Номер провадження: 22-ц/785/4028/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова О.А.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Абалдова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року по справі за позовом ПАТ "Марфін Банк" до ОСОБА_4, Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області про звільнення майна з-під арешту,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-5), в якому просив: звільнити квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі постанови б/н від 26.05.2011 року слідчого Херсонського МУ УМВС України в Херсонській області; виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт квартири АДРЕСА_1, запис № 112952321, вчинений 16.06.2011 року реєстратором Херсонської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; стягнути з ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Свої позовні вимоги позивач відповідно до позовної заяви обґрунтовував тим, що вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_4, та ще 21 червня 2004 року була ним передана в іпотеку ПАТ "Марфін Банк", в якості забезпечення його зобов'язань за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року, тобто значно раніше ніж винесена постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 по кримінальній справі. Таким чином, іпотека ПАТ "Марфін Банк" має статус обтяження з вищим пріоритетом.

27.05.2013 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 1522/29907/12 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року, яке набрало законної сили. Проте, виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки по теперішній час неможливо, в зв'язку з тим, що об'єкт іпотеки арештований відповідно до постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_4 по кримінальній справі.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, як зазначено в рішенні суду, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року позов ПАТ "Марфін Банк" задоволено. Звільнено квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту на підставі постанови б/н від 26.05.2011 року слідчого Херсонського МУ УМВС України в Херсонській області. Виключено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт квартири АДРЕСА_1, запис № 112952321, вчинений 16.06.2011 року реєстратором Херсонської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Марфін Банк" судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника подав апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 03.03.2015 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким у задоволенні позовної заяви ПАТ "Марфін Банк" відмовити в повному обсязі, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Іншими учасниками процесу рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник ПАТ "Марфін Банк" заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ "Марфін Банк", дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позов ПАТ "Марфін Банк", суд першої інстанції виходив з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2011 року в межах розслідування кримінальної справи порушеної відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, Херсонським МУ УМВС України в Херсонській області, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна та заявленого цивільного позову, прийнято постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_4, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вказаної постанови Херсонського МУ УМВС України в Херсонській області від 26 травня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 16.06.2011 року внесено запис № 11295231 відносно арешту нерухомого майна ОСОБА_4, а саме квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_4 та 21 червня 2004 року була ним передана в іпотеку ПАТ "Марфін Банк" в якості забезпечення його зобов'язань за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року.

Договір іпотеки укладений та зареєстрований 21 червня 2004 року - значно раніше ніж постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 по кримінальній справі.

Таким чином, іпотека ПАТ "Марфін Банк" має статус обтяження з вищим пріоритетом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

27 травня 2013 року Приморський районний суд м. Одеси по справі № 1522/29907/12 прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року. Рішення суду набрало законної сили 07.06.2013 року. ПАТ "Марфін Банк" отримав виконавчі листи та направив їх для виконання в ВДВС.

Однак, виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки по теперішній час неможливо, в зв'язку з тим, що об'єкт іпотеки арештований постановою про накладення арешту на майно ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що накладення арешту на об'єкт іпотеки банку та внесення відомостей про його обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна порушує права ПАТ "Марфін Банк" та унеможливлює його пріоритетне право на звернення стягнення на предмет іпотеки, реального виконання рішення суду.

За таких обставин, суд першої інстанції задовольнив позов ПАТ "Марфін Банк".

Однак, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції дійшов таких висновків з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки, відповідно до ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 належить на праві власності спірна квартира АДРЕСА_1, яка передана ОСОБА_4 в іпотеку відповідно до договору іпотеки від 21.06.2004 року з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року (а. с. 6-18).

26.05.2011 року в межах розслідування кримінальної справи порушеної відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, Херсонським МУ УМВС України в Херсонській області, з метою забезпечення виконання вироку, в частині можливої конфіскації майна та заявленого цивільного позову, прийнято постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_4, в тому числі на спірну квартиру АДРЕСА_1. На підставі вказаної постанови в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 16.06.2011 року внесено запис № 11295231 стосовно арешту нерухомого майна ОСОБА_4, а саме квартири АДРЕСА_1 (а. с. 8 зв. ст.).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2013 року, зокрема, з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Марфін Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № 78/F від 21.06.2004 року, яке набрало законної сили 07.06.2013 року (а. с. 19-21).

Однак, виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки по теперішній час неможливо, в зв'язку з тим, що об'єкт іпотеки арештований постановою в межах кримінального провадження.

Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 11.06.2013 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, та для огляду також надавалася представником банку в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 визнаний винним за ст. 27 п. 3, ст. 191 ч. 5 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією в дохід держави всього належного йому майна (а. с. 31-32). Відомості про те, що вказаний вирок скасовано в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції представником банку чи іншими сторонами по справі не надані. З заяви представника банку (а. с. 30) та клопотання представника ОСОБА_4 (а. с. 39-40) вбачається, що останній перебуває в Херсонському слідчому ізоляторі.

Тобто, як вбачається з вказаного вироку суду все майно ОСОБА_4 конфісковано в дохід держави.

Тому позовними вимогами позивача, який просить звільнити з-під арешту спірну квартиру, яка конфіскована в дохід держави, для звернення на неї стягнення, зачіпаються права держави.

Проте, суд першої інстанції не звернув на вище зазначене уваги, не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та в ході розгляду справи ні позивачем ні судом до участі у справі не було залучено уповноважену на представлення інтересів держави особу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак, суд першої інстанції задовольнивши позовні вимоги позивача та розглянувши справу без залучення до участі у справі уповноваженої на представлення інтересів держави особи, вирішив питання стосовно прав держави щодо конфіскованого на її користь майна без участі уповноваженої на представлення інтересів держави особи, чим порушив, враховуючи вище зазначене, норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи, що суд апеляційної інстанції не має повноважень відповідно до вимог чинного законодавства щодо залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження осіб, які не брали участі у справі в суді першої інстанції, відсутні правові підстави для задоволення позову ПАТ "Марфін Банк", що не позбавляє права останнього звернутися з відповідним позовом до суду першої інстанції, залучивши до участі у справі державу (уповноважену на представлення інтересів держави особу), як того вимагає закон, для вирішення спору у встановленому законом порядку.

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "Марфін Банк".

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони стосуються суті спору, однак враховуючи підстави, з яких скасовується рішення суду, вони в даному випадку не мають правового значення.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2015 року по справі за позовом ПАТ "Марфін Банк" до ОСОБА_4, Херсонського міського відділу УМВС України в Херсонській області про звільнення майна з-під арешту - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ "Марфін Банк".

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич