Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/5081/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Єдиний унікальний № 333/7016/14-ц Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.

суддів: Коваленко А.І.

Осоцького І.І.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Оранта-січ» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 02.03.2012 року сталася ДТП за участю автомобіля ЗАЗ-1102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, що застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», згідно з умовами полісу страхування АВ/0209329 від 22.11.2011 р.

Позивачу було встановлено інвалідність, що підтверджується виписним епікризом № №3707 КУ "Міської клінічної поліклініки екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя", листом КУ "Центральна района поліклініка Шевченківського району" від 05.12.2012р., довідкою до Акту огляду МСЕК, індівідуальною програмою реабілітації інваліда № 546, в якій зазначені профілактичні процедури, а саме для лікування отриманих внаслідок ДТП ушкоджень. Переліченими документами підтверджується тимчасова та тривала втрата працездатності позивача.

На момент ДТП позивач не отримував доходів, не був працевлаштований, йому не призначався лікарняний, а післяопераційний нагляд проводився у Завідуючого відділенням травматології КУ "Міська клінічна поліклініки екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя".

27.06.2012р. позивач подав заяву до відповідача ПАТ "Страхова компанія "Оранта-січ" про настання страхового випадку. Відповідачем ПАТ "Страхова компанія "Оранта-січ" позивачу було виплачено 3580 грн. 05 коп. в рахунок відшкодування витрат на придбання медикаментів та 1038 грн. 30 коп. в рахунок матеріальної допомоги за період лікування від отриманих тілесних ушкоджень з 02.03.2012р. по 30.03.2012р. Сплата відповідачем зазначених сум підтверджується копіями платіжних доручень № 183 від 23.07.2013р. та № 360 від 13.01.2013р.

Законом України "Про держаний бюджет України на 2012р." встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1073 грн. Тому відповідач ПАТ "Страхова компанія "Оранта-січ" не доплатив позивачу 35 грн. в рахунок відшкодування тимчасової втрати працездатності: 1073 грн. 1038 грн. 30 коп. = 35 грн.

Оскільки у позивача було травмовано нижню кінцівку, він був вимушений користуватися допомогою в доставці до лікарні, тому позивач користувався послугами таксі або витрачав кошти на заправку авто для діагностики, лікування та реабілітації від отриманих тілесних ушкоджень, на підтвердження останнього позивачем були надані страховій компанії чеки та квитанції на суму 2004 грн. 38 коп., яку відповідач Страхова компанія повинна відшкодувати позивачу, який на час настання страхового випадку не одержував доходів, відповідно п. 24.1 ст. 24, п. 26.5 ст. 26 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Далі позивач зазначив, що внаслідок наїзду на нього на пішохідному переході, йому було завдано тілесні ушкодження, заподіяно моральну шкоду, яка полягає в ушкодженні здоров'я (нога з коліна була відірвана, після чого пришита у лікарні), пошкоджена нижня кінцівка по сьогодні повністю не згибається та при кожному кроку позивач відчуває біль та нервову напругу. Розуміння того, що позивач більше ніколи не зможе ходити як здорова людина, викликають у нього психологічні переживання, які впливають на відносини в сім'ї та суспільстві, втрати морального характеру призвели до суттєвих порушень нормального життя позивача.

Посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" на його користь 712 грн. 35 коп. страхового відшкодування на лікування; 6472 грн. 70 коп. страхового відшкодування по тимчасовій втраті працездатності; 19314 грн. страхового відшкодування по тривалій втраті працездатності; 1555 грн. 87 коп. моральної шкоди; 4399 грн. 89 коп. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а з відповідача ОСОБА_4 стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Згодом, уточнивши позовні вимоги та посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути на його користь з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» 35 грн. частку страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності; 2004 грн. 38 коп. страхове відшкодування в рахунок витрат на доставку до закладу охорони здоров'я; 2550 грн. моральної шкоди; 313 грн. 85 коп. - пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування; стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 35 552 грн. 77 коп., а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК «Оранта-січ» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду 2550 грн., судові витрати 35,50 грн., а усього 2575,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду 15 000 грн., судові витрати у сумі 150 грн., а всього 15 150 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, а саме стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» на його користь 35 грн. частки страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності; 2004,3 грн. страхового відшкодування в рахунок витрат на доставку в заклади охорони здоров'я; 314,85 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 35 552,77 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

Судом встановлено, що 02.03.2012 р. у м. Запоріжжя на вул. Магістральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля ЗАЗ-1102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок якої було травмовано пішохода ОСОБА_3 та заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого уламкового перелому обох кісток гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків, які не є небезпечними для життя у момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров'я. Зазначена ДТП сталася з вини ОСОБА_4, що підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2012 р. у кримінальній справі № 0827/4920/2012 за його звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 10-12), який було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17.12.2012 р. та набрав законної сили (а.с. 14-16).

Із матеріалів справи вбачається, що 27.06.2013 року позивач звернувся до ПАТ СК "Оранта-Січ" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 27-28).

За результатами розгляду зазначеної заяви ПАТ СК "Оранта-Січ" прийняте рішення про визнання зазначеного ДТП страховим випадком, у зв'язку з чим ПАТ СК "Оранта-Січ" було складено страхові акти: від 11.07.2013 року, яким суму страхового відшкодування було визначено у розмірі 3580, 05 грн., як відшкодування витрат понесених позивачем у зв'язку із лікуванням, та від 23.12.2013 року, яким суму страхового відшкодування було визначено у розмірі 1038 грн. 30 коп. відшкодування витрат, пов'язаних із тимчасовою непрацездатністю позивача за період з 02.03.2012 р. по 30.03.2012 р.

Страховик сплатив позивачу суму 3508 грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 183 від 23.07.2013 р.

Друге страхове відшкодування у розмірі 1038 грн.30 коп. було здійснено страховиком 13.01.2014 р. Листом № 12-12/2649 від 10.07.2013р. відповідач повідомив позивача, що для отримання допомоги у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, останній повинен надати ПАТ "СК "Оранта-Січ" документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність громадян. Цього документу позивач до ПАТ "СК "Оранта-Січ" не надав, а згідно заяви від 02.12.13 р. надав інші документи, які не стосуються цього питання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "СК "Оранта-Січ" частки страхового відшкодування за тимчасову втрату працездатності у розмірі 35 грн. та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в розмірі 314,85 грн., оскільки страхове відшкодування було здійснено страховиком згідно положень ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" без порушень та в строк, зазначений у Законі.

Також, суд повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення та заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ "СК "Оранта-Січ" на користь позивача моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика, визначеного п.22.3 ст.22 вищезазначеного Закону, в розмірі 2550грн. Решту суми відшкодування в розмірі 15 000 грн. суд правомірно стягнув з винного у скоєнні ДТП ОСОБА_4

При ухваленні такого рішення судом враховані вимоги ст.ст. 23, 1167, 1166, 1187, 1194 ЦК України та роз'яснення, викладені у Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України судом правомірно стягнуті судові витрати з відповідачів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в цих частинах позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на доставку позивача до закладу охорони здоров'я, суд виходив з того, що вимога є необґрунтованою, оскільки будь-які докази понесення позивачем витрат, зазначених у пункті 26.5 ст. 26 Закону, зокрема витрат на його доставку до закладу охорони здоров'я у розмірі 2004, 38 грн., про які заявляє позивач у своїй уточненій позовній заяві, у матеріалах справи відсутні.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до пункту 26.5 ст. 26 Закону потерпілим, які на момент настання страхового випадку не одержували доходів, у зв'язку із стійкою втратою працездатності відшкодовуються витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням та доглядом у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Згідно з медичною довідкою КП ЦРП Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 знаходився на амбулаторному лікуванні з 07.09.2012 року по 11.06.2013 року (а.с.76).

До уточненої позовної заяви позивачем надані чеки про користування послугами таксі та чеки на пальне в загальній сумі 2004,38 коп. (а.с. 117-124). Як пояснив позивач в судовому засіданні апеляційного суду, на момент настання страхового випадку він не працював і доходів не отримував та в період знаходження на амбулаторному лікуванні у зв'язку з ушкодженням ніг він не мав фізичної можливості самостійно приїздити до лікарні, тому був вимушений користуватися послугами таксі та друзів, які його возила на своїх автомобілях, а він купляв пальне. Ці пояснення узгоджуються з матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Оранта-січ" на користь позивача витрати на його доставку до закладу охорони здоров'я у розмірі 972,60 грн., які він затратив виключно на послуги таксі. Тому, рішення суду в цій частині на підставі п.3, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2015 року по цій справі в частині відмови у стягненні страхового відшкодування в сумі 2004,38 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Оранта-січ» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 972,60 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: