Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Э. у. № 316/269/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко І.М.
№ провадження
22-ц/778/3497/15 Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Коваленко А.І., Воробйової І.А.,

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року за поданням відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року відділ державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В поданні зазначено, що у ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 44707916 з примусового виконання виконавчого документа № 2-109/12, виданого 24.12.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 625808,38 грн.

11.09.2014 року до ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2-109, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, оскільки згідно інформаційної довідки Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 зареєстровано нерухоме майно в АДРЕСА_1.

24.09.2014 року державним виконавцем направлено запит про надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно відповіді реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області за ОСОБА_2 зареєстрована квартира АДРЕСА_1. Державним виконавцем були направлені запити до реєструючих органів, а саме: до ВДАІ м. Енергодар, СГІРФО та Держтехнагляду для виявлення майна зареєстрованого за боржником. Згідно відповідей за боржником ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Посилаючись на ці обставини, просили обмежити ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання ним зобов'язань за виконавчим провадженням № 44707916 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 625808,38 грн.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року подання задоволено.

Обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобов'язань за виконавчим провадженням № 44707916 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 625808,38 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення заступника начальника відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2) статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольнивши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд посилався на положення Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів...» , Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», та виходив із того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду на виконання якого відкрито виконавче провадження № 44707916 з примусового виконання виконавчого документа № 2-109/12, виданого 24.12.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 625808,38 грн.

Основні доводи апеляційної скарги полягають в тому, що державним виконавцем не було встановлено, що це саме ОСОБА_2, 1964 року народження ухиляється від виконання судового рішення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець встановив, що це у іншого ОСОБА_2, 1986 року народження є майно та здійснює виходи на місце проживання не боржника, а ОСОБА_2, 1986 р. н. Склавши відповідні акти виходів на місце, державний виконавець, вважаючи, що боржник ухиляється від виконання рішення, подає подання про обмеження ОСОБА_2, 1964 року народження.

Крім того, в засіданні апеляційного суду представник апелянта пояснив, що боржник ОСОБА_2 не знав про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, копію постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, як і не отримував будь-яких листів або запрошень з виконавчої служби з приводу виконання судового рішення.

Ці доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Так, підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Згідно пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може звертатися з таким поданням лише у разі наявності факту ухилення боржника, за умов, що виконавцем виконано всі дії щодо виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження»

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов'язаний:

утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця;

письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Зі змісту нотаріально посвідченої довіреності, виданої ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4, який за цією довіреністю представляє інтереси ОСОБА_2, видно, що апелянт - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає: за адресою: АДРЕСА_2.

З матеріалів справи та пояснень сторін видно, що у період з 15.09.2014 року по 12.11.2014 року дії державного виконавця були спрямовані на примусове виконання рішення суду відносно іншої особи - ОСОБА_2, 1986 р. н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 - тобто, відносно іншої особи, а не боржника.

Суду не надано жодного документу, який би свідчив про те, що державний виконавець до внесення подання до суду, здійснив всі дії по примусовому виконанню судового рішення відносно боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 - як-то передбачено статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року скасувати. Відмовити в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: