У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфова Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 01 вересня 2014 року вона вступила на денну навчання у магістратуру Саратовського державного університету ім. Чернишевського. Вказувала, що вона перебуває на утриманні матері, проте остання має невеликий заробіток. Позивачка має проблеми зі здоров'ям, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько позивачки - ОСОБА_5 отримує значну пенсію та продовжує працювати у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області, інших дітей не має.

Просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 25 %, починаючи з 02 вересня 2014 року і до закінчення навчання.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на період навчання, починаючи з 02 вересня 2014 року і до досягнення 23 років − до ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що після розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у 2009 році їх дочка ОСОБА_4 залишилася проживати з матір'ю.

З 01 вересня 2014 року позивачка навчається у магістратурі Саратовського державного університету ім. Чернишевського на денній формі навчання (а. с. 56).

Згідно з довідкою Саратовського державного університету ім. Чернишевського від 28 листопада 2014 року ОСОБА_4 отримує стипендію у розмірі 1 470 рублів. За період навчання з вересня по 30 листопада 2014 року їй виплачено 8 312 рублів, що включає 4 тис. рублів матеріальної допомоги (а. с. 96).

Відповідно до довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави» від 26 червня 2014 року № 3370/1 позивачка має хронічне захворювання, перебуває на диспансерному обліку (а. с. 23).

Згідно з довідкою Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави» від 26 вересня 2014 року № 3371/2 ОСОБА_6 також перебуває на диспансерному обліку (а. с. 22).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_875/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_879/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_798/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1>. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_798/ed_2014_10_14/pravo1/T022947.html?pravo=1> при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 2 147 грн 83 коп. (а. с. 27).

При цьому відповідач продовжує працювати у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області та отримує заробітну плату у розмірі 1 106 грн 31 коп. (а. с. 46).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь його матері ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2014 року змінено розмір стягуваних з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_7 до 3/5 частини заробітку щомісячно, довічно (а. с. 45).

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 02 квітня 2015 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів відмовлено (а. с. 133−134).

Суди обґрунтовано задовольнили позов частково відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України, оскільки належними та допустимими доказами в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України підтверджено як потребу позивачки матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, так і можливість відповідача надавати таку допомогу у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.