У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Гримич М.К.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору нікчемним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 24 червня 2008 року отримала у банку платіжну картку, про умови договору їй було повідомлено усній формі, примірник вказаного договору вона не отримувала, однак з часом стала помічати, що кошти, які вона вносила на погашення карткового кредиту списувалися банком у більшому розмірі. На письмове звернення щодо отримання копії кредитного договору вона отримала відмову.

Враховуючи наведене та вважаючи дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать закону, просила визнати нікчемним договір від 24 червня 2008 року, укладений між сторонами по справі.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10 червня 2014 року позов задоволено. Визнано нікчемним договір від 24 червня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивач ОСОБА_4 отримала кошти за даним кредитним договором, частково здійснювала погашення кредиту, тобто протягом певного періоду часу визнавала та виконувала умови договору, укладеного між нею та банком, а тому позовні вимоги визнав безпідставними та необґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

М.К. Гримич