РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 липня 2015 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Жигаловій В.М .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №DOM7GK40000038 від 29.04.2005 року у розмірі 8360,58 долар США, що за курсом 23,39 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2015 року складає 195553,97 грн., яка складається з 7471,59 долар США заборгованості за кредитом; 781,30 долар США заборгованості по процентам за користування кредитом; 100,80 долар США заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 6,89 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Харцизьким РВ УМВС України в Донецькій області 25.03.2008 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 92 від 26.05.2015 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 29.04.2005 року між сторонами було укладено кредитний договір №DOM7GK40000038, відповідно до умов якого (п. 1.1) позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у вигляді не відновлюваної лінії в сумі 10468,80 доларів США на наступні цілі: купівлю житла 9000,00 доларів США та на сплату страхових платежів в сумі 1468,80 доларів США, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту та комісії за касово-розрахункове обслуговування у розмірі 0,14% від суми виданого Кредиту щомісячно в період сплати комісії за дострокове погашення кредиту згідно п. 1.5 Договору.

Згідно п. 1.1 Кредит надається строком погашення не пізніше 29.04.2025 р. включно.

Згідно з п. 1.3 Договору виконання відповідачем зобов'язань за договором забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення.

Відповідно до п. 3.7 при непогашенні Кредиту в строки зазначені в п.п. 1.1, 2.3.3 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою.

При порушенні відповідачем будь-якого з обов'язків, передбачених в п.п. 2.2.2, 2.2.3 Договору, Позивач має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити Позивачу пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.3.3 договору банк має право на власний розсуд змінити умови договору та вимагати досрочного погашення кредиту в разі порушення позичальником умов виконання зобов"язань за договором.

Відповідач був ознайомлений та погодився з умовами кредитного договору, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія договору № DOM7GK40000038 від 29.04.2005 року з особистим підписом відповідача.

Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.03.2015 року у відповідача виникла заборгованість, у розмірі 8360,58 долар США, що за курсом 23,39 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2015 року складає 195553,97 грн., яка складається з 7471,59 долар США заборгованості за кредитом; 781,30 долар США заборгованості по процентам за користування кредитом; 100,80 долар США заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 6,89 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок сплати процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 92 від 26.05.2015 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 4620,00 грн., що підтверджується копією рахунку №6094 від 20 травня 2015 року, було понесено позивачем. Беручи до уваги той факт, що в рахунку зазначено декілька оголошень, адресованих відповідачам по цивільним справам за позовами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 420,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1955,54 грн. та витрати пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду 420,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , заборгованість за кредитним договором № DOM7GK40000038 від 29.04.2005 року у розмірі 195553,97 грн., що за курсом 23,39 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.03.2015 року складає 8360,58 долар США, в тому числі: 7471,59 долар США заборгованості за кредитом; 781,30 долар США заборгованості по процентам за користування кредитом; 100,80 долар США заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 6,89 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1955,54 грн. (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 54 копійки) та витрати пов'язані з публікацією у пресі - у розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва

27.07.2015