С.№645/8830/14-ц
П.№2/645/1756/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Гудзенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення порушеного права, виселення, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про поновлення порушеного права, виселення, стягнення грошових коштів, вказуючи (з врахуванням уточнень), що 29.02.2012 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова ухвалено рішення про поділ житлового будинку з надвірними будівлями, та встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, були перерозподілені ідеальні частки та визнано за позивачем право власності на 58/100 частин вказаного будинку, за її колишнім чоловіком ОСОБА_4 - право власності на 42/100 частин. Відповідачі, які мешкають у частині будинку, виділеній позивачці, не сплачують комунальні послуги, ображають та б'ють позивачку. Відповідачі мешкають у будинку незаконно, ще й вселили до житлового приміщення співмешканця ОСОБА_5

Просить суд зобов'язати відповідачів не мешкати в належній позивачеві частині будинку та не чинити перешкоди у користуванні місцями загального користування; стягнути з відповідачів ? частину сплаченої позивачем вартості комунальних послуг; виселити відповідачів з належної позивачеві частини будинку (а.с.2, 30, 78).

В судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та пояснили, що на час розгляду справи відповідачі самостійно виселились з спірного будинку.

Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що вони не перешкоджають позивачці користуватись спірним будинком, ОСОБА_2 мешкає в ньому як спадкоємець після смерті батька, ОСОБА_4, у частині, виділеній батькові. Позивачка, без їх згоди, вселила до будинку сторонніх осіб, які порушують громадський порядок. Для оплати комунальних послуг вона щомісяця віддавала позивачці половину суми, необхідної для сплати. (а.с.48).

Дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником 52/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом КП «ХМБТІ» про державну реєстрацію прав (а.с.16).

Власником інших 48/100 частин будинку є колишній чоловік позивачки, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ; НОМЕР_1.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.02.2012 р. проведений поділ спірного будинку, перерозподілені ідеальні частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та визначений порядок користування земельною ділянкою.

Вказане рішення суду стало підставою для реєстрації права власності позивача в КП «ХМБТІ», в частині поділу будинку рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Згідно довідки від 18.06.2014 р. вуличного комітету №12, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_7, донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3

ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, ОСОБА_4, та прийняли спадщину, яка відкрилась, шляхом звернення до нотконотори із заявами про прийняття спадщини, про що в матеріалах справи є повідомлення ХДНК №12 від 05.12.2014 р.

Відповідачі у судовому засіданні не оспорювали факт проживання у спірному будинку та користування житлово-комунальними послугами, проте доказів їх сплати суду не надали.

У свою чергу, позивач надала суду документи, які підтверджують сплату нею витрат на оплату житлово-комунальних послуг (електроенергія, газ опалювальний, вивіз твердих побутових відходів, холодне водопостачання) за адресою: АДРЕСА_1, протягом 2014 -2015 р.р., на загальну суму 7544,47 грн.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.62 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Оскільки п. 18 Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08.10.1992 року № 572, наймача, власника й орендаря житлового приміщення зобов'язано оплачувати житлово-комунальні послуги, враховуючи положення ст. 541 ЦК України щодо солідарного характеру зобов'язання з оплати комунальних послуг, тому сторони, які є співвласниками та наймачами спірного будинку та проживають в ньому, несуть солідарні зобов'язання з оплати житлово- комунальних послуг.

Згідно ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Оскільки на час розгляду справи відповідачі добровільно виселились із спірного будинку, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо їх виселення - за відсутністю предмету спору.

Враховуючи, що у спірному будинку зареєстровані 4 особи, тобто частка витрат на житлово-комунальні послуги кожного з них становить ? частина, вимог до ОСОБА_7 про компенсацію понесених нею витрат - позивачем не заявлено, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача ? частину понесених нею витрат на оплату житлово-комунальних послуг в порядку регресу (( ? + ?)х 7544,47), тобто в розмірі 3772,24 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., відповідач ОСОБА_3 звільнена від спати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.322, 360, 541, 544, 1158, 1160 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку 3772 грн.24 коп. в порядку регресу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий - суддя: