Ухвала30 березня 2015 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О.,суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,Парінвоої І.К., Савченко В.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,в с т а н о в и л а:У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним заповіт, складений 25 жовтня 2006 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що заповідач помилялась щодо обставин складання заповіту. У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 від 25 жовтня 2006 року, посилаючись на те, що остання при його складанні не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 липня 2012 року зазначені позови об'єднано в одне провадження. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року, в задоволенні позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.10 березня 2015 року з Верховного Суду України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року.Крім того, заявник просить поновити строк на подання такої заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом одного місяця з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. За правилами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Оскільки зі змісту заяви про перегляд судового рішення та клопотання про поновлення строку вбачається, що вищевказаний строк пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню. Разом з тим, у допуску справи до провадження у Верховному Суду України слід відмовити з наступних підстав. На підтвердження підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ст. ст. 225, 1257 ЦК України) заявник послався та додав копії: - ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 січня 2007 року (Витяг), якою касаційну скаргу задоволено, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 4 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2005 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Крім того, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції. Результат аналізу наданого заявником судового рішень не дає підстав для висновку про наявність, передбачених ст. 355 ЦПК України обставин для перегляду судових рішень у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, оскільки справи розглянуті за різних фактичних обставин.Крім того, судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції, апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права. Отже, постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року та постанова пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», на які посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права, не входить до переліку судових рішень, на які може здійснюватись це посилання.Такми чином, наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень. Відповідно до п.1 ч.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року, заяви про перегляд Верховним Судом України рішень судів, що надійшли до судів касаційних інстанцій для вирішення питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України та рішення за якими не було прийнято на день набрання чинності цим Законом, розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити. Керуючись ст. ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів у х в а л и л а:Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року. У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко І.К. Парінова В.О. Савченко