АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4938/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернулась у грудні 2014 року.

Зазначала, що 20.11.1999 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від якого сторони мають дитину ОСОБА_5 Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми правами та обов'язками. Крім того дитина поглиблено вивчає англійську та німецьку мови, що потребує значних витрат. З урахуванням викладеного просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, а також стягнути на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 365,00 грн.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення в частині позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини сторонами не оскаржено, тому, у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 20.11.1999 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, від якого сторони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2007 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2006 року і до її повноліття.

Як вбачається з довідки ЖЕК №204 від 24.11.2014 року ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з встановленого факту свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дитини.

Натомість колегія не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №101-653/01 від 26.01.2015 року, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дочки, вбачається, що батько з дитиною не проживає, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини.

ОСОБА_3 було двічі запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав відносно доньки, однак він не з'явився.

На підставі цього зроблено висновок, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень доньці, не турбується про стан її здоров'я

З метою захисту майбутнього та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 48, 49).

Задовольняючи позов про позбавлення відповідача батьківських прав суд поклав в основу рішення лише пояснення позивача та зазначений висновок.

При цьому суд не звернув уваги, що висновок грунтується також на поясненні лише позивача, без заслухування пояснень батька дитини. Він не містить ґрунтовного аналізу причин таких взаємин сторін та необхідність позбавлення батьківських прав неповнолітньої дитини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 зазначав, що виклик на засідання органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації ним не отримувався, що позбавило його права бути присутнім під час засідання комісії, а тому його неявка не може свідчити про ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Згідно характеристики ТОВ «Гір Сервіс» відповідач позитивно проявив себе під час виконання своїх обов'язки, ввічливо та тактично спілкується з колегами по роботі. Жодного разу не був в конфліктних ситуаціях та має заслужену повагу серед співробітників.

Посилаючись на те, що він ніколи не діяв на шкоду дитині, вважає, що рішення суду в частині позбавлення його батьківських прав відносно доньки є незаконним та необґрунтованим.

Аналізуючи встановлені судом взаємин сторін і вимоги закону, що регулюють дані правовідносини, колегія суддів, приходить до висновку, що між сторонами дійсно склалися стосунки, за яких батьки уникають спілкування між собою після фактичного припинення шлюбних відносин, що опосередковано вплинуло на стосунки відповідача з донькою, спілкування з якою, з урахуванням віку, можливе лише за згоди матері.

На думку колегії суддів, задовольняючи позов суд першої інстанції не врахував, що позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Разом з тим колегія суддів враховує, що батько розуміє свій обов'язок щодо участі у вихованні та утриманні дитини, бажає приймати таку участь та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав в даному випадку є передчасним, а тому в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: