Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Дудник Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що 18.06.2015 року вона купила у ОСОБА_3 21/50 частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул.. Володарського, 9. Одразу після укладення договору відбулась передача грошей продавцю та відповідно позивачу було передано правовстановлюючі документи та ключі від будинку. Однак, даний договір повинен бути посвідчений в нотаріальній конторі. ОСОБА_3 зобовязалася посвідчити даний договір в нотаріальній конторі на протязі місяця з моменту передачі грошей, що підтверджується розпискою. Після укладення договору позивач неодноразово зверталася до ОСОБА_3 про належне оформлення придбаного майна, але та не бажала все це належним чином оформити. 17.08.2015 року ОСОБА_3 померла. Відповідач є спадкоємцем майна померлої. На вимогу позивача прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину відповідач відмовляться. Фактично договір купівлі продажу майна між позивачкою та відповідачем відбувся, але не оформлено в нотаріальному порядку. Як наслідок позивач не може провести державну реєстрацію нерухомого майна та стати його власником. А тому змушена звертатися до суду з позовом та просила постановити рішення, яким визнати нікчемний правочин купівлі-продажу частини житлового будинку, укладений між нею та ОСОБА_3 дійсним, визнати за нею право приватної власності на частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область м. Бар, вул.. Володарського, 9.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 проти позову не заперечувала, просила справу розглянути без її участі, про що надала суду письмову заяву.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 квітня 2005 року, виданого державним нотаріусом Барської державної нотаріальної контори, за реєстром № 951, 21/50 частини будинку № 9 по вул. Володарського в м. Бар належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Дане свідоцтво зареєстроване в Барському районному бюро технічної інвентаризації 14 грудня 2006 року в реєстрову книгу № 6 № 358.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартість 21/50 частки житлового будинку становить 169804 грн.

Позивач 18.06.2015 р. купила у ОСОБА_3 21/50 частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул.. Володарського, 9. Про отримання грошей ОСОБА_3 написала розписку. Після купівлі частини будинку позивач отримала ключі, правовстановлюючі документи, почала користуватися будинком, проживати в ньому. ОСОБА_3 зобовязалася посвідчити даний договір в нотаріальній конторі.

Після укладення договору позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_3 про належне оформлення придбаного майна.

Однак, 17.08.2015 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідач є спадкоємцем майна померлої. На вимогу позивача прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину відповідач відмовляться.

Сторонами у справі вказані обставини не заперечуються і вони підтверджуються належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи. Крім того, відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин юридично оформити договір купівлі - продажу позивач не має можливості. Як наслідок, вона позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи те, що придбані позивачкою обєкти є нерухомим майном, до нього застосовуються положення ст. 657 ЦК України щодо форми договору купівлі продажу, тобто при укладанні даного договору не може бути застосована проста письмова форма, а обовязкове нотаріальне посвідчення.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Правова норма, а саме частина 3 статті 640 ЦК України, на час розгляду справи та на час звернення позивача до суду була змінена і положення щодо моменту укладення договору який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації - з моменту державної реєстрації, втратило силу з 1 січня 2012 року, згідно із Законом від 11 лютого 2010 року №1878- VІ, а в силу змін внесених Законом від 9 грудня 2011 року - з 1 січня 2013 року.

Після внесених змін до частини 3 статті 640 ЦК України її положенням встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення, а тому позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу за правилами частини 2 статті 220 ЦК України не суперечить цій нормі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу ст.215 ч.2 ЦПК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним, однак нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачкою виконано всі, передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 655, 657, 662, 629, 392, 203, 204, 215, 218,220, 331 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати нікчемний правочин купівлі-продажу 21/50 частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул.. Володарського, 9 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 21/50 (двадцять одну пятдесяту) частину житлового будинку загальною площею 60,94 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м. від загальної площі всього будинку 138,6 кв.м., житлової площі всього будинку 87,7 кв.м. та складається з: житловий будинок (літера «А»), веранда - літера «а», що складається: веранда «1»- загальною площею-11, 45 кв.м., санвузол- літера «1-1» загальною площею 2,45 кв.м. коридор- літера «2-2» площею 6,66 кв.м. кухня - літера «2-3»- площею 7,85 кв.м., житлова кімната (літера «2-4») загальною площею 16,35 кв.м., житлова кімната літера «2-5»- загальною площею 16,21 кв.м., та господарські будівлі і споруди: хлів - літера «В», хлів - літера «Ж», туалет - літера «Г», гараж - літера «Є», парка-1, ворота - 2, хвіртка-3 , які розташовані за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул.. Володарського, 9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: