна визнано недійсними /а.с. 5-7/.

Зі змісту позовної заяви та обставин, на які посилається ПАТ ПБФ «Херсонбуд», обґрунтовуючи позовні вимоги, вбачається, що воно звернулося до суду з метою захисту свого права власності на спірне нерухоме майно, яке не було повністю відновлене внаслідок прийнятого судового рішення про визнання прилюдних торгів від 22.08.2011р. недійсними.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у ч.4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», підставою позову є фактичні обставини, які наведені у заяві і зазначення позивачем конкретної правової норми в обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів обґрунтованості своїх вимог та безпідставно послався на ст. 393 ЦК України, обравши спосіб захисту, який не відповідає чинному законодавству, що є підставою для відмови у позові, суд задовольняючи позов, послався на норми права, які позивачем не були зазначені, як підстава позову, підлягають відхиленню.

Задовольняючи позов, суд послався на ст. 386 ЦК України, як підставу його задоволення, і колегія суддів погоджується з цим та вважає підлягаючими відхиленню доводи апеляційної скарги у зазначеній частині про те, що дана норма права не регулює спірні правовідносини та не передбачає підстав визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Незважаючи на те, що вказана норма права не вказує на підстави визнання свідоцтва про право власності недійсним, вона забезпечує захист порушеного права власності, у тому числі і у спосіб визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Стаття 391 ЦК України також гарантує власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Незважаючи на те, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, було визнано недійсними прилюдні торги з продажу спірного нерухомого майна, придбаного ОСОБА_5, про що він достовірно знав ще у 2012 році, однак не вчинив жодних дій у добровільному порядку щодо анулювання свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна, виданого на підставі результатів прилюдних торгів від 22.08.2011 року, так і скасування державної реєстрації права власності вказаного майна, тому позивач, як власник майна, має право захисту свого права, усунення порушення його права власності аж до їх повного відновлення в обраний ним спосіб, оскільки визнання судом недійсними прилюдних торгів не відновило у повному обсязі порушеного права власності позивача на це майно, і видане на підставі результатів прилюдних торгів свідоцтво про право власності та державна реєстрація цього права на ОСОБА_5 спричиняють порушення прав власника ПАТ ПБФ «Херсонбуд», яке утворилося внаслідок зміни організаційної форми та назви ВАТ ПБФ «Херсонбуд», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та довідки Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні від 27.08.2015р. №2302/06/05-20.

Доводи апелянта про те, що даний спір щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства є безпідставними і підлягають відхиленню, оскільки такі вимоги не пред'явлені до державного реєстратора і на останнього не покладається за рішенням суду такий обов'язок; вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на нерухоме майно заявлені у контексті порушеного права власності позивача на вказане майно, так як наслідок визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на це майно, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності.

Також, на думку колегії суддів, є безпідставними і підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про те, що суд вирішуючи питання про скасування зареєстрованого права власності ОСОБА_5 вийшов за межі позовних вимог, оскільки вказівка суду на реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна та номер реєстрації в реєстрі, не являються у розумінні положень процесуального закону виходом за межі позовних вимог, а лише ідентифікують об'єкт.

Посилання апелянта на те, що кошти, отримані від реалізації спірного нерухомого майна на прилюдних торгах сплачені в інтересах позивача, тому підлягають поверненню ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України з урахуванням індексу інфляції, заслуговують на увагу за умови подання ОСОБА_5 відповідного позову до належного відповідача, однак не на стадії апеляційного оскарження рішення суду, яким такі вимоги не розглядалися.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, не містять нових засобів доказування, висновки суду не спростовують.

Посилання представника апелянта на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 23 квітня 2015 року, що набрало законної сили на те, що власником спірного майна являється ОСОБА_9 не впливають на законність ухваленого судом рішення, оскільки ним не порушуються її права і законні інтереси власника майна.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 червня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: