Ухвала

іменем україни

25 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання договорів іпотеки припиненими; за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати припиненими іпотечні договори від 12 червня 2008 року та 01 вересня 2008 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12 червня 2008 року між її чоловіком ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») укладено кредитний договір № 0265/08/01-CLLv, відповідно до якого на ім'я ОСОБА_4 відкрито відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 80 тис. доларів США. У подальшому, 01 вересня, 25 листопада 2008 року та 23 лютого 2009 року були укладені додаткові угоди про надання ОСОБА_4 кредиту у розмірі 165 тис. доларів США шляхом відкриття кредитної лінії на вказану суму терміном до 12 червня 2014 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатою 15 % річних. 12 червня та 01 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено договори іпотеки, предметом яких є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 0,1182 га по АДРЕСА_2, розташована на території Юрівської сільської ради. Вважає, що ці іпотечні договори слід визнати припиненими, оскільки відповідачі, уклавши додаткові угоди 25 листопада 2008 рок та 23 лютого 2009 року без її письмової згоди, порушили її права.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_3, ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з зустрічним позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - вищевказану земельну ділянку та встановити спосіб його реалізації, посилаючись на невиконання позичальником ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 липня 2014 року в задоволенні обох позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ПАТ «Банк Форум» скасовано, указаний позов задоволено.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 0265/08/01-CLLv у розмірі 2 125 599 грн 68 коп. звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1182 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акта серії ЯД № 696545, виданого Макарівським районним відділом земельних ресурсів 22 листопада 2006 року, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована по АДРЕСА_2 на території Юрівської сільської ради, що є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 12 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чернокур О.М. за № 2523, шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, від імені якої діє представник ОСОБА_5, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таке ж положення відображено у ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦК України установлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 названого вище Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 червня 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитний договір № 0265/08/01-CLLv, відповідно до якого банк відкрив ОСОБА_4 відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 80 тис. доларів США.

У подальшому, 01 вересня, 25 листопада 2008 року та 23 лютого 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткові угоди про надання ОСОБА_4 кредиту у розмірі 165 тис. доларів США шляхом відкриття кредитної лінії на вказану суму терміном до 12 червня 2014 року та сплатою 15 % річних.

12 червня та 01 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено договори іпотеки, предметами яких є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 0,1182 га по АДРЕСА_2, розташована на території Юрівської сільської ради.

Згідно з п. 1.1 договору іпотеки від 12 червня 2008 року цей договір забезпечує виконання ОСОБА_4 зобов'язань, що випливають з кредитного договору від 12 червня 2008 року № 0265/08/01-CLLv та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадках невиконання кредитного договору, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених кредитним договором, договором іпотеки та законодавством України.

У 2010 році ПАТ «Банк Форум» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором від 12 червня 2008 року.

22 лютого 2011 року Святошинський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі № 2-223/11, яким позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі, стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 0265/08/01-CLLv у розмірі 202 290,33 доларів США, що за курсом НБУ становило 1 596 070,70 грн, та штрафні санкції 241 040,19 грн (а. с. 30).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2011 року указане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги первісного позивача є безпідставними через те, що збільшення обсягу відповідальності іпотекодавця не є підставою для визнання іпотечного договору припиненим, а позивач за зустрічним позовом пропустив строк позовної давності для пред'явлення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 обґрунтовано погодився апеляційний суд, вважаючи відсутніми підстави для визнання договорів іпотеки припиненими, а також відсутніми підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 559 ЦК України, якою ОСОБА_3 обґрунтовувала свій позов, крім того, укладення додаткових угод передбачено як кредитним, так і іпотечним договорами.

Разом з тим апеляційний суд правильно не підтримав висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ПАТ «Банк Форум» про звернення стягнення на предмет іпотеки та дійшов обґрунтованого висновку згідно з вимогами ч. 2 ст. 264 ЦК України, що в даному випадку переривалася позовна давність шляхом подання позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 0265/08/01-CLLv, а оскільки рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2011 року у справі № 2-223/11 не виконано, то права кредитора на теперішній час не відновлені.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам ст. ст. 213-214, 316 ЦПК України, а також вимогам, установленим ст. 39 Закону України «Про іпотеку», підстави для їх скасування відсутні, а наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 липня 2014 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик