АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5737/15 Головуючий І-ої інстанції: Цвіра Д.М.
Справа № 638/3341/15-ц Доповідач: Пшенічна Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Пшенічної Л.В.,

суддів колегії - Хорошевського О.М., Довгаль А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2011 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» звернулось до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 10 вересня 2008 року між АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 248800 доларів США строком до 10 вересня 2015 року зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом. ОСОБА_4, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит у терміни, встановлені графіком погашення кредиту та проценти за користування кредитом.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки з ОСОБА_3, відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за вищевказаним кредитним договором в тому ж обсязі, що і ОСОБА_4

ОСОБА_4 належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 6 жовтня 2010 року допустив заборгованість у розмірі 262085,73 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 2073071,91 грн., з яких:

-228472,03 дол.США або 1807190,91 грн. - заборгованість за кредитом;

-9106,63 дол.США або 72032,53 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

-21438,63 дол.США або 169577,42 грн. - прострочена заборгованість по процентам;

-1169,45 дол.США або 9250,21 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

-1898,99 дол.США або 15020,84 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 262085,73 дол.США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату винесення судом рішення.

5 квітня 2011 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву про зміну умов кредитного договору, яка ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2011 року залишена без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2011 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 2074891,91 грн.

24 жовтня 2011 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

10 березня 2015 року відповідачка ОСОБА_3 подала заяву про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2011 року, яка ухвалою цього ж суду від 24 червня 2015 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за яким утворилася заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором з ОСОБА_3 був укладений договір поруки. З урахуванням наведеного,суд стягнув заборгованість солідарно з боржника та поручителя.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не оспорює наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, а лише посилається на те, що згідно з п. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою, оскільки протягом 6 місяців після настання строку виконання основного зобов'язання Банком до неї не було пред'явлено вимогу про погашення заборгованості.

Цей довід судовою колегією не приймається, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи.

З п.1.2.8 кредитного договору вбачається, що кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості є 10 вересня 2015 року (а.с 5).

В п. 1.2 договору поруки зазначено, що Поручителю добре відомо усі умови Основного договору. серед інших умов і наведений строк дії основного зобов'язання .

З позовом позивач звернувся до суду 29.10. 2010 року, тобто в межах строків передбачених законом, а тому відсутні підстави вважати поруку припиненою.

Судовою колегією також не приймається посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного суду України від 17 вересня 2014 року, оскільки рішення судом першої інстанції ухвалено 22 серпня 2011 року

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2011 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії