Справа №2-4773/04
Провадження№ 6/266/108/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шишилина О.Г., при секретарі Маросіній Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця за погодженням з начальником Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням, зазначивши, що Приморським ВДВС примусово виконується виконавчий лист Приморського районного суду м. Маріуполя № 2-4773 від 22.04.2004 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмирі ? частини з доходів до повноліття дитини.

В зв`язку із цим, з метою повного, всебічного і своєчасного виконання рішення суду, просив тимчасово обмежити право виїзду боржника за кордон.

Відповідно до ч.2 ст.3771 ЦК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник Приморського ВДВС у судове засідання не з`явився, письмово просив розглянути подання за його відсутності.

Як вбачається з подання державного виконавця, боржник не виконав своїх зобовязань тому йому слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування вимог посилається на постанови про відкриття виконавчих проваджень, виконавчі документ, що надійшли на примусове виконання, запити до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції.

З копії виконавчого листа вбачається, що виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні за місцем роботи боржника. Так останній раз в ПАО «Азовелектросталь» і заборгованості із сплати аліментів не мав. Виконавчий лист направлено до подальшого виконання до приморського ВДВС. Постановою держвиконавця 06.05.2014р. відкрито ВП 43182428 за вказаним виконавчим листом. Державним виконавцем було проведено виконавчи дії та 11.02.2015р. на адресу боржника направлено Вимогу про зобовязання зявлення до держвиконавця в призначений час. Актом держвиконавця від 19.08.2015р перевірено боржника за адресом проживання та встановлено, що останній не проживає.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань. При цьому, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно вищевказаних норм вбачається, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням - дії чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

При цьому особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухилення, поки не буде доведено протилежне.

Такого висновку дійшов ВСУ узагальнивши судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресом, зазначеною у виконавчому документі.

Заявник посилається в поданні, що копії постанов про відкриття виконавчих проваджень надіслано боржнику у визначеному законодавством порядку. Однак до подання, державний виконавець доказів щодо направлення рекомендованого листа та відповідного повідомлення суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів доданих до подання, державним виконавцем були вжиті передбачені законом заходи для примусового виконання виконавчих документів, проте державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржнику надсилались копії постанов про відкриття проваджень рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що боржник отримав їх копії, як це передбачено ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, державний виконавець посилається, на обставину заборгованості боржника по аліментам в сумі 14888,73 грн. Як вбачається із змісту положень СК України та виконавчого листа, аліменти складають із періодичних щомісячних платежів, проте доказів наявності заборгованості та розрахунок за який період нарахована заборгованість держвиконавець суду не надав. З самого виконавчого листа слідує, що і за останнім місцем роботи заборгованості у боржника не має.

Таким чином, державний виконавцем не надано доказів свідомого ухилення боржника від виконання виконавчого документу і навпаки у відсутність доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження і наявності заборгованості, а також враховуючи положення ч.1 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець передчасно поставив питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 11,25,27,31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.377-1,209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути продано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Шишилін О. Г.