Справа № 524/5002/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.15 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу (депозиту), -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначав, що між ним та банком 17.10.2014 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/120378/7-14, на виконання якого позивач вніс до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 30 000 євро на строк до 17.05.2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12,10 % річних.

Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк депозитні кошти та проценти за користування депозитними коштами не повернув.

Просив стягнути з відповідача банківський вклад у розмірі 30 000 євро з нарахованими згідно умов договору відсотками.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву.

Представник відповідача у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом достовірно встановлено, що між позивачем та банком 17.10.2014 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/120378/7-14, на виконання якого позивач вніс до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 30 000 євро на строк до 17.05.2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 12,10 % річних.

Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу було встановлено до 17.05.2015 року, а процентна ставка була визначена в 12,10 процентів річних. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки.

Після закінчення строку депозитні кошти в розмірі 30 000 євро та відсотки в розмірі 20816,51 євро не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на неодноразові вимоги позивача.

Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Станом на день розгляду справи борг відповідача перед позивачем по депозитному вкладу і процентам становить 50 816,51 євро.

Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості за договором банківського вкладу 50816,00 євро та на користь держави судовий збір 6090,00 грн. (1% від (50816,24 євро х 25,02)) де 25,02 грн. курс НБУ національної валюти до 1 євро станом на 09.09.2015 року.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 625, 626, 633, 1058 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 у повернення грошового банківського вкладу (депозиту) за договором про банківський строковий вклад (депозит) від 17.10.2014 року за № 300131/120378/7-14 кошти у розмірі 50816,51 євро та на користь держави судовий збір 6090,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: