У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання правовідношення припиненим та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за якою просить суд визнати припиненими всі правовідносини та зобовязання між нею та ТОВ «Кредитні ініціативи» згідно:

· кредитного договору від 27.12.2006 № 937 укладеного між нею та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»;

· договору застави автотранспорту № 937/937, укладеного 27.12.2006 між нею та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»;

· додаткового договору від 01.11.2008 № 1 укладеного між нею та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» до кредитного договору № 937 від 27.12.2006 року;

· додаткового договору № 2 від 01.12.2008 року, укладеного між нею та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» до кредитного договору № 937 від 27.12.2006 року;

· договору № 2, укладеного між нею та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» 02.03.2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 937 від 27.12.2006 року;

Позивач також просить суду зобовязати відповідача видати їй довідку про повну відсутність заборгованості за кредитним договором № 937 від 27.12.2006 року укладеного між нею та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк»; виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 4191, виданого 25.03.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 2512, про звернення стягнення на автомобіль марки HUNDAI, моделі MATRIX 1.6 номер шасі (кузова, рами) KMHPM81CP6U262557, кольору зеленого, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006, що належить на праві власності ОСОБА_1, за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості на загальну суму 216 950,74 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати.

Позивачем ОСОБА_1 також подана до суду заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 4191, виданого 25.03.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 2512, про звернення стягнення на автомобіль марки HUNDAI, моделі MATRIX 1.6 номер шасі (кузова, рами) KMHPM81CP6U262557, кольору зеленого, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006, що належить на праві власності ОСОБА_1, за рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості на загальну суму 216 950,74 грн. та зупинення виконавчого провадження ВП № 45102090 Відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції згідно зазначеного виконавчого напису.

Заборонити відповідачу вживати заходи щодо вчинення нових виконавчих написів згідно укладеного 27.12.2006 року між позивачем та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» кредитного договору № 937.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначив, що вважає, що договірні зобовязання за вищевказаними договорами припиненими, оскільки зобовязання нею повністю виконані.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03.03.2014 року було задоволено позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» та присуджено стягнути з неї 76 640,64 грн. (весь залишок тіла кредиту та відсотки) та 766,41 грн. судових витрат. Дане рішення виконане нею в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 14.01.2015 року про сплату 30 000,00 грн., квитанцією від 18.02.2015 року про сплату 25 167,71 грн., квитанцією від 19.02.2015 на суму 30 000,00 грн. та постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.03.2015 року.

Тому позивач вважає, що зазначений виконавчий напис винесений з порушенням вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши подану позивачем заяву та матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Із заяви про забезпечення позову та матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 27.12.2006 № 937 укладеним між ОСОБА_1 та АК ПІБ (ЗАТ), яке було перейменоване у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк». Доводи, які позивач зазначив в обґрунтування своєї правомірної поведінки не відповідають дійсності, оскільки повне виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03.03.2014 року відбулося лише протягом січня лютого 2015 року. Протягом часу до повного виконання зазначеного рішення відповідач міг нараховувати штрафні санкції відповідно до умов укладеного між сторонами договору. З наданих позивачем суду доказів неможливо встановити чи були проведені відповідачем відповідні нарахування, що могло стати підставою для вчинення нотаріусом зазначеного виконавчого напису, тобто достеменно встановити правомірність його винесення або неправомірність.

Позивачем не надано належних доказів своєї правомірної поведінки та на підтвердження того факту, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, позивачем не надано копії відповідного виконавчого напису та підтвердження його вчинення, незважаючи на той факт, що він обізнаний про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом, та не позбавлений права знайомитися з матеріалами виконавчого провадження та отримати його копію у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Не надано суду і доказів відкриття відповідного виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Дергачова