19 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 липня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/105101/3172/73 за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 128970,00 грн. строком на 84 місяці, тобто з 27 липня 2006 року по 27 липня 2013 року, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів із розрахунку 16,50 % річних. Повернення кредиту повинно здійснюватися відповідно до погодженого сторонами договору графіку.
Кошти відповідачу були надані для придбання автомобіля, якій й були перераховані на користь автосалону для придбання відповідачем автомобіля Шкода Октавія А5.
Зазначений транспортний засіб був переданий в заставу банку.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
27 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/105101/3172/73 за умовами якого (п. 1.1 договору) відповідачу було надано кредит на суму 128970,00 грн. строком на 84 місяці (п. 1.2 договору), тобто з 27 липня 2006 року по 27 липня 2013 року, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів із розрахунку 16,50 % річних (п. 1.4 договору). Повернення кредиту повинно здійснюватися відповідно до погодженого сторонами договору графіку, який є додатком до кредитного договору та невід'ємною його частиною.
Кредит відповідачу було надано на споживчі цілі, а саме на придбання в автосалоні транспортного засобу - автомобіля Шкода Октавія А 5, н/з НОМЕР_1. Зазначений автомобіль було передано відповідачем позивачу у заставу згідно з договором застави транспортного засобу № 014/105101/3172/73/297 від 27.07.2006 р., з в рахунок забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача як позичальника за вищевказаним кредитним договором № 014/105101/3172/73 від 27.07.2006 року.
Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні.
За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.
Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано.
Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук