УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та просять стягнути на свою користь з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області за рахунок коштів Державного бюджету України матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

При цьому посилається на те, що 17.06.2014 року близько 14 год. 30 хв., їй зателефонував син ОСОБА_1, та повідомив, що за адресою проживання її батьків, а саме: Одеська обл. Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30, зявилось пять осіб, які представилися працівниками першого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області, з метою проведення обшуку. Після чого вона звязалась зі своїм адвокатом ОСОБА_3, та вони разом прибули за зазначеною адресою. Її пропустили у кімнату, як потім стало відомо, до слідчого з ОВС першого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_4, яка повідомила її, що є ухвала Приморського районного суду за підписом слідчого судді Кушніренко Ю. від 17.06.2014 р. про проведення обшуку у помешканні за її фактичним місцем проживанням, а саме: Одеська обл. Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30, в рамках кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК Україні. Відповідну ухвалу, ще до її приїзду було вручено її матері ОСОБА_5

Вона одразу повідомила, що хоче скористатися правовою допомогою свого адвоката ОСОБА_3, який прибув разом з нею, та якого на порозі у будинок не пропускала невідома на той час особа (згідно протоколу обшуку від 17.06.2014 р. це був старший оперуповноважений 1 ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_6А). Проте ОСОБА_4 їй було відмовлено мотивуючі тим, що вона вже почала проводити обшук, та ні яких осіб до проведення обшуку не допустить. Її адвокат ОСОБА_3 предявив старшому оперуповноваженому ОСОБА_6, який не допускав його для надання їй правової допомоги, адвокатське посвідчення, договір укладений з нею на здійснення правової допомоги, та ордер, однак посадова особа, пославшись на вказівку слідчого з ОВС першого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_4, про не допуск до проведення обшуку, так і не допустила його для надання їй відповідної правової допомоги.

У звязку з проведенням слідчим ОВС першого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів ОСОБА_4 незаконного обшуку, нею було понесені витрати, повязані зі сплатою послуг за надання юридичної допомоги, повязаної з оскарженням дій слідчого та проведенням заходів, щодо повернення вилучених в неї в ході обшуку особистих речей, які жодним чином до кримінального провадження №0000060 відношення не мають. Дані витрати відповідно до договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_3 складають 8000 гривень. Також їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що під час недопуску її адвоката для надання їй кваліфікованої юридичної допомоги в момент проведення слідчої дії на неї психологічно тиснули та заподіяли невідновлюваної моральної шкоди. В момент обмеження слідчим її права на захист в її психіці відбулися непоправні зміни, оскільки вона втратила довіру до людей, сама стала роздратованою, через що різко погіршились її відносини з друзями та знайомими, вона стала погано спати, страждає на безсоння від усього цього страждає її фізичне здоровя, таким чином вона повинна витрачати додаткові зусилля на організацію свого життя.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси Кушніренко Ю.С. від 17.06.2014 р. надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживанням головного бухгалтера ТОВ „Південний електротехнічний завод ОСОБА_2, а саме за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30, в рамках кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК Україні.

Згідно протоколу обшуку від 17.06.2014 р. ст. слідчим 1-го ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_4 в період з 14 год.50 хв. за участю власника приміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_2, за участю ст. о/у ОСОБА_6, ОСОБА_7 та в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено обшук приміщення за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30.

Як вбачається з угоди № 2-17/06/14 від 17.06.2014 р. про надання правової допомоги та додаткової угоди № 2-17/06/14 від 17.06.2014 р. ОСОБА_2 доручає адвокату ОСОБА_3, а останній приймає зобовязання по представленню інтересів клієнта у кримінальному провадженні №0000060 у відповідності до ст. 45 - 48 КПК України з усіма правами та обовязками захисника у кримінальному провадженні. Гонорар становить 8000 гривень.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 2-17/06/14 від 17.06.2014 р. ОСОБА_2 сплатила 8000 гривень адвокату ОСОБА_3

Відповідно до акту фіксації від 17.06.2014 р. адвоката ОСОБА_3 не було допущено до захисту інтересів ОСОБА_2 при проведенні обшуку, що був здійснений 17.06.2014 р. за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30.

Згідно ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно до п.25 ч. 1 ст.3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, секретар судового засідання, судовий розпорядник;

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Отже, в порушення законних прав та інтересів позивачки, слідчий не дозволив їй під час проведення обшуку скористатися правовою допомогою адвоката ОСОБА_3, запрошеного в якості захисника, чим порушив встановлене статтею 59 Конституції право на правову допомогу, та ст. 236 КПК України, щодо можливості участі захисника при здійсненні обшуку.

Суд вважає надуманими посилання відповідача на те, що в момент проведення обшуку слідчий не мала змоги перевірити наявність відомостей щодо адвоката ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі адвокатів України та відповідно надати оцінку законності присутності останнього при проведенні слідчих дій, оскільки адвокатом було надано належні документи на представництво інтересів ОСОБА_2, а саме адвокатське посвідчення, договір укладений з позивачкою на здійснення правової допомоги, та ордер та крім того не є обовязком слідчого перевірка цих повноважень.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожний має право на відшкодування за рахунок Держави або органів місцевого самоврядування матеріального й морального збитку, заподіяного незаконними рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів Державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами при здійсненні ними своїх службових обовязків.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку. Обшук приміщення за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Гагаріна, 30 було проведено на законних підставах, зокрема на підставі ухвали слідчого судді від 17.06.2014 р., однак процедура проведення обшуку не відповідала вимогам Конституції України та КПК України, тому сам обшук не є законним а є таким, що призвів до грубого порушення прав позивачки.

Відповідно до п. 5 ст.3 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду громадянинові повинен бути відшкодована моральна шкода.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 4 вказаного Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Отже, позивачка має право на відшкодування їй моральних збитків, завданих незаконними діями слідчих органів на підставі спеціального закону і ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, суд вважає, що позивачці повинна бути відшкодована нанесена їй моральна шкода, розмір якої, з урахуванням конкретних обставин справи, суд встановлює у розмірі 5000 гривень.

Зважаючи на ту обставину, що органами слідства позивачці було заподіяно моральну шкоду, суд вважає, що ця моральна шкода, відповідно до норм вищенаведеного закону, підлягає стягненню з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивачки у розмірі 5000 гривень.

Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 8000 гривень, оскільки кошти сплачені нею адвокату не є прямою матеріальною шкодою, а є витратами, що сплачені адвокату за представництво інтересів позивачки у кримінальному провадженні №0000060, а не за участь при проведенні конкретної дії обшуку, до якої не було допущено адвоката.

Керуючись ст.ст. 1, 3 ,4 Законом України Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду , ст.ст. 23, 1176 ЦК України, ст. ст. 5, 7, 11, 208, 209, 210, 213-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

26.03.2015