АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/7211/15-ц Головуючий у 1 інстанції- Таран Н.Г.
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Кравець В.А.

- Борисової О.В.

при секретарі - Іванової А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою

представника Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування» Кобець Олени Анатоліївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 126523,24 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь держави судовий збір 1265,23 грн.

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування» Кобець Олена Анатоліївна просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Зазначала, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_4 та стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення є помилковим, так як з позивачем було проведено розрахунок при звільненні відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачка не погодилась із виплаченою при звільненні сумою і звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткової допомоги при скороченні, передбаченої положенням п. 2.6 Галузевої угоди на 2012-2014 роки, укладеної між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією « Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України. Вказана сума була спірною і лише рішенням Апеляційного суду м.Києва від 04.02.2015 року було залишено без змін рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23 грудня 2014 року про стягнення з відповідача на користь позивача 18 417, 91 грн. та змінено вказане рішення в частині відшкодування моральної шкоди, яку зменшено до 500,00 гривень, а тому саме з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду м.Києва, тобто, з 05.02.2015 року по день фактичного розрахунку- по 27.03.2015 року підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 35 робочих днів в сумі 28 027,0 грн.. Суд першої інстанції, в порушенні вимог ст.. 213 ЦПК України, не дав належної правової оцінки доказам, наданих представником відповідача, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування» Зубар Олександра Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду м. Києва Ратнікової В.М., пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи часткового позовні вимоги та, стягуючи з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 126523,24 грн., суд першої інстанції посилався на те, що спір щодо розміру належних звільненому працівникові сум задоволено в повному обсязі, частково задоволено вимоги по відшкодуванню моральної шкоди, а тому відповідач має провести виплату позивачу середнього заробітку за весь час затримки з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 30.04.2010 року ОСОБА_4 було прийнято на роботу до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на посаду головного фахівця відділу планування контролю за процедурою закупівель товарів, робіт і послуг ( наказ № 199-к від 30.04.2010 року) . Відповідно до наказу № 234 від 17.05.2010 року переведена на посаду заступника начальника прес- служби, а наказом № 62-к від 11.09.2013 року переведена на посаду прес-секретаря..

Наказом № 122-к від 01.09.2014 року ОСОБА_4 звільнену із займаної посади на підставі а п.1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку із скороченням штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що в день звільнення позивачка була на роботі, з нею був проведений розрахунок при звільненні, але не в повному обсязі, так як не було виплачено додаткової допомоги при скороченні, передбаченої положенням п. 2.6 Галузевої угоди на 2012-2014 роки, укладеної між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією « Нафтогаз України» і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України Вказана виплата була спірною, а тому ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про стягнення додаткової допомоги в розмірі 18 417,91 та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень з відповідача на її користь..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства « Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 18 417,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 500,00 гривень.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 04 лютого 2015 року рішення Деснянського районного суду м.Києва від 23 грудня 2014 року в частині відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір стягнутої моральної шкоди з 3500,00 грн. до 500,00 гривень. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Згідно вимог ст. 61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року встановлено, що відповідач не виконав умови Галузевої угоди та не виплатив позивачці при звільненні 18 417,91 грн., а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку , що факт затримки розрахунку при звільненні є встановленим.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті.

З наданої та дослідженої в судовому засіданні довідки ПАТ «Укргазвидобування» від 06.07.2015 року вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_4, обчислена відповідно до вимог постанови № 100, становить 800,78 грн.

З платіжного доручення № 1507 від 27 березня 2015 року вбачається, що ПАТ « Укргазвидобування» перерахувало 27 березня 2015 року на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 15 459,56 грн. на погашення боргу за виконавчим листом Деснянського районного суду м.Києва № 2-6885/2014 від 26.02.2015 року. Відповідно до платіжного дорученні № 371 від 27 березня 2015 року ПАТ « Укргазвидобування» перерахувало на рахунок УДКСУ У Шевченківському районі м.Києва 3174,58 грн. податку з доходу ОСОБА_4 згідно рішення суду № 22-ц/796/3042/2015 від 04.02.2015 року.

З урахуванням того, що в порядку виконання рішення суду заборгованість по заробітній платі ОСОБА_4 була перерахована ПАТ « Укргазвидобування» на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 27 березня 2о15 року, тобто, відповідач виконав свої зобова»язання саме 27 березня 2015 року, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що повний розрахунок з позивачем при звільненні відбувся 16.04.2015 року- в день надходження грошових коштів на рахунок позивача у ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» і вважає, що період затримки розрахунку при звільненні становить з 02.09. 2014 року по 27.03.2015 року - 146 робочих днів. З урахуванням того, що середньоденна заробітна плата позивача становить 800,78 грн., середня заробітна плата, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період затримки розрахунку при звільненні з 02.09.2014 року по 27.03.2015 року становить 116 913, 88 гривень ( 800,78 грн. х 146 днів = 116 913,88).

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що саме з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду м.Києва, тобто, з 05.02.2015 року по день фактичного розрахунку- по 27.03.2015 року підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 35 робочих днів в сумі 28 027,0 грн., колегія суддів вважає безпідставними, так як вони суперечать вимогам ст. 117 КЗпП України, яка передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року необхідно змінити, зменшивши суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 з 126523,24 грн. до 116 913,88 гривень

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь держави судового збору також необхідно змінити, зменшити розмір судового збору з 1265,23 грн. до 1169, 13 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування» Кобець Олени Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15 липня 2015 року змінити, зменшивши суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 з 126 523,24 грн. до 116 913,88 грн. ( сто шістнадцять тисяч дев'ятсот тринадцять гривень 88 копійок)

В частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь держави судового збору рішення суду змінити, зменшити розмір судового збору з 1265,23 грн. до 1169, 13 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: