АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7952/15 Справа № 204/4530/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - служба у справах дітей Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради) про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - служба у справах дітей Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради) про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - повернуто позивачу (а.с.5).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.10-12).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу - скасувати, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач передчасно звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, оскільки, згідно ч.1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, а тому пред'явлення вимоги про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною можливе лише після винесення рішення органу опіки та піклування, якого до матеріалів позовної заяви не було надано.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Згідно ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, законодавством не заборонено звернення одного з батьків за захистом своїх прав на участь у вихованні дитини безпосередньо до суду.

Крім того, відповідно до вимог п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ першої інстанції" суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі за підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших, передбачених законом підстав.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву з підстав недолучення позивачем доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував вимоги про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дитиною. Такі докази суд може витребувати у процесі розгляду справи.

За таких обставин, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2015 року не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2015 року про повернення позовної заяви - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: