У х в а л а

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним підвищення публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з 30 листопада 2008 року в односторонньому порядку розміру процентної ставки з 11,04% до 13,08% за кредитним договором, укладеним 31 серпня 2007 року.

Позов мотивовано тим, що 31 серпня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США, строком до 31 серпня 2022 року зі сплатою 11,04% річних. В порушення вимог закону та вимог кредитного договору, банк, без належного повідомлення позивача, в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до 13,08% річних, про що позивачу стало відомо лише у вересні 2013 року. Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив визнати недійсним підвищення процентної ставки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 червня

2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення апеляційного суду залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника позивача про перегляд даного рішення суду касаційної інстанції в порядку, визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК України.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що в свою чергу, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником матеріали колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2011 року у справі про визнання недійсним підвищення процентної ставки за договором.

Зі змісту поданої копії рішення суду касаційної інстанції, на яке посилається заявник в обґрунтування заяви не вбачається наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права у правовідносинах, подібних, вирішеним у даній цивільній справі.

Під подібними правовідносинами слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту зазначеного вище рішення, не вбачається тотожність фактичних обставин, встановлених судом у іншій справі, ніж встановлені у даному спорі.

Доводи заявника фактично зводяться до переоцінки доказів та обставин, встановлених судами в ході розгляду справи, зокрема щодо повідомлення особи про підвищення процентної ставки та доказів, якими це підтверджується.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором, за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська