Справа № 137/1219/15-ц Провадження № 22-ц/772/2597/2015Головуючий в суді першої інстанції Гопкін П. В.
Категорія Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

При секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року за скаргою прокурора Літинського району Вінницької області на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області Фігури В.М., -

встановила:

17 липня 2015 року Прокурор Літинського району Вінницької області звернувся до суду із вказаною скаргою в інтересах Вінницької обласної ради в особі Літинської центральної районної лікарні , мотивуючи тим, що 02.04.2014 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Літинського районного суду Вінницької області від 27.02.2014 року, яке набрало законної сили 10.03.2014 р., про стягнення з ОСОБА_1. на рахунок бюджету Вінницької обласної ради витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину, в сумі 1965, 14 грн. 12.04.2014 року виконавчий лист по даній справі пред'явлений прокурором Літинського району на виконання до відділу Державної виконавчої служби Літинського РУЮ у Вінницькій області. 17.04.2014 р. державним виконавцем відділу ДВС Літинського РУЮ Фігурою В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43014870. З дня відкриття виконавчого провадження вищевказаний виконавчий лист залишається не виконаним до цього часу через неналежне виконання державним виконавцем Фігурою В.М. своїх повноважень, передбачених ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Зокрема виконавцем не внесено обтяження на транспортний засіб, який належить боржнику, до державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також не звернуто стягнення на житлове приміщення, яке належить ОСОБА_1

Просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця, а також зобов'язати останнього вжити заходів, передбачених ст. ст. 32, 52, 57 Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року скаргу Прокурора Літинського району Вінницької області на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області Фігури В.М. задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області Фігури В.М. в частині несвоєчасного внесення реєстраційного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження рухомого майна боржника ОСОБА_1.

В задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Літинського РУЮ Вінницької області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №137/315/14-ц в загальному було виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині накладення арешту на рухоме майно боржника та направлення вказаної постанови до Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області. При цьому держатель Реєстру обтяжень рухомого майна - Мін'юст не здійснює будь-яких функцій щодо реєстрації, перереєстрації, обліку транспортних засобів та відомостей про їх обтяження. Крім того, на час звернення прокуратури до суду із відповідною скаргою , державним виконавцем вже було внесено запис в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом №47389982 від 09.07.2015 року.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом статей 1,11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 прокурор має право звернутися до суду зі скаргою у зазначених справах не лише як учасник виконавчого провадження, статусу якого він набуває при відкритті виконавчого провадження за його заявою у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді (частина перша статті 7, пункт 2 частини першої статті 19 Закону про виконавче провадження), а й при здійсненні представництва в суді особи, яка є стороною виконавчого провадження, відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру», статей 45 - 46 ЦПК.

Судом встановлено, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 27.02.2014 рок, яке набрало законної сили 10.03.2014 року, задоволено позов прокурора Літинського району Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради до ОСОБА_1. та стягнуто з відповідача на рахунок бюджету Вінницької обласної ради витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_2. в сумі 1965,14 грн.

На виконання вказаного рішення 02.04.2014 року Літинським районним судом видано виконавчий лист № 137/315/14-ц, та пред'явлено його до виконання до відділу ВДВС Літинського РУЮ у Вінницькій області (а.с. 5,6).

17.04.2014 року державним виконавцем ВДВС Літинського РУЮ Фігурою В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення (а.с. 6).

29.05.2014 року державним виконавцем ВДВС Літинського РУЮ Фігурою В.М. винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1. - автомобіля марки ВАЗ 2101, білого кольору, 1972 року випуску, кузов НОМЕР_1, днз НОМЕР_2 у межах суми звернення стягнення 2207,20 грн. та оголошено заборону його відчуження та направлено копію вищезазначеної постанови до МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 19).

Відповідно до повідомлення Міжрайонного реєстраційно-екзаменаційного відділу ДАІ УМВС України у Вінницькій області від 19.06.2014 року накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій на транспортний засіб ВАЗ 2101, кузов НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 (а.с. 20).

Згідно з актом державного виконавця від 28 липня 2014 року при виїзді за місцем проживання боржника ОСОБА_1. для проведення опису і арешту автомобіля для подальшої реалізації в рахунок погашення боргів, було встановлено відсутність транспортного засобу, місцеперебування його невідомо. Іншого майна на праві власності та ліквідного майна не виявлено (а.с. 21).

29.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника -автомобіля марки ВАЗ 2101, білого кольору, 1972 року випуску, кузов НОМЕР_1, днз НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (а.с. 22) та 18.08.2014 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с. 24).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом , зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження .

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи

майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004 року «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження;

держатель Реєстру - Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру.

Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України № 57/5 від 07.07.2006 року «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна визначено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство "Національні інформаційні системи", державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.07.2015 року на підставі постанови ВДВС Літинського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.05.2014 року Вінницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» було зареєстровано обтяження всього рухомого майна ОСОБА_1. та заборону його відчуження (а.с. 111).

Таким чином, в порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Літинського ВДВС Вінницького РУЮ Фігурою В.М. не було направлено копію постанови про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 29.05.2014 року до органу, що веде Державний реєстр обтяжень рухомого майна, а заяву в електронному вигляді до державного реєстратора направлено лише 09.07.2015 року , що підтверджується самим державним виконавцем в своїх запереченнях на позовну заяву (а.с. 33-34).

Тобто, бездіяльність державного виконавця, яка полягала у значному зволіканні у вчинення дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» порушила права стягувача на можливість своєчасного отримання задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення скарги прокурора Літинського району в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Літинскього ВДВС Фігури В.М. щодо несвоєчасного внесення реєстраційного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна є обґрунтованим.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області відхилити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: