Провадження №2/751/12/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Деркача О.Г.
при секретарі Гармаш-Лящинська М.В.
за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -
14.12.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «АКБ «Київ» про стягнення коштів за договором банківського вкладу у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.1-3). Мотивуючи свої вимоги тим, що 14.10.2013 між нею та ПАТ «АКБ «Київ» укладено Договір банківського строкового вкладу «Вагомий внесок» № 145241, відповідно до умов якого вона тимчасово розмістила у відповідача грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. на вкладному рахунку, строком 370 календарних днів, датою повернення 19.10.2014. Зазначає, що 17.09.2014 вона звернулася до банку для отримання депозиту, проте належні їй кошти відповідачем не повернуті. Посилаючись на норми цивільного законодавства, просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 100 000,00 грн.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Додатково вказали, що відповідач частково виплатив грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.60), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними. Керуючись ст. ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.10.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» було укладено договір № 145241 банківського строкового вкладу «Вагомий внесок» (а.с.4-7), згідно якого вкладник розмістив в банку тимчасово вільні кошти в сумі 100 000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 на умовах цього договору; строк розміщення депозиту складає 370 календарних днів, дата повернення депозиту - 19.10.2014. Відповідно до п. 5.3., за письмовою заявою вкладника про дострокове повернення депозиту, банк повертає вкладнику депозит та нараховані відповідно до умов договору проценти в день, зазначений в цій заяві, шляхом перерахування грошових коштів на поточні рахунки вкладника, зазначені в п. 5.1. розділу 5 цього договору.
Як вбачається з копії платіжного доручення № 15096133 від 14.10.2013 (а.с.8), позивач внесла депозит у розмірі 100 000,00 грн., відповідно до умов вищезазначеного договору.
ОСОБА_1 17.09.2014 звернулася до ПАТ «АКБ «Київ» з вимогою про дострокове повернення депозиту в сумі 100 000,00 грн. в строк до 24.09.2014 (а.с.9), проте, як визнається самим позивачем та частково підтверджується відповідними заявами на видачу готівки (а.с.62-63), грошові кошти їй були повернуті після закінчення строку дії договору частково в сумі 40 000,00 грн.
Питання повернення вкладів регулюється зазначеним договором та ЦК України.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.
Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, в силу положень договору та ст. ст. 1060, 1068 ЦК України, суд приходить до висновку, що залишок вкладу у сумі 60 000,00 грн. підлягає стягненню з ПАТ «АКБ «Київ» на користь позивача.
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 600 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 224-229 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь держави судовий збір в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Г. Деркач