Справа № 530/34/15-ц
Номер провадження 2/530/101/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем'янченка С.М. при секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої знищенням майна та моральної шкоди завданої внаслідок цього,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої знищенням майна та моральної шкоди завданої внаслідок цього.

З позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 по якому відкрито провадження по справі (а.с.22-23) вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.1996 року і є співвласниками земельної ділянки площею 0.25 га. розташованої на території села Кирило - Ганнівка Зіньківського району Полтавської області. Земельна ділянка обгорожена парканом із металопрофілю по периметру 30 метрів, на що вони витратили 13775 грн. 19.12.2014 року близько 22 години ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння із хуліганських спонукань, знищив частину паркану довжиною 12 метрів, зокрема зірвав, демонтував , порвав 12 листів металопрофілю загальною довжиною 12 метрів, вартістю 3000 грн., 7 метрів профілю ( вітрової планки), вартістю 105 грн. і 6 метрів профільної труби, вартістю 180 грн., а всього знищив на загальну суму 4885 грн. Перелічені металоконструкції відновленню не підлягають, вартість робіт по відновленню частин знищеного паркану буде складати 1600 грн. Кримінальне провадження по даному факту не відкрито у зв"язку з тим, що пошкодження паркану, грубого порушення громадського порядку не мало місяця та не завдано істотної шкоди власнику. Позивачі вважають, що ОСОБА_3 знищенням майна завдав значної моральної шкоди, яка негативно вплинула на стан їх здоров"я. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1, ОСОБА_2 змушені були звернутися з позовом до суду в якому просили суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на їх користь 6485 грн.- матеріальної шкоди, по 1000 грн. кожному моральної шкоди, 500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_3, не заперечував факту пошкодження паркану, але незгоден з розміром заподіяної матеріальної та моральної шкоди, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оглянувши в судовому засіданні досліджений матеріал №4/8 т.64-1578 Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням майна підлягають до повного задоволення, а в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05.06.1998 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 ( а.с.7). З свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0.25 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в селі Кирило -Ганнівка, вулиця Шевченка, Зіньківського району Полтавської області та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, вбачається, що власником даної земельної ділянки являється ОСОБА_1, яку придбала під час шлюбу з ОСОБА_2 і відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя ( а.с.8-9). Позивач ОСОБА_2 звертався з заявою до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій з боку відповідача ОСОБА_3 З повідомлення Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області від 05.01.2015 року вбачається, що по факту пошкодження паркану 19.12.2014 року в АДРЕСА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення (а.с.14). З рапорту чергового Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 20.12.2014 року вбачається, що до чергової частини Зіньківського районного відділу міліції надійшло повідомлення по телефону від громадянина ОСОБА_2, жителя села Кирило-Ганнівки Зіньківського району Полтавської області про те, що 20.12.2014 року в селі Кирило-Ганнівка громадянин ОСОБА_3 пошкодив паркан. ( а.с.2 дослідженого матеріалу № 4/8 т.64-1578 Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області).В ході проведення перевірки працівниками міліції за повідомленням по телефону ОСОБА_2 щодо обставин пошкодження паркану встановлено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 неподалік від нього проживає ОСОБА_2 19.12.2014 року близько 22 год.00 хв. ОСОБА_3, проходячи повз паркан ОСОБА_2 ОСОБА_3 послизнувся та впав на паркан пошкодивши його та завдав збитків на суму 4000 грн.,під час даної події грубого порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом не було, заявнику не завдану істотної шкоди, а отже відсутні ознаки кримінального правопорушення (а.с.1 дослідженого матеріалу № 4/8 т.64-1578 Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області ).

Дослідженням оригіналів матеріалу № 4/8 т.64-1578 Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області по факту пошкодження паркану в селі Кирило-Ганнівка Зіньківського району Полтавської області, судом з"ясовано,що ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 0.25 га., призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_1 на якій споруджений паркан з металопрофілю в якому відображено відповідні пошкодження. Разом з тим ці матеріали не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували характер та розмір завданої шкоди. З огляду на це суд приходить до переконання про те, що дії відповідача по відношенню до чужого майна, а саме майна ( паркану ) позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були правомірними. Ці дії відповідача знаходяться у причинному зв"язку зі збитками завданими позивачам.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за цією статтею необхідна наявність чотирьох складових: наявність матеріальної шкоди, неправомірна поведінка заподіювача шкоди, його вина, а також причино-наслідковий зв'язок між неправомірною поведінкою заподіювача шкоди та завданою шкодою. Неправомірність поведінки відповідача, наявність матеріальної шкоди та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та неправомірними діями відповідача підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.Розмір збитків,що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України).

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачі зазнали матеріальної шкоди за пошкодження знищеної частини паркану довжиною 12 метрів власного домоволодіння в сумі 4885 грн. 00 коп. На підтвердження заявлених позовних вимог в частині розміру завданої майнової шкоди позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано копію накладної про вартість металопрофілю, яка складена фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (а.с.13), майну позивачів завдано шкоди, а відтак порушено їх права власників, тому на підставі ч.3 ст.386, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4885 грн. Крім цього свідок ОСОБА_9 допитаний в судовому засіданні підтвердив, що вартість монтажних робіт по відновленню паркану становить 1600 грн.

За ст. 23 ч.2 ЦК України моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.23 ч.3 та ч.4 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть заявлених позовних вимог, характер, обставини та розмір заподіяння шкоди майну позивачів, тривалість їх душевних страждань в зв"язку з пошкодженням їх майна, а також майновий стан заподіювача шкоди, який ніде не працює. Разом з цим, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що сума відшкодування такої шкоди позивачам має становити 500 гривень кожному.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Суд вважає, що не підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. оскільки, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Відповідних документів позивачем не надано.

Позивачами по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 730 грн. 80 коп. (а.с.1,21,60).

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір при зверненні до суду на суму 487 грн. 20 коп (243 грн.60 коп.+ 243 грн. 60 коп.), а позов в частині моральної шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 500 грн. тобто на 50%, тому сума стягнення судового збору з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення в розмірі 365 грн. 40 коп., на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Оскільки позивачем ОСОБА_2 не в повному обсязі було сплачено судовий збір, тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Що стосується відшкодування судових витрат пов'язаних з явкою до суду то суд вважає, що з урахуванням письмових доказів наданих суду на підтвердження витрат позивачів пов'язаних з явкою до суду, відстані від населеного пункту де проживають позивачі до суду, а також кількості участі позивачів в судових засіданнях, суд приходить до висновку,що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно стягнути 367 грн. 90 коп. тобто по 183 грн. 90 копійок кожному.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,ст.ст.10, 11, 60, 84, 88,85, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя села Кирило-Ганнівка Зіньківського району Полтавської області, не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_2 - 3242 грн. (три тисячі двісті сорок дві ) грн. 50 коп. - матеріальної шкоди, 500 ( п'ятсот) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 365 (триста шістдесят п'ять ) грн. 40 коп.- сплаченого судового збору, та 183 грн. (сто вісімдесят три) грн.90 коп. судових витрат пов'язаних з явкою до суду.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя села Кирило-Ганнівка Зіньківського району Полтавської області, не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий на користь на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_2 - 3242 грн. (три тисячі двісті сорок дві ) грн. 50 коп. - матеріальної шкоди, 500 ( п'ятсот) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп.- сплаченого судового збору, та 183 грн. (сто вісімдесят три) грн.90 коп. судових витрат пов'язаних з явкою до суду.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя села Кирило-Ганнівка Зіньківського району Полтавської області, не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 06.03.2015 року.

Суддя -