Справа № 648/5598/14-ц
Провадження № 2/648/58/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Кусік І.В.,

при секретарі: Думітраш О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за об`єднаними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Весна» про стягнення недоплаченої орендної плати та стягнення моральної шкоди та зустрічними позовами Фермерського господарства «Весна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації договорів оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли вказані позови, що ухвалою суду були об`єднані в одне провадження.

Так ОСОБА_1 в своєму позові, що був уточнений, вказав, що в порушення умов договору оренди землі укладеного з відповідачем, виплата орендної плати проводиться без урахування індексу інфляції та в натуральній формі по цінах вище закупівельних та собівартості продукції.

Так, в 2012 він отримав 1 тонну зерна (пшениця) за ціною 1900 грн. за тонну., а в 2013 та в 2014 році за ціною 2100 грн. за тонну. При цьому закупівельні ціни в 2012 році склали 1431 грн., в 2013 році склали 1431 грн., а в 2014 році 1978 грн. за тонну пшениці.

Крім того орендарем не враховано зміну грошової оцінки земельної ділянки, що впливає на розрахунок 3% від її вартості - орендна плата, згідно п. 9 Договору.

Отак, на думку позивача різниця вартості оплати за орендну плату в натуральному еквіваленті (пшениці), з урахуванням індексу інфляції склала (уточнено) за 2012 рік 614 грн., за 2013 рік 842 грн., за 2014 рік 783 грн., всього загальна сума недоплати за 2012 - 2014 роки складає (уточнено) 2239 грн.

Тому, зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд (а.с. 121): 1) стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму за оренду земельного участка 2239 грн.

ОСОБА_2 в своєму позові, що був уточнений, вказав, що в порушення умов договору оренди землі укладеного з відповідачем, виплата орендної плати проводиться без урахування індексу інфляції та в натуральній формі по цінах вище закупівельних та собівартості продукції.

Так, в 2012 він отримав 1 тонну зерна (пшениця) за ціною 1900 грн. за тонну., а в 2013 та в 2014 році за ціною 2100 грн. за тонну. При цьому закупівельні ціни в 2012 році склали 1431 грн., в 2013 році склали 1431 грн., а в 2014 році 1978 грн. за тонну пшениці.

Крім того орендарем не враховано зміну грошової оцінки земельної ділянки, що впливає на розрахунок 3% від її вартості - орендна плата, згідно п. 9 Договору.

Отак, на думку позивача різниця вартості оплати за орендну плату в натуральному еквіваленті (пшениці), з урахуванням індексу інфляції склала (уточнено) за 2012 рік 511 грн., за 2013 рік 842 грн., за 2014 рік 1382 грн., всього загальна сума недоплати складає (уточнено) 2735 грн.

Крім того, постійні звернення позивача до відповідача та органів державної влади з заявами про надання роз`ясень та виплати недоплаченої орендної плати призвели до душевних страждань, в наслідок чого позивач потрапив до лікарні.

Отак, зважаючи на вищевикладене позивач просив суд (а.с. 100 та а.с. 150): 1) зобов`язати відповідача стягнути на його користь оренду землі на суму 2735 грн.; 2) за пряме пошкодження його здоров`я стягнути з відповідача на його користь для часткової компенсації його здоров`ю 30 000 грн.

ФГ «Весна» звернулися до суду з зустрічними позовними заявами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації договорів оренди землі у зв`язку з відсутністю в договорах істотних умов договору оренди, визначеному в ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме: відсутність в ньому умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Тому просили суд: 1) визнати договори оренди землі від 15.03.2012 року, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ФГ «Весна» - недійсними з моменту укладення; 2) скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі від 15.03.2012 року; 3) судові витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні:

Позивач 2 представник позивача 1 ОСОБА_2 позовні вимоги з уточненнями та доповненнями підтримав повністю, просив задовольнити, крім того вказав, що на його думку на виконання положень п. 9 Договору при розрахунку орендної плати не можна орієнтуватися на собівартість продукції, оскільки вона встановлена самим підприємством, якому він не довіряє, державних закупівельних цін не існує, тому необхідно орієнтуватися на середньостатистичні дані по закупівельним цінам, з чого позивачі і виходили при розрахунку суми недоплати орендної плати.

Стосовно зустрічних позовів відповідач 2 та представник відповідача 1 ОСОБА_2 висловився проти, вказав, що на його думку розірвання договору є порушенням прав відповідачів і висловив згоду на підписання додаткової угоди, за якою можливо обговорити всі невраховані істотні умови договору.

Представник відповідача ФГ «Весна» позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнала, суду пояснила, що, згідно умов договорів оренди землі від 15 березня 2012 року, орендна плата на рік становить 2839 та 2837 грн. відповідно, плюс індекс інфляції. Згідно відомостей за 2012 - 2014 роки відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримували орендну плату в повному обсязі, лише не отримали індексацію (з урахуванням індексу інфляції) за 2013 та 2014 роки. Позивачі дійсно отримували орендну плату і в грошовій і в натуральній формі, що не суперечить вимогам п. 9 Договору. Зважаючи на вказане представник відповідача визнала частково позови про стягнення боргу по сплаті орендної плати за договором оренди землі за 2013 та 2014 роки в частині виплати індексації (з урахуванням індексу інфляції). Крім того, стосовно стягнення з підприємства моральної шкоди на користь ОСОБА_2, висловилася проти, вказавши на те, що умовами договору не обумовлено стягнення моральної шкоди.

Зустрічні позови до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представник ФГ «Весна» підтримала повністю, просила задовольнити.

Судом встановлено наступне:

Щодо первісних позовів:

15 березня 2012 року між сторонами було укладено договори оренди землі, що зареєстровані у Білозерському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено записи.

За умовами даних Договорів позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як власники земельних ділянок, відповідно до державних актів на право власності на землю, надали в оренду, а відповідач ФГ «Весна» прийняв в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Згідно п.9 Договорів: Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3(три) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2839 та 2837 грн. відповідно, на момент укладання договору оренди. Орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати - по собівартості, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем - зазначається в окремій угоді, що щорічно на початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору. Орендар утримує і перераховує до бюджету податок з доходу орендодавця в розмірі 15 %, що становить 425 та 426 грн. відповідно. Орендар додатково сплачує до бюджету земельний податок. Сума земельного податку не вираховується із суми орендної плати.

Згідно п. 10 Договорів визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Згідно таблиці даних Державного комітету статистики України, індекс інфляції становив: за 2012 рік - 99,98, за 2013 рік - 100,5, за 2014 рік - 124,9.

Згідно листа Херсонської обласної державної адміністрації № Г-1429 від 01.08.2014 року (а.с. 174) державних закупівельних цін на сільгосппродукцію на даний час не існує.

Згідно платіжних відомостей, видаткових касових ордерів та накладних за 2012 - 2014 роки відповідач ОСОБА_1 отримав в рахунок оренди земельних паїв в 2012 році: 2412,9 грн. (інфляція відсутня); в 2013 році: 2412,91 грн., недоплачено 14,19 грн. - індексація (з урахуванням індексу інфляції); в 2014 році: 2412,91 грн., недоплачено 706,91 грн., а з урахуванням -15% податку з доходу - 600,88 грн. - індексація (з урахуванням індексу інфляції). Згідно відомостей за 2012 - 2014 роки відповідач ОСОБА_2 отримав в рахунок оренди земельних паїв в 2012 році: 2409,95 грн. (інфляція відсутня); в 2013 році: 2409,95 грн., недоплачено 14,19 грн. - індексація (з урахуванням індексу інфляції); в 2014 році: 2409,95 грн., недоплачено 706,41 грн., а з урахуванням -15% податку з доходу - 600,45 грн. - індексація (з урахуванням індексу інфляції).

З наведеного вбачається, що щорічна орендна плата в грошовій формі становить 2409,95 та 2412 грн. відповідно (за відрахуванням 15% податку), що не оспорюється сторонами по справі. Виплата вказаних сум з урахуванням виплати у натуральному виді підтверджена наданими суду платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами в грошовій формі і накладними про оплату у натуральній формі, що не суперечить вимогам п. 9 Договору.

Незгода позивачів з розрахунком вартості натуральної продукції (пшениці) за ціною по собівартості продукції не може бути прийнято судом, оскільки саме такий спосіб розрахунку встановлено умовами п. 9 Договору, а дійсність даних розрахунків підтверджується наданими суду статистичними звітами Ф 50-сг за 2012-2014 роки (сторінка 2, графа 3, з урахуванням графи 2) про основні економічні показники роботи сільськогосподарського підприємства ФГ «Весна» та листом відділу статистики у Білозерському районі від 23.03.2015 року № 01-10/65.

Посилання позивачів при розрахунку орендної плати, внесеної орендарем у натуральній формі (пшениці) на середньостатистичні дані (середню реалізаційну ціну по району) по закупівельним цінам при відсутності державної закупівельної ціни, є хибним та таким, що суперечить вимогам п. 9 Договору.

Крім наведеного, суд не приймає до уваги посилання позивачів при розрахунку недоплаченої орендної плати на збільшення в 2013 та в 2014 році коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 116), оскільки, згідно умов Договорів даний коефіцієнт не покладений в основу розрахунку орендної плати.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що розрахунок позивачів, згідно яких недоплата орендної плати за землю в період за 2012, 2013, 2014 роки, з урахуванням індексу інфляції складає 2234 та 2735 грн. відповідно, не доведений належними доказами і спростований дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, натомість в суді доведено і підтверджено належними доказами законність вимог про стягнення з позивача недоплаченої суми орендної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі, що фактично була визнана представником відповідача з урахуванням зобов`язання ФГ «Весна» до сплати 15% податку з доходу, стосовно ОСОБА_1 за 2013 рік 14,19 грн., за 2014 рік - 600,88 грн. та стосовно ОСОБА_2 за 2013 рік 14,19 грн., за 2014 рік - 600,45 грн.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з відповідача, суд звертає увагу на те, що між сторонами існують договірні правовідносини, а за умовами Договору відсутнє право вимоги стягнення моральної шкоди. Під час слухання справи позивач ОСОБА_2 не довів належними доказами факту винних дій відповідача, наслідком яких стала його хвороба. Звернення позивача до державних органів є способом реалізації своїх прав з метою їх захисту і не є підставою для відшкодування моральної шкоди. На думку суду у відповідача відсутні загальні підстави деліктної відповідальності за заподіяння позивачу моральної шкоди, тому зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди.

Окрім всього вищевикладеного, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили суд винести щодо державних установ окремі ухвали про бездіяльність на протязі 10 років по дотриманню і захисту прав і свобод громадян, порушенню ст. 119 Конституції України і Податкового кодексу. Суд, зважаючи, що предметом позовів не була оцінка дій державних органів та під час розгляду справи не було виявлено явних ознак порушення Закону з боку державних установ, відмовляє у задоволенні клопотання про постановлення окремих ухвали.

Щодо зустрічних позовів:

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є (в тому числі) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (редакція, згідно із Законом N 509-VI ( 509-17 ) від 16.09.2008 року).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 2015 ч. 3 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на вищевказане, суд вважає, що договори оренди землі, укладені між сторонами 15.03.2012 року є оспорюваними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і за судом закріплено право, а не обов`язок визнати дані договори недійсними.

Виходячи з положень ст. 15 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи суд повинен, окрім іншого, встановити чи має місце факт порушення права позивача за встановлених обставин.

Під час слухання справи судом встановлено, що ФГ-ву «Весна», в особі директора Майдебури І.П., з моменту укладення договорів (13.03.2012 року) було відомо про факт відсутності в Договорах умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди землі, і, якнайменш з серпня 2014 року було відомо, що ця умова є істотною при вирішенні питання про дійсність Договорів. При цьому ФГ «Весна», до моменту звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду, дані правочини не оспорював, що фактично свідчило про згоду з умовами Договорів. Законодавча норма щодо істотної умови, яка не зазначена в Договорах, діяла на момент укладання Договорів, при цьому жодна з сторін не ставила і не ставить на сьогодні вимоги про доповнення договорів оренди землі цією істотною умовою. За таких обставин, суд вважає що відсутність в договорах оренди землі умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не потягло для ФГ «Весна» негативних наслідків і не порушило його прав, а отак і позови ФГ «Весна» не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з ФГ «Весна» на користь ОСОБА_1, з урахуванням часткового задоволення позову, мінімальної ставки судового збору та звільнення ОСОБА_2 від його сплати, в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 59, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 158 Земельного кодексу України, на підставі ст.ст. 11, 203, 204, 210, 215, 216, 1167 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі», ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Весна» про стягнення недоплаченої орендної плати та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Весна» на користь ОСОБА_1 в рахунок боргу по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 15 березня 2012 року за 2013 рік 14,19 грн., за 2014 рік - 600,88 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Весна» на користь ОСОБА_2 в рахунок боргу по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 15 березня 2012 року за 2013 рік 14,19 грн., за 2014 рік - 600,45 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В задоволені позовних вимог за зустрічними позовами Фермерського господарства «Весна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди землі від 15 березня 2012 року - відмовити.

Стягнути з фермерського господарства «Весна» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: Кусік І.В.