ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/5063/12
провадження № 2/753/242/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 17 червня 1995 року по 21 вересня 2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилися діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач не займався та не надавав ніякої допомоги по догляду за дітьми, не цікавився їх життям, не піклувався про фізичний, моральний та духовний розвиток дітей. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем та перебувають на її повному утриманні та вихованні.

В своїх позовних вимогах просила суд, позбавити батьківських прав ОСОБА_3, щодо дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову (том ІІ а.с. 83).

Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - ОСОБА_6 в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (том І а.с. 28-29) та просила позов задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з'явився, направив до суду лист про розгляд справи без участі прокурора (том ІІ а.с. 84).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Приписами статті 16 Конвенції ООН, зазначено, що жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте сімейне життя, недоторканість житла та інше. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 27 Конвенції встановлено, що держави-учасниці визнають право дитини на рівень життя необхідний для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів для надання допомоги батькам. У випадках необхідних надають допомогу, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом та житлом.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, пояснення представника третьої особи, свідків, думку дітей, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 17 червня 1995 року, 21 вересня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (том І а.с. 9).

Від шлюбу народилися діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (том І а.с. 7-8).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-1347/03 від 19.02.2013 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. (том І а.с. 43-44).

Згідно акту обстеження умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 встановлено умови проживання: у квартирі чисто, сучасний ремонт. У дітей окрема кімната облаштована: меблева стінка, два ліжка, два письмових столи. Також за цією адресою разом з дітьми та їх матір'ю проживають дідусь та бабуся. Стосунки в сім'ї добрі (том І а.с. 45).

Згідно довідок з навчального закладу діти сторін, вбачається, що відповідач не приходив до школи та не цікавився навчанням, поведінкою дітей, їх спілкуванням з однокласниками, позашкільним життям. Відповідач дітей до школи не приводив, не забирав, участі в організації позакласних заходів не брав (том І а.с. 3-6).

Позивачем надано висновки спеціаліста за результатами психодіагностичного обстеження від 10 листопада 2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до яких останні виявили негативне емоційне ставлення з ознаками морального осуду та небажанням спілкуватися до батька, встановлено ознаки психотравматичного досвіду взаємостосунків з батьком з елементами фізичного та морального насилля з дитинства (том ІІ а.с. 32-37).

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка повідомила, що зі ОСОБА_2 познайомилася в 1998-1999 рр. та була її подругою, з 2000 р. знайома з чоловіком (ОСОБА_3.). В 2001 р. була свідком коли відповідач купляв квартиру. З 2012 р. не спілкується з ОСОБА_2. Була хрещеною матір'ю ОСОБА_5. Чоловік забезпечував родину всім, працював в КМУ та проводив багато часу на роботі. З 2003 р. пішов у бізнес, часто його не бачила, ОСОБА_2 була з дітьми. Сім'я існувала за кошти чоловіка. Коли познайомилася з ОСОБА_9 йому було п'ять років, про те що він ОСОБА_4 не знала, всі його називали ОСОБА_9 у свідоцтві про народження він «ОСОБА_4». В 2003-2008 рр. бачила сім'ю на дачі, ОСОБА_8 забивав холодильники, сам прав собі сорочки, носки. Десь до 2010 р. було куплено багато майна за кошти ОСОБА_8, квартира, земельні участки, гаражи, все було оформлено на ОСОБА_2 чи її мати, казав що це в сім'ю, буде дітям. Дружина відпочивала, а чоловік працював. Син ОСОБА_9 дуже налаштований проти батька, ОСОБА_5 більше йшла на контакт, вважає, що дуже сильний зв'язок матері з дитиною, дівчинка дуже слухається мати. В 2010 р. у ОСОБА_8 викрали ключі від квартири на Княжому Затоні, він чекав дітей біля школи. Була заборона Служби у справах дітей мати часи для спілкування з дітьми, комісія не з'ясувала всі обставини в родині. Батько дуже любить дітей.

Свідок, ОСОБА_10, сестра ОСОБА_8, повідомила, що ОСОБА_8 віддав для дітей все, у позивача дві квартири, два гаража, три земельні ділянки. Брат не проживає ніде, він виписаний, живе в машині. Сина називали ОСОБА_9 по певного віку, а він ОСОБА_4. ОСОБА_11 мила та щира людина, ОСОБА_2 розбила сім'ю. Коли народився ОСОБА_9 вони жили у Вишгороді, приїжджала до них не з пустими руками, вона дитину не годувала, молока не вистачало.

Також в судовому засіданні було допитано дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які повністю підтримують мати, пояснили, що батько їм нічим не допомагає, кошти на їх утримання не надає, не спілкується, не приймає участі у їхньому житті.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснюється, що ухилення від батьківських обов'язків це відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду та обрання найбільш вигідного способу захисту.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справі, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 протягом тривалого періоду часу не займається вихованням свої дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не цікавиться їх здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не надає матеріальну допомогу, а також ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, а також враховуючи висловлену думку дітей, вважає, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження на день винесення рішення досяг повноліття, а тому задоволенню підлягають позовні вимоги лише в частині позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі ст.ст. 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, Конвенції ООН про права дитини, керуючись ст.ст. 10, 15, 16, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: