Справа №303/6759/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі: Чучка Н.В.

за участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою начальника КЕВ м. Мукачево М.В. Федчик на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року у цивільній справі за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Міністерства оборони України до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за надані послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве Міністерства оборони України звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з громадянина ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості у розмірі 3731,88 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду начальник КЕВ м. Мукачево М.В. Федчик подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а тому вважає, що рішення підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до висновку проте, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 разом з сім'єю проживав у кімнаті АДРЕСА_2, що у підпорядкуванні Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве Міністерства оборони України з 2003 року по 2010 рік (а.с. 5-9).

Відповідно до довідки начальника КЕВ м. Мукачеве станом на 2014 рік за ОСОБА_2 рахується заборгованість по спожитим комунальним послугам з 2009 року (а.с.10).

З 28.07.2010 року відповідач ОСОБА_2 разом з сім'єю проживає у власній квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 37,38).

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік ( ч.2 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, що заборгованість за спожиті комунальні послуги нараховані в період з 2009 року по 2010 рік включно, отже можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд у зацікавленої сторони виникло з 2010 року. А позовна заява позивачем подана до суду 28.10.2014 року.

Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника КЕВ м. Мукачево М.В. Федчик, - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді