Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Собіни І.М., Ковальчук Н.М.,

секретаря судового засідання Шептицької С.С.,

за участю

представника позивача ТОВ „Кредитні ініціативи" Захожого Т.В.,

відповідача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Рожка Олександра Миколайовича на рішення Костопільського районного суду від 04 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Костопільського районного суду від 04 квітня 2014 року в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 лютого 2015 року ухвалу апеляційного суду від 15 серпня 2014 року, якою залишено рішення суду першої інстанції без змін скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав передчасності висновку про необґрунтованість позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, не надання правильної оцінки встановленим фактам. Посилається, що судом не враховано обставину, що відповідач не заперечував укладання договорів про внесення змін та доповнень № 250/11 від 17 червня 2011 року до кредитного договору 083/08 від 13 лютого 2008 року та Додаткового договору № 180/08 від 20 березня 2008 року, а тому посилання, що на примірниках, наданих суду, немає відтисків печатки в зв'язку з чим вони є недопустимими доказами, є необґрунтованими. Доводить, що помилковим є твердження суду, що ненадання суду платіжного документу про отримання позичальником коштів як підставою для визнання розрахунку заборгованості необґрунтованим, оскільки відповідач факт надання йому коштів не заперечував. Звертає увагу, що позивачем додано до позовної заяви копії договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року з витягами до реєстру вказаного договору, а тому посилання суду на недоведеність права вимоги за кредитним договором є безпідставними. Стверджує, що оскільки позивач повісток на судове засідання 04 квітня 2014 р. не отримував, то був позбавлений можливості надати суду витребувані докази відповідно до ухвали від 27 грудня 2013 року. За таких обставин просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №083/08, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 70000 грн на строк до 12 лютого 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних.

20 березня 2008 року був укладений додатковий договір №180/08 до кредитного договору №083/08 від 13 лютого 2008 року, згідно якого було збільшено розмір кредиту до 110000 грн та відповідно змінено графік погашення заборгованості.

22 грудня 2009 року був укладений додатковий договір №166/09 до кредитного договору №083/08 від 13 лютого 2008 року, згідно якого було змінено графік погашення заборгованості.

17 червня 2011 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 був укладений договір №250/11 про внесення змін та доповнень до кредитного договору №083/08 від 13 лютого 2008 року щодо зміни розрахункових рахунків.

В силу п.5.3.4. кредитного договору укладеного 13 лютого 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 банк має право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу кредитора.

Неповідомлення банком позичальника про зміну кредитора у зобов'язанні, в силу ч.2 ст.516 ЦК України, несе ризик для нового кредитора у несприятливих наслідках щодо виконання зобов'язання.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по кредитному договору від 13 лютого 2008 року було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згідно витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року до позивача перейшли усі права грошових вимог за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 13 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2

ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої обов'язки за кредитним договором, а тому утворилась заборгованість яка станом на 31.08.2013 р. становить 28747 грн. 1 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем права вимоги до відповідача за зобов'язаннями останнього перед первісним кредитором, з огляду на те, що надані ним докази не відповідають вимогам ст.59 ЦПК України щодо їх допустимості.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновку суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1049 та ч.1 ст.1054 ЦК України на позичальника за кредитним договором покладається обов'язок повернути позикодавцеві грошові кошти (кредит) у розмірі та в строк, на умова встановлених в договірних зобов'язаннях, сплативши проценти за користування кредитом.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом за приписами ч.1 ст. 598 ЦК України та зазначені у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України(п.17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").

У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Договір від 17 грудня 2012 року укладений між ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ „Кредитні ініціативи" не протирічить вимогам зазначеної норми, та не оспорений.

Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За вимогами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на 31 серпня 2013 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 28747 грн. 1 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 20686грн. 88 коп., заборгованості по відсотках у сумі 6625 грн. 76 коп. та пені у сумі 1434 грн. 37 коп., що не спростовується відповідачем.

У відповідності до ст.516 ЦК України заміна кредитора відбувається без згоди боржника, якщо інше не передбачено договором, а якщо таке повідомлення мало бути за умовами договору, але не було дотримане, то новий кредитор несе ризик невиконання боржником свого обов'язку перед ним.

Поряд з цим, зазначена норма права не звільняє боржника щодо виконання свого обов'язку за кредитним договором по сплаті кредиту, відсотків за його користуванням та пені за порушення умов кредитного договору.

Колегія суддів дійшла висновку, що до позивача правомірно перейшло право вимоги до відповідача, який є боржником за кредитним договором від 13 лютого 2008 року укладений з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з наступними змінами та доповненнями, у відповідності до нотаріально посвідченого договору про заміну кредитора від 17 грудня 2012 року, таке право вимоги виникло у ТОВ „Кредитні ініціативи", а відповідачем не спростовано розмір заборгованості, який підлягає стягненню.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому наявні підстави для застосування положень ст.307 ЦПК України щодо скасування рішення суду першої інстанції, яке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, як таких, що є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.512,513,525,526,549,1049,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Рожка Олександра Миколайовичазадовольнити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитом від 13 лютого 2008 року №083/08 укладеного з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в сумі 28747 (двадцять вісім тисяч сімсот сорок сім) грн. 1 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 20686грн. 88 коп., заборгованості по відсотках у сумі 6625 грн. 76 коп. та пені у сумі 1434 грн. 37 коп. та судові витрати в сумі 4312 (чотири тисячі триста дванадцять) грн. 1 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді І.М.Собіна

Н.М.Ковальчук