АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 4011 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Колесник О.М.
Доповідач - Поливач Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участі осіб: представника позивача Тучіної О.В.

представника відповідача Ільчука В.О.

представника 3-ї особи Матвіїв І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_5 до ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування, матеріального збитку;

за апеляційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником Тучіною Оленою Валентинівною

за апеляційною скаргою ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», поданою представником Ільчуком Володимиром Олександровичем

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 17 січня 2015 року

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ВАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, матеріального збитку посилаючись на те, що 27.02.2008 року він, як заставодавець автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з.НОМЕР_1 уклав договір добровільного страхування №К015-029/08/СТ транспортного засобу (Банківське КАСКО) з ВАТ HACK «Оранта», предметом страхування якого був вказаний автомобіль. Під час дії вказаного договору 31.05.2013 року відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, який отримав механічні пошкодження. 14.06.2013 року та 08.07.2013 року позивач двічі звернувся до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи для його отримання. Однак, у своєму листі відповідач повідомив, що спеціалістами ТОВ «Гарант Асістанс» проведено автотоварознавче дослідження, за яким вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу складає 56 174 грн. 85 коп., що перевищує 75% встановленої договором страхування страхової суми. Водночас ринкова вартість даного автомобіля становить 61 200 грн. У зв'язку з від'ємним значенням різниці між страховою сумою транспортного засобу та дійсною ринковою вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку автомобілю відповідачем відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. Вказуючи на невірний розрахунок страхової суми відповідачем та встановленої суми відновлювального ремонту ТОВ «Гарант Асістанс» просить стягнути з відповідача на користь позивача 34 892 грн. 75 коп. страхового відшкодування, 3 661 грн. 62 коп. пені за весь період несплати вказаного відшкодування, 1 316 грн. 36 коп. 3% річних, 5 646 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 600 грн. вартості експертних послуг, 300 грн. вартості транспортних послуг з

евакуації автомобіля з місця ДТП, а також 4000 грн. витрат на послуги адвоката ТучіноїО.В. в стадії досудового розгляду справи, 8000 грн. витрат на послуги цього ж адвоката на стадії судового розгляду справи та сплачений судовий збір.

Представник відповідача ВАТ HACK «Оранта» Ільчук В.О. позовні вимоги не визнавав в повному обсязі, поясняв суду, що між відповідачем та позивачем дійсно було укладено договір добровільного страхування зазначеного транспортного засобу. Після ДТП спеціалістами ТОВ «Гарант Асістанс» була розрахована вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу, що складає 56 174 грн. 85 коп., і перевищує 75% встановленої договором страхування страхової суми, при цьому ринкова вартість даного автомобіля становить 61 200 грн. У зв'язку з від'ємним значенням різниці між страховою сумою транспортного засобу та дійсною ринковою вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку автомобілю підстави для виплати позивачу страхового відшкодування відсутні.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17.01.2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 34 892 грн. 75 коп. в рахунок стягнення страхового відшкодування, 3 661 грн. 62 коп. пені, 1316 грн. 36 коп. 3% річних, 5 646 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 600 грн. вартості експертних послуг, 300 грн. вартості транспортних послуг з евакуації автомобіля, 420 грн. судового збору, а всього стягнуто 46 837 грн. 67 коп. Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь держави 44 грн. 18 коп. судового збору. В задоволенні частини позову ОСОБА_5 до ВАТ «НАСК «Оранта» про стягнення 4000 грн. витрат на послуги адвоката в стадії досудового розгляду справи, 8000 грн. витрат на послуги адвоката на стадії судового розгляду справи відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «НАСК «Оранта» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає про те, що в обґрунтування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2015 р. покладені норми ст.ст.29, 33, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Однак, на думку апелянта, вищевказаний закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхуванняцивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілихпри експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем відсутні правовідносини щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також враховуючи, що відповідно до довідки ДАІ №928367 позивач не є потерпілим у ДТП, норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не можуть бути застосовані до правовідносин що виникли між позивачем та відповідачем на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №К015-029/08/СТ та, відповідно не можуть бути покладені в обґрунтування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.01.2015 р. по даній справі.

Також, судом не взято до уваги вимоги ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» відповідно до якої здійснення виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно здоговором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі що визначає страховик. Однак, при ухваленні рішення Дарницьким районним судом м. Києва безпідставно, всупереч п. п. 2.12.4 Договору, було взято до уваги посилання позивача на висновок експерта-автотоварознавця ОСОБА_6 оскільки проведення такої експертизи не погоджувалося з HACK «Оранта». Більше того, в супереч вимогам ст. 213 ЦПК України судом не було обґрунтовано на підставі яких саме правових норм взято до уваги висновок експерта-

автотоварознавця ОСОБА_6 та ті проігноровано автотоварознавче дослідження №АА5371 НА - 10.06/2.

При постановленні рішення в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування судом помилково було взято до уваги розрахунок суми страхового відшкодування з врахуванням курсу національної валюти до долару США оскільки, за змістом добровільного страхування транспортного засобу №К015-029/08/СТ, жодним його пунктом не визначено коригування сум до іншої грошової одиниці, навпаки, додатком №1 до договору страхування страхова сума та всі інші страхові платежі за договором визначені саме у гривневому еквіваленті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхуванняна підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі що визначає страховик. Тобто при укладанні Договору страхування Страховиком та Страхувальником передбачено спосіб зміни умов договору - укладення додаткової угоди. Проте, жодних додаткових угод до Договору не укладалося.

В апеляційній скарзі представник позивача Тучіна О.В. просить змінити рішення суду в частині відмови ОСОБА_5 у задоволенні позову про стягнення 4000 грн. витрат на послуги адвоката в стадії досудового розгляду справи, 8000 грн. витрат на послуги адвоката в стадії судового розгляду справи та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Посилається на незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення в цій частині, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає про те, що в порушення ст.12, ст. 79, ст.84, ч.2 ст.160, ст.179, ст.212 ЦПК України при розгляді справи судом не досліджено встановлене чинним законодавством право позивача на правову допомогу, та оплату таких послуг що відносяться до судових витрат; судом не оцінено належним чином усі необхідні докази в підтвердження надання правової допомоги адвокатом і безпідставно відмовлено позивачу у стягненні з відповідача витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги наданої адвокатом. В матеріалах справи є належним чином оформлені документи із надання послуг правової допомоги, починаючи з серпня 2013 року на стадії досудового розгляду спору, а також у судовому порядку розгляду спору, починаючи з листопада 2013р. У додатках до позову від листопада 2013р.були надані засвідчені належним чином копії документів про факт надання адвокатом і отримання позивачем правової допомоги.

В суді апеляційної інстанції представник позивача Тучіна О.В. підтримала подану нею апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній, та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ВАТ «НАСК «Оранта». Представники відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» Ільчук В.О. підтримав подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, викладені в ній, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5, посилались на незаконність ухваленого судом рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» залишив вирішення питання щодо поданих апеляційних скарг на розсуд суду. Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Неявка позивача в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що

апеляційна скарга ВАТ «НАСК «Оранта» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №40.29-48/134 на купівлю транспортних засобів. За змістом п. 1.1 та п.1.2 вказаного договору ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор) надав ОСОБА_5 (позичальник) 18 466 доларів США цільового кредиту для придбання автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з.НОМЕР_1, 2008 року випуску, червоного кольору згідно договору купівлі-продажу №0712-06028 від 6 грудня 2007 року, укладеного між позичальником та ТОВ «Ніко-Україна».

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань 27.02.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір застави №013/129-3, за яким з ОСОБА_5 передав в заставу ПАТ «Укрсоцбанк» автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з.НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як зазначає ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

27.02.2008 року ОСОБА_5, як власник автомобіля «Mitsubishi Lancer», Д.Н.З.НОМЕР_1 уклав договір добровільного страхування №К015-029/08/СТ транспортного засобу (Банківське КАСКО) з ВАТ HACK «Оранта», предметом страхування якого був вказаний автомобіль. Відповідно до додатку №1 до договору добровільного страхування №К015- 029/08/СТ строк дії даного договору триває з 28.02.2008 року по 26.02.2015 року, страхова сума за період з 28.02.2013 року по 27.02.2014 року - 51 333 грн. 70 коп.. а безумовна франшиза - 0,5% від страхової суми.

31.05.2013 року о 16 годині по вул. Туполева, 24 в м. Києві відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу.

За змістом п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як передбачає ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як встановлено судом, позивач звернувся з заявою до відповідача ВАТ «HACK «Оранта» про страхову виплату, надавши останньому повний пакет документів необхідний для розрахунку та виплати страхового відшкодування.

ВАТ «HACK «Оранта» відмовило ОСОБА_5 у виплаті страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що страхова компанія незаконно відмовила ОСОБА_5 у виплаті страхового відшкодування виходячи з наступного.

Так, відповідно до умов п.14.2 Договору страхування № К015-029/08/СТ та згідно особливих умов Додатку №1 до нього, а/м MITSUBISHI Lancer, держ. № НОМЕР_1 застраховано терміном на 7 років (2556 днів) без урахування зносу, на строк дії Договору кредиту; згідно п. 17.2 цього договору «застрахований транспортний засіб що належить Страхувальнику, знаходиться в заставі у вигодонабувача згідно з Договором (Договорами) застави № 013, 129-3 від 27лютого 2008р., укладеного як засіб забезпечення виконання Страхувальником

своїх зобов'язань за Договором кредиту № 40.29-48/134 від 27лютого 2008р.».

ОСОБА_5 виконав в повному обсязі свої зобов'язання перед банком за договором кредиту, як пояснила суду представник банку Матвіїв І.А. Банк будь - яких вимог щодо виплати страхового відшкодування до страхової компанії не заявляє.

У зв'язку із тим, що поставка в Україну транспортних засобів іноземного походження здійснюється за договорами ВЄД, при продажу транспортних засобів на території України присутня безпосередня прив'язка гривні до курсу долара США або ЄВРО, а тобто при укладанні договору кредиту з банком для придбання автомобіля позивачем у офіційного дилера в Україні ТОВ «Ніко - Україна», п.1.2 Договору кредиту № 40.29-48/134 надавалися кошти у сумі ринкової вартості автомобіля. Станом на дату надання кредиту позивачу ринкова вартість автомобіля склала 18 466 дол.США, що за п. 1.3.1 зазначеного Договору кредиту і Додатку №1 до Договору страхування дорівнювало 93 334 грн., як зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Станом на дату укладання Договору страхування страхова сума за шостий рік страхування була визначена договором у сумі 51333,70 грн., що еквівалентно 10 156 доларів США.

За висновком судового експерта-автотоварознавця Коваль І.М. зазначено, що дійсна ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer, 2008р. випуску на ринку України складає 79210,00грн. за офіційним курсом НБУ (підстава - Бюлетень автотоварознавця № 70, стор.837). В перерахунку на чинний курс НБУ станом на дату проведення експертизи, 25 липня 2013р. ціна зазначеного транспортного засобу дорівнювала 10000 доларів США.

Станом на час розгляду справи попередніми судовими інстанціями у 2013р.-2014р., офіційна ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer на території України становила в межах від 190 854 грн. до 211 138 грн. (за офіційними даними «ТОРГІВЕЛЬНОГО ДОМУ - НІКО» Офіційного імпортеру Mitsubishi Motors в Україні; http://mitsubishi- motors.com.ua/model/versions/lancer-x/ ), що за чинним курсом НБУ до долара США складало близько 19 000 - 20 000 доларів США.

Станом на березень 2015 року офіційна ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer на території України становить в межах від 434 700 грн. - 480 900 грн. (за офіційними даними «ТОРГІВЕЛЬНОГО ДОМУ - НІКО» Офіційного імпортеру Mitsubishi Motors в Україні; http://mitsubishi-motors.com.ua/model/versions/lancer-x/ ), що складає вартість за курсом НБУ станом на 11.03.2015р. до долара США близько 20 000 доларів США.

Згідно умов п. 5.4 Договору страхування встановлено, що кожний наступний рік страхова сума визначатиметься в розмірі ринкової вартості транспортного засобу, виходячи з такс шкали вартості транспортного засобу у порівнянні з вартістю нового, а саме; за 1-й рік - 100%, за 2-й рік - 80%, за 3-й рік -70%, за 4-й рік - 65%, за 5-й рік - 60%, за 6-й рік-55%, за 7-й- 50%.

Таким чином на дату складання договору страхування ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer, 2008р. за шостий рік договору страхування визначена відповідачем у сумі 51333,70 грн.,(55% від вартості нового), що становить еквівалент 10 156 доларів США.

Станом на дату ДТП ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 становить, з урахуванням п.5.4.Договору страхування: 18466 доларів США х 55% = 10156 доларів США.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Відповідно до ст.16 цього Закону, Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування,

а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.(ст.982 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до вимог ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом, (ст.992 ЦК України)

Згідно ст. 25 цього Закону, ст.990 ЦК України визначено порядок і умови здійснення страхового відшкодування на підставі заяви, договору страхування і страхового акту.

Статтею 26 цього Закону, ст.991 ЦК України визначені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат, серед яких є навмисні дії страхувальника, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків від винної особи; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку, а також інші випадки передбачені законом.

Страхова компанія відмовила ОСОБА_5 у здійсненні страхових виплат з інших підстав, ніж передбачені вказаними вище нормами матеріального права.

Відповідач наполягає на тому, що ринкова вартість автомобіля на дату ДТП складає 51 333, 70 грн., оскільки така ціна була вказана у 2008 році при укладенні договору страхування, та вираховує з неї суму матеріального збитку - 56174,85грн., яка у зв'язку із заниженням відповідачем дійсної ціни автомобіля станом на 2013р. є відповідно завищеною (перевищує 75%).

Судпершої інстанції погодився із висновками судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_6, які відрізняються від дослідження спеціалістами на замовлення Відповідача.

Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про компенсацію шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

З огляду на п.19 зазначеної постанови, а також на статтю 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» страховик повинен виплатити страхове відшкодування,

якщо страховий випадок має місце. При цьому інші умови угоди про страхування можуть бути підставою для відмови виплатити компенсацію, тільки якщо страхувальник порушив такі положення договору, що завадили страховику переконатися в страховому характері події.

ВАТ НАСК «Оранта» визнає подію страхим випадком, але не вбачає підстав для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.15 зазначеної вище постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 « Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який застосовується згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону). Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Колегія суддів вважає, що судом досліджено умови Договору страхування № К015-029/08/СТ від 27.08.2008р., які повинні були застосуватися відповідачем длявирішення питання щодо виплати страхового відшкодування позивачу. Також вважає що проведений ремонт автомобіляпозивачем є економічно обґрунтованим так як не перевищує вартість транспортного засобу на час дорожньо-транспортної пригоди (про що засвідчено обома експертами у наданих до суду експертизах, але ж тільки з різними показниками суми ремонту та вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди).

За таких обставин рішення суду, в цій частині, є законним і обґрунтованим, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу страхової компанії та, в цій частині, залишає рішення суду без змін.

Що стосується рішення суду, в частині відмови ОСОБА_5 у стягненні з відповідача витрат, понесених ним на правову допомогу у зв'язку з підготовкою та розглядом судом даної справи. Колегія суддів вважає, що суд помилково відмовив ОСОБА_5 у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу виходячи з наступного.

Так, суд вважав, що стягнення витрат на правову вимогу є позовною вимогою ОСОБА_5 Дійсно, ОСОБА_5 в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 4000 грн., як збитки понесені ним на правову допомогу. В подальшому він просив суд стягнути з відповідача і 8000 грн., як витрати понесені ним на правову допомогу адвоката, але зазначені вимоги не є позовними вимогами, оскільки у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України, при ухваленні рішення суду, суд зобов'язаний вирішити питання про розподіл судових витрат. Тобто, питання щодо розподілу судових витрат не є позовною вимогою, а є питанням яке зобов'язаний вирішити суд при ухваленні рішення суду, навіть якщо будь-яка зі сторін про це не просить суд.

Одним з конституційних прав кожної особи є право на правову допомогу (ст. 59 Конституції України). Це право є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини (п. 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р., справа №1-23/2009. У п.3.2 цього рішення зазначено що, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва,

зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Правова допомога є одним з елементів доступності правосуддя. Право на правову допомогу у цивільному судочинстві закріплене у ст. 12 ЦПК України .

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а відповідно до ч. 3 тієї ж статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, витрати та правову допомогу, це витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Закон України від 20 грудня 2011 р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-УІ (набрав чинності з 1 січня 2012 р.), визначає граничний розмір витрат на правову допомогу, якщо вона відшкодовується іншою стороною, у розрахунку за одну годину надання допомоги у судовому засіданні, а також під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В матеріалах справи є належним чином оформлені докази про факт, тривалість і оплату з надання позивачу правової допомоги як представником ТОВ « Юридична група Мега ТЕМ» директором Тучіною О.В. (на підставі договору від 02.08.2013 року а.с. 50,51,52) так і адвокатом ТучіноюО.В. (на підставі договору від 01.10.2013 року і ордеру а.с.55-56,57,58,150,152,153 ).

При розрахунку розміру відшкодування судом враховується часвитрачений на надання правової допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовки та внесення позовних та інших заяв, скарг, клопотань, письмових пояснень тощо) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Це 10 годин за договором від 02.08.2013 року, відповідно до акту наданих юридичних послуг (а.с.52 т.1) +18 годин за договором від 01.10.2013 року, відповідно до акту про надання правової допомоги (а.с.150 т.1). Колегія суддів погоджується з часом -18годин роботи Тучіної О.В. по даній справі, оскільки він є реальним та підтвердженим матеріалами справи. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу складає 487,20 грн. за одну годину роботи ( до 40% від мінімальної заробітної плати; 40% від 1218 грн.= 487,20 грн.). 487,20 грн. х 18 годин =8 769,60 грн. Таким чином, 8000 грн., які витратив позивач на правову допомогу підлягають відшкодуванню у повному обсязі (у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України), оскільки його позов задоволено в повному обсязі.

Всі процесуальні дії, які вправі вчиняти той чи інший суб'єкт цивільного процесу, здійснюється у відповідності до ст.27 ЦПК.

Право суду на відкриття провадження у цивільній справі реалізується в результаті вчинення процесуальних дій - подачі позовної заяви і прийняття її судом (ст.22 ЦПК).

Отже, процесуальні дії входять до змісту процесуальних правовідносин і водночас є юридичними фактами, що спричиняють виникнення, розвиток і припинення цивільних процесуальних правовідносин. Як суд, так і сторони здійснюють, в силу належних їм процесуальних прав, різні дії: подають папери, заявляють усно клопотання, повідомляють факти, наводять докази; суд читає змагальні папери, допитує свідків, робить постанови і т. ін. Всі такі дії суб'єктів процесу заслуговують на статус процесуальних. Отже, під процесуальними діями в точному сенсі слова потрібно розуміти дії суб'єктів процесу, що вчиняються ними з метою здійснення своїх процесуальних прав.

Таким чином всі дії суду, осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, пов'язані з розглядом справи, винесенням рішення, його оскарженням, виконанням, можуть здійснюватись тільки у рамках норм чинного процесуального закону й тому є процесуальними діями, сукупність яких, по суті, й утворює цивільний процес (цивільне судочинство).

Судом першої інстанції під час розгляду справи не досліджено належним чином процесуальних дій адвоката та представника ТОВ « Юридична група Мега ТЕМ» під час надання правової допомоги позивачу, чим порушено зазначені норми процесуального права позивача на компенсацію понесених ним витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ВАТ «НАСК «Оранта» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню. Суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції, в частині відмови ОСОБА_5 у стягненні з ВАТ «НАСК «Оранта» витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн. та ухвалює, в цій частині, нове рішення, яким стягує з ВАТ «НАСК «Оранта»на користь ОСОБА_5 витрати понесені ним на правову допомогу у розмірі 12000 грн. В іншій частині суд залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Висновки колегії суддів відповідають вимогам закону та наявним у справі доказам.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», подану представником Ільчуком Володимиром Олександровичем відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану представником Тучіною Оленою Валентинівною задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 17 січня 2015 року, в частині відмови ОСОБА_5 у стягненні з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. скасувати та ухвалити, в цій частині, нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 витрати понесені ним на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м.Києва від 17 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: