Справа № 367/1018/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що з 1990 р. зареєстрований та проживає в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказує, що 54/100 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належить йому на праві власності, й дана обставина підтверджується договором дарування. Зазначає, що 11.08.2001 р. між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. 24.11.2007 р. за згодою позивача у належній йому частині житлового будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 та двох спільних дітей - ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.05.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано. Також позивач вказує, що в грудні 2012 р. відповідач не виявила бажання проживати надалі за місцем своєї реєстрації та зібравши свої речі та речі дітей повідомила, що разом із дітьми буде проживати за іншою адресою й добровільно залишила житло. Тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явилася, заперечувала щодо позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 54/100 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується договором дарування від 09.10.2007 р. й витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9-10). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.05.2012 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Згідно із довідкою №4370 від 13.01.2015 р., виданої Ірпінським комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Ірпінь» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 від 18.07.1990 р., ОСОБА_2 від 24.11.2007 р., ОСОБА_3 від 24.11.2007 р. та ОСОБА_4 від 24.11.2007 р. В довідці №4371 від 13.01.2015 р., складеної Ірпінським комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Ірпінь», вказано, що колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та діти не проживають з січня 2013 р. в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно із ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Виходячи із наведеної норми, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу відповідач набула статусу наймача приватного житла.

Статтею 163 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини, надаючи юридичну оцінку письмовим доказам по справі й показанням свідків, оскільки суду не було надано доказів того, що між позивачем та відповідачкою була домовленість про право на користування житловим приміщенням в буд. АДРЕСА_1 в разі відсутності відповідачки понад один рік, а законом не встановлено інше, та те, що відповідачка, як колишній член сім'ї позивача, не проживає без поважних причин в зазначеному вище будинку понад один рік, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, суд не бере до уваги Акти депутатів Ірпінської міської ради від 09.01.2013 р., 23.05.2013 р., 23.07.2013 р., 13.01.2015 р., оскільки складання актів депутата щодо зазначених обставин не передбачено діючим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтею 156 Житлового кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 25.05.2015 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін