Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 18.05.2015 року між нею та відповідачами було укладено договір на туристичне обслуговування № 2 на подорож літаком до Турції на 2 особи в період з 04.07.2015 року по 11.07.2015 року з розміщенням у готелі 4 зірки, в номері стандарт, з видом харчування «все включено», на виконання умов договору вона сплатила кошти в сумі 21 200 грн., але в порушення умов договору необхідні документи для подорожі їй не було надано, до цього часу на її неодноразові звернення кошти не повернуто. Позивач просила суд стягнути з відповідача ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» на її користь грошові кошти в якості матеріальних збитків у розмірі 21 200 грн.; стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

За ухвалою суду від 26.08.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур».

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, надавши письмову заяву /а.с.102/, в якій просила суд стягнути з відповідачів ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» солідарно грошові кошти в якості матеріальних збитків у сумі 18 710 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в якості матеріальних збитків у сумі 2490 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» в судове засідання не зявився, про час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але поштові відправлення повернуто до суду з відмітками про відсутність адресата за цією адресою та по закінченню терміну зберігання.

Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, або разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала щодо повернення позивачу коштів в сумі 2490 грн., які залишилися у неї в якості агентської винагороди згідно договору, укладеного між нею та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», в задоволенні позову щодо стягнення з неї моральної шкоди в сумі 3000 грн. просила відмовити з тих підстав, що нею було виконано умови договору на туристичне обслуговування, згідно цього договору вона мала підібрати тур, надати консультацію по туру та перерахувати кошти за тур ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», що нею було виконано повністю, але ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» відмовилося від виконання своїх зобовязань, також на її прохання перераховані кошти не було повернуто. В свою чергу вона звернулася до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо порушення за вказаним фактом кримінального провадження.

Представник ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» в судове засідання не зявився, про час розгляду справи були повідомлені, до суду надіслано письмові заперечення на позов з клопотанням щодо розгляду справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 18.05.2015 року між позивачем ОСОБА_1 /турист/ та ФОП ОСОБА_2, що діє на підставі банківської гарантії № 467/10-Г від 22.10.2014 року /турагент/, який діє від імені та за дорученням туроператора /ОСОБА_3/ та на підставі субагеннтського договору франчайзингу № 378 від 22.01.2015 року, агентського договору № 102 від 25.02. 2014 року та субагентського договору № 301 від 27.11.2014 року через ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», укладено договір на туристичне обслуговування № 2, за умовами якого туроператор відповідно до заявки, поданої туристом турагенту в усній або письмовій формі, за плату зобовязується надати туристу комплекс туристичних послуг /турпродукт/, а турист зобовязується прийняти ці послуги і оплатити їх на умовах цього договору, що стверджується копією договору /а.с.8-11/.

Згідно п.2 договору, подорож мала відбутися літаком в Турцію /ОСОБА_4/ на 2 особи в період з 04.07.2015 року по 11.07.2015 року з проживанням в готелі « Elite Life Hotel» категорії 4 зірки, в номері стандарт, з видом харчування «все включено».

На виконання умов договору 03.06.2015 року позивач сплатила вартість туру в сумі 21 200 грн., що стверджується копією товарного чеку від 03.06.2015 року /а.с.12/, на якому є підпис та печатка ФОП ОСОБА_2, чого сама відповідач в суді не заперечувала.

В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2015 року позивач дізналася від ФОП ОСОБА_2 про те, що подорож не відбудеться, а тому вона звернулася з письмовими заявами до ФОП ОСОБА_2 та директора ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» /а.с.14-15/ про повернення їй сплачених за тур коштів в сумі 21 200 грн., ці кошти їй до цього часу не повернуті.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Договір на туристичне обслуговування може укладатися шляхом видачі ваучера.

Ч.1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

За ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність є: туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти -юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Згідно із частиною десятою статті 20 Закону України "Про туризм" якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Так, частиною четвертою статті 10 Закону України від 12 травня 1991 "Про захист прав споживачів" передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також частиною першою статті 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Умовами договору на туристичне обслуговування № 2, на який вказано вище, передбачено, що туроператор зобовязується належним чином та в повному обсязі виконати зобовязання щодо надання туристичних послуг; організувати передачу документів туристу для здійснення туристичної подорожі; своєчасно надати туристу через турагента інформацію про будь-які зміни в обслуговуванні /п.3 /.

В п.8.4 договору передбачено, що туроператор зобовязаний не пізніше як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення цього договору, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста безпосередньо або через турагента про зміну таких обставин з метою надання туристу можливості відмовитись від виконання цього договору або внесення змін до договору, змінивши ціну /вартість/ турпродукту.

Згідно з п.5.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання умов даного договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов договору.

Відповідальність турагента за шкоду /матеріальну і моральну/, що виникла внаслідок порушення умов обумовлених цим договором, обмежена розміром подвійної плати вартості турпродукту.

Згідно із частиною тринадцятою статті 20 Закону України "Про туризм" права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

В судовому засіданні було встановлено, що 04.06.2013 року між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» /туроператор/ та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» /турагент/ укладено договір № 821/А/13, відповідно до якого турагент зобовязується надавати туроператору за винагороду послуги з реалізації турпродукту шляхом укладення договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені договором, із самостійним набором та комплектацією туристичних груп, що слідує з копії цього договору /а.с.88-92/.

18.05.2015 року від ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» надійшла заявка на бронювання № 2054238, яка містила інформацію про замовлений позивачем комплекс туристичних послуг, цього ж дня турагент отримав підтвердження замовлених послуг та рахунок фактуру на суму 18591 грн.30 коп., що стверджується копією рахунку-фактури № 2054238 від 18.05.2015 року /а.с.93/.

Зазначений рахунок-фактура не був оплачений, кошти на банківський рахунок туроператора не надходили, на що вказано в письмових запереченнях відповідача на позов, а тому замовлення було анульовано.

Відповідно до п.4.2 агентського договору турагент здійснює повну оплату замовленого турпродукту згідно з виставленим туроператором рахунком, протягом двох банківських днів з моменту отримання рахунку та/або підтвердження замовлення. Зобовязання турагента з оплати вважатимуться виконаними з моменту надходження грошових коштів на банківський рахунок туроператора.

Як передбачено п.4.3 цього договору, несвоєчасна, неповна оплата турагентом вартості турпродукту наділяє туроператора правом змінити вартість турпродукту або відмовитися від надання турпродукту, навіть, якщо турагент вже отримав підтвердження замовлення, або анулювати прийняте замовлення без повідомлення турагента та відмовити у наданні послуг навіть якщо подорож було розпочато, навіть у разі отримання турагентом ваучера із застосуванням п.5.2.4 договору. При ануляції замовлення з причин, зазначених в цьому пункті, турагент несе відповідальність перед туристом за розірвання /відмову/ від договору на туристичне обслуговування та знімає з туроператора всю відповідальність, повязану з виконанням зобовязань за цим договором.

В судовому засіданні також встановлено, що між ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» як турагентом та ФОП ОСОБА_2 /субагент/ укладено 22.01.2014 року субагентський договір № 378 /а.с.36-39/, за умовами якого турагент, що діє на підставі відповідних угод в інтересах та від імені туроператора, доручає, а субагент приймає на себе за винагороду права і обовязки з реалізації турпродукту на умовах даного договору. Субагент у відносинах з туристами представляє туроператора і укладає з ними договори на туристичне обслуговування.

Субагент приймає на себе наступні зобовязання за цим договором: здійснює діяльність по просуванню і продажу своїм туристам турпродукту; проводить бронювання після повної або часткової оплати туристом турпродукту; надає турагенту в установлені строки всі документи, необхідні для оформлення туру; надає туристам інформацію про умови перебування за кордоном; здійснює прийом від туриста або юридичної особи плати за турпродукт шляхом безготівкового розрахунку або готівкою /п.3 договору/.

Згідно з п.4.1 договору, субагент здійснює повну оплату замовленого турпродукту відповідно до виставленого турагентом рахунку-фактури в розмірі ціни турпродукту, встановленої в прайсах туроператора, за вирахуванням винагороди субагента, протягом двох банківських днів з моменту отримання рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку-фактури № 8984 від 18.05.2015 року на суму 18710 грн. /а.с.40/, субагентом ФОП ОСОБА_2 18.05.2015 року на рахунок ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» перераховано кошти на оплату туру позивача в сумі 10000 грн., 03.06.2015 року перераховано решту отриманих від позивача коштів в сумі 8710 грн., що стверджується копіями платіжних квитанцій ПАТ «ПриватБанк» /а.с.56/.

Отже, ФОП ОСОБА_2 перерахувала кошти на оплату замовленого турпродукту відповідно до рахунку-фактури, виставленого турагентом ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», але турагент в свою чергу не здійснив перерахування коштів на рахунок туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур».

А з розміщених на сайті турагента оголошень за 26.06.2015 року , за 06.07.2015 року /а.с.41-46/ вбачається, що ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» призупиняє свою роботу в звязку з неможливістю виконати свої зобовязання перед туроператорами.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичних послуг, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Як зазначено вище, умови договору порушив саме туроператор ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», який має нести майнову відповідальність перед позивачкою, як споживачем послуг, у сумі 18710 грн. Відповідач ФОП ОСОБА_2 за субагентським договором, як посередник у наданні таких послуг, має нести майнову відповідальність у сумі 2490 грн. відповідно до умов укладеного між нею та турагентом договору, яка в суді не заперечувала повернути позивачці шкоду у такому розмірі.

Таким чином, Закон пов'язує настання відповідальності за порушення законодавства у галузі туристичної діяльності з тим із суб'єктів туристичної діяльності, хто допустив такі порушення.

Позивач також просила суд стягнути саме з відповідача ФОП ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

Тому дані правовідносини врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів»

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За п.5 ч.1 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції),

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Так, як позивачем не було доведено, що неправомірними діями відповідача завдана шкода її майну та здоров`ю, то в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди належить відмовити.

До договірних правовідносин, які виникли між сторонами не можуть бути застосовані підстави відшкодування шкоди, передбачені ст. 1167 ЦК України, яка регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Оскільки такого виду відповідальності, як відшкодування замовнику моральної шкоди, не передбачає й укладений між сторонами договір на реалізацію туристичних послуг, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а тому судовий збір належить стягнути з відповідачів ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та ФОП ОСОБА_2 відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 610, 611, 629, 901,906 ЦК України, Законом України «Про туризм», Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» на користь ОСОБА_1 18 710 грн. збитків, завданих невиконанням договору на туристичне обслуговування, та на користь держави судовий збір в сумі 214 грн.37 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 490 грн. збитків, завданих невиконанням договору на туристичне обслуговування, та на користь держави судовий збір в сумі 29 грн.23 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4