Справа № 640/4055/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі 125 відділення Слобожанського регіонального департаменту про повернення строкового банківського вкладу

ВСТАНОВИВ:

04.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі 125 відділення Слобожанського регіонального департаменту про повернення строкового банківського вкладу, посилаючись на наступне.

24.10.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/123137/3-14. Згідно умов договору він передав банку 8150 доларів США , строк дії вкладу - до 24 січня 2015 року зі сплатою 11,5 % річних. 26.01.2015 року по закінченню дії договору він звернувся письмово до відповідача з вимогою про повернення йому вкладу та процентів за ним. Однак, Банк виплатив ому лише відсотки, а сам вклад не повернув. Вважає відмову банка в поверненні належного йому вкладу такою, що порушує його права, тому вимушений звернутись до суду за поновленням свого права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти (вклад) в розмірі 8150 доларів США та понесені судові витрати по оплаті судового збору 1937,53 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Банком виконуються умови укладеного договору про банківський вклад з дотриманням вимог Постанов Правління Національного Банку України № 758 від 01.12.2014 року та № 160 від 03.03.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що 24.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/123137/3-14. Згідно умов договору позивач передав банку 8150 доларів США, строк дії вкладу - до 24 січня 2015 року зі сплатою 11,5 % річних.

Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбаченими положеннями п.5.2. Основних умов.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2015 року позивач, звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути банківський вклад в сумі 8150 доларів США. 09.02.2015 року позивачу було виплачено197 доларів США - відсотки за договором банківського вкладу, залишок вкладу - 8150, 47 доларів США. (а.с. 25).

У відповідності до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Крім цього, у відповідності до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спліном встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка.

У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Також у відповідності до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Суд, вирішуючи даний спір, керується та застосовує нормами Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України порівняно з Постановою НБУ мають вищу юридичну силу .

Згідно зі ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Інші органи державної влади України (окрім Президента України та Кабінету Міністрів України), органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про Національний Банк України» нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом, пом'якшують або скасовують відповідальність.

Постанови НБУ, на які посилається відповідач на підтвердження своєї правової позиції по справі, протирічать відповідним нормам Цивільного кодексу України в частині використання фізичними особами своїх банківських рахунків та повернення банківських вкладів.

Таким чином, доводи позивача є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору пропорційно від задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 626, 629, 1058, 1060, 1066, 1074 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № 300131/123137/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 24 жовтня 2014 року в розмірі 8150 доларів США, що еквівалентно станом на 31.03.2015 року 191036 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1910,36 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -