У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Касьян О.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати договір фінансового лізингу недійсним та стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» 16 020 грн грошових коштів.

На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 12 грудня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір фінансового лізингу, на виконання якого ним сплачено адміністративний платіж у сумі 16 020 грн., а також 160 грн 20 коп. комісії за перерахунок коштів.

Після детального ознайомлення із змістом договору позивач прийшов до переконання про несправедливість його умов та невідповідність вимогам чинного законодавства. Зокрема, фінансовий лізинг є фінансовою послугою, а тому у відповідача повинна бути відповідна ліцензія, однак позивачу така не була представлена. Крім цього, інформація про ТОВ Лізингова компанія Автофінанс відсутня у Державному реєстрі фінансових установ. Отже, у відповідача не було необхідного обсягу правоздатності. Зазначені обставини є підставою для визнання договору недійсним та повернення позивачу сплачених коштів.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян