Справа № 463/5446/14 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/2415/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом до відповідача та з посиланням на ст. 180-184, 191 СК України просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 кошти на утримання дитини, ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково. Постановлено про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 14.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду оскаржила адвокат ОСОБА_5 в інтересах відповідача. Вважає його недостатньо законним та обґрунтованим. Просить рішення скасувати та постановити нове, яким призначити розмір аліментів до стягнення на окремий банківський рахунок в сумі 500 грн. Вимоги мотивує тим, що батько дитини згідний оплачувати аліменти на утримання сина, але сума, яка призначена судом є завищена та значна для нього, оскільки він ніде не працює, займається лише сезонними підробітками на будовах. Також він проживає з безробітною матір»ю та батьком пенсійного віку. Зазначені обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями трудових книжок.

Суд не взяв до уваги того факту, що в сума в 1000 грн. лише на 186 грн. менша за розмір мінімальної заробітної плати, навіть якби апелянт працював і отримував мінімальну заробітну плату і сплачував таку суму аліментів, то йому б не залишилось коштів для проживання. Тому сума, визначена судом є нелогічною та на момент винесення рішення, суд не врахував матеріальний стан платника аліментів.

При розгляді справи за апеляційною скаргою апелянт та відповідач доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивачки проти мотивів апеляційної скарги заперечила, вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Просить врахувати, що батько позивача отримує пенсію, мати не є особою пенсійного віку. У відповідача є доросла сестра, котра також повинна надавати батькам матеріальну підтримку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд вірно врахував положення ст. 180, 182 СК України, за змістом яких - батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справи за апеляційною скаргою відповідач не заперечив, що дитина сторін в даний час проживає з матір»ю, і що дитина перебуває на утриманні матері. Способу виконання батьками обов'язку утримувати дітей сторонами не досягнуто.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів судом недостатньо враховано обставини зазначені в ст.ст. 182, 184 СК України.

Так, статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Постановляючи про стягнення аліментів у визначеній судом твердій грошовій сумі, суд не врахував, що при цьому позивач зобов»язана довести наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній сумі, а відповідач подати докази про його матеріальне становище, наявність у нього інших дітей або непрацездатних батьків чи інших членів сім»ї, яких він зобов»язаний утримувати або інші обставини, які мають істотне значення для справи. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітній дитині у визначеному нею розмірі та суд, визначаючи такий розмір у 1000 гривен на дитину щомісячно, також на ці обставини уваги не звернув.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, згідно записів, що містяться у трудовій книжці офіційно не працює з 30.11.2012 року. Як стверджує відповідач, періодично працює на сезонних роботах по будівництву, однак жодних доказів, які б свідчили про його матеріальне становище відповідач суду не надав.

Докази про стан здоров'я платника аліментів та дитини матеріали справи також не містять, що є підставою вважати про працездатний стан відповідача та здоровий стан дитини. Тому висновок суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтується на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов»язків по утриманню неповнолітніх дітей, що передбачено законом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи обов»язок обох батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і роз»яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати /1218 грн./, та встановлений цим законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років в сумі 1286 гривен, колегія суддів вважає за необхідне вирішити про зміну рішення суду та вважає обґрунтованою до стягнення буде сума 643 гр. грн. щомісячно.

Тому мотиви апеляційної скарги про те, що відповідач, знаючи про свій обов'язок утримувати дитину не заперечує проти ухвалення рішення про стягнення з нього по 500 грн. щомісячно, колегія суддів вважає безпідставними та такими що не відповідають вимогам закону.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідач проживає з безробітною матір»ю та батьком пенсійного віку, а тому в змозі сплачувати аліменти в розмірі 500 гривен, то колегія суддів вважає, що хоча і даним обставинам була надана судом першої інстанції правова оцінка, однак, такі не можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, оскільки матір відповідача, хоча і вважається безробітною, однак не є непрацездатною і права на працю не втратила, а батько відповідача, будучи пенсіонером, отримує пенсію за віком.

У випадку зміни майнового стану сторін, такі не позбавлені права звернення до суду з відповідними вимогами про зміну визначеного судом розміру аліментів. При понесенні позивачем додаткових витрат на утримання дитини, вправі пред»явити відповідні вимоги до відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3.ч.1 ст.307, п.3 ч.1.ст.309, ч.2 ст. 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2014 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягає стягненню із 1000 гривен до 643 гривен щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді