Провадження № 2/521/4757/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху.

16 липня 2015 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мирончук Н.В., перевіривши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ч.1 статті 121 ЦПК України, суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 119 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119-121 ЦПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та перелік документів, що додаються до заяви та підтверджують зазначені обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість на підставі договору позики, але в матеріалах справи відсутній вказаний договір.

Відповідно ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Але в таких випадках в розписці повинно бути зазначено: дату складання, прізвище, імя, по батькові позичальника, його паспортні дані та місце проживання, прізвище, імя, по батькові позикодавця, його паспортні дані та місце проживання, сума боргу, вказівка про зобовязання повернути борг до конкретної дати.

Позивач долучив до позову ксерокопії розписок від 23.07.2011 р. та 11.01.2011 р., та в них не вказано місце проживання позичальника та позикодавця, паспортних даних позикодавця.

Також, не надано доказів про звернення позивача до відповідача щодо повернення йому зазначених сум, та доказів відносно того, що відповідач відмовилася повертати зазначені суми грошових коштів.

Отже, позивачу необхідно надати докази звернення позивача до відповідача стосовно повернення йому зазначених сум, та докази того, що відповідач відмовилася повертати зазначені суми грошових коштів, оскільки із зазначеного не вбачається, що існує спір.

В розписках вказана дата їх складання 23.07.2011 р. та 11.01.2011 р., але позивачем не надано доказів на підтвердження того, чи звертався раніше позивач до суду щодо стягнення заборгованості за договором позики, який, як вказує позивач підтверджується зазначеними ним розписками.

Також, позивачем у позові зазначено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2014 року, шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, але доказів які це підтверджують до позову не долучено.

Таким чином, позивачу необхідно долучити до матеріалів справи рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2014 року про розірвання шлюбу.

Також, згідно ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві позивачем повинно бути, зокрема, зазначено документи, що підтверджують сплату судового збору.

Проте, доказів сплати судового збору позивачем до позову не долучено.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

01 листопада 2011 року набув чинності Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року N3674-VI, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.1ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Замість того, щоб сплатити судовий збір у належному розмірі, позивач до позову долучив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, у звязку з тим, що він являється інвалідом третьої групи та на підтвердження вказаного долучив ксерокопію посвідчення, відповідно до якого ОСОБА_1, 16 квітря ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом третьої групи. Доказів того, якиий розмір пенсії позивач отримує та чи працює на час звернення до суду, ним до позову не долучено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав у позику під проценти 10000 та 2000 доларів США та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 927387,85грн..

Проте, особа яка знаходиться у тяжкому матеріальному становищі не буде надавати свої кошти у позику іншим особам. Надання коштів у позику іншим особам під проценти свідчить саме не про важкий матеріальний стан, а саме про те, що особа володіє надлишками коштів, а тому їх надає іншим у позику під проценти.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України «Про судовий збір», законодавець встановив зазначені розміри судового збору, з урахуванням середнього розміру доходів громадян, у тому числі і з урахуванням встановлених розмірів пенсій.

Статттею 5 Закон України «Про судовий збір», зазначено перелік осіб, яким законодавець встановив пільги щодо сплати судового збору.

Так, відповідно до ч.1 п.9 ст.5 ст.3 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються - інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Виходячи з наведеної норми Закону, позивач до зазначених цією статтею осіб, не відноситься, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати ним судового збору.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені судом недоліки позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем, або його представником їз зазначенням дати її подання.

Позов подано ОСОБА_1, але підписаний адвокатом ОСОБА_3.

Проте, в довіреності, долученій до матеріалів справи не зазначено, що представнику довіряється підписувати позов від імені позивача.

Між тим, законодавством зазначено вимоги до змісту доручення.

Так, у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

У тексті довіреності мають бути зазначені місце і дата її складання (підписання), прізвища, імена, по батькові, місце проживання представника і особи, яку представляють, а в необхідних випадках і посаду, яку вони займають. У довіреностях на ім'я адвокатів зазначаються їх статус та членство в адвокатському об'єднанні (якщо адвокат є членом адвокатського об'єднання).

Форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Строк довіреності встановлюється у довіреності. Строк дії посвідченої довіреності зазначається словами та визначається роками, місяцями, тижнями, днями.

Згідно наданої представником довіреності, вказано, що ОСОБА_1 уповноважує адвоката здійснювати представництво в судах з правом пред'явлення позову з повноваженнямии, які надані законом заявнику, у тому числі підписувати скарги (апеляційну чи касаційну).

Однак, наведене не передбачає право підпису позовної заяви.

За таких обставин, є необхідним надати докази на підтвердження повноважень представника на право підпису позовної заяви, завірених в установлений законодавством спосіб.

Вищенаведені недоліки позовної заяви, унеможливлюють своєчасний розгляд зазначеної справи.

Суддя відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позовну заяву подано позивачем без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 121 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст., 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки позовної заяви.

Вказані документи необхідно надати, або надіслати, або надати до суду, супровідним листом, з посиланням на номер справи, у кількості з урахуванням відповідачів по справі.

У разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук