Ухвала

іменем україни

17 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу майнового паю недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_7, на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у липні 2012 року він за пропозицією відповідача ОСОБА_5 відповідно до усного договору купівлі-продажу продав останньому за 80 тис. грн як будматеріали приміщення корівника, розташованого у с. Мильськ Рожищенського району Волинської області, яке належало йому, починаючи із 2007 року як майновий пай. На підтвердження укладення договору та виплати решти грошових коштів у сумі 40 тис. грн після реалізації будматеріалів від демонтажу корівника 03 серпня 2012 року ОСОБА_5 написав ОСОБА_4 розписку. Посилаючись на те, що відповідач сплатив йому лише 40 тис. грн, а решту грошей від узгодженої суми, розібравши приміщення корівника та продавши отримані будівельні матеріали, йому не віддав, тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 40 тис. грн боргу та судові витрати.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 подав зустрічний позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25 вересня 2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, згідно з яким останній набув у власність майновий пай, зазначивши, що продавець ОСОБА_6 не мав оформлених належним чином документів на майно, яке відчужував. Також просив стягнути на свою користь судовий збір.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2015 року, первісний позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 40 тис. грн боргу.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, від імені якого діє представник ОСОБА_7, просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності й обґрунтованості указаного позову та стягнення боргу на підставі розписки.

Крім того, правильним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову та визнання недійсним вищевказаного договору купівлі-продажу майнового паю, адже ОСОБА_5 не є його стороною і цей договір не порушує його прав.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова