АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/8357/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1798/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

при секретарі : Лапко Ю.В.

за участі: апелянта ОСОБА_1, прокурора Приступи В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2015 року

у справі за позовом прокурора Хмельницького району в інтересах держави в особі Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила

У квітні 2015 року прокурор Хмельницького району в інтересах держави, в особі Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби у Хмельницькій області, звертаючись до суду з позовом, просив стягнути із відповідача в порядку регресу 12 767,62 грн. шкоди заподіяної установі у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 07 квітня 2014 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2013 року в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В решті рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2014 року відхилено касаційну скаргу Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2013 року в незмінній частині, рішення апеляційного суду Хмельницької області та окрему ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 квітня 2014 року без змін. Начальник Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області (на час прийняття рішення про звільнення) ОСОБА_1 несе повну матеріальну відповідальність за заподіяну установі шкоду на суму в 12 767,62 грн..

______________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_2

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 30

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби Хмельницької області 12 767,62 грн. шкоди заподіяної установі у

звязку із оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Зазначає, що судом при розгляді справи було порушено вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦК України. Крім того, апелянт перебував у відпустці та не міг вважатися власником чи уповноваженим органом боржника, знати про існування виконавчого провадження та листа виконання, а тому і виконати його вимоги взагалі. Тому вважає, що враховуючи сукупність наданих доказів, відсутність його вини, як такої в зазначених правовідносинах чого вимагає складова ст. ст. 134, 237 Кодексу законів про працю України, слід скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволені позову.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

Прокурор вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Хмельницька ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області на перегляд справи не направила свого представника, належним чином повідомлена про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 01.09.15 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Висновок місцевого суду про те, що саме розпорядженням відповідача незаконно звільнено працвіника з роботи та з його вини затримано виконання рішення міськрайонного суду про поновлення на роботі відповідає матеріалам справи та узгоджується з вимогами закону, тому колегія суддів рахує можливим погодитися з ним.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що розпорядженням № 21-р від 25.12.2012 року (зі змінами, внесеними розпорядженням Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області № 1-р від 04.01.2013) начальника Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області ОСОБА_1, звільнено з посади завідуючої канцелярією у зв'язку із закінченням терміну трудової угоди від 01.11.2007 року ОСОБА_3.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2013 року ОСОБА_3 поновлена на посаді завідувача канцелярії Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області. Стягнуто з Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 3590, 76 грн., моральну шкоду у сумі 1000 грн. та судовий збір у сумі 229,40 грн.. Рішення у частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.

Місцевий суд правильно виходив з того, що відповідачем, як керівником Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області, рішення місцевого суду не було добровільно звернуто до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 07.04.2014 року, в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2013 року, ухвалено нове рішення. Цим рішенням скасовано розпорядження №21-р від 25.12.2012 року (із змінами внесеними розпорядженням №1-р від 04.01.13 року) начальника Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області про звільнення ОСОБА_3; поновлено її на роботі на посаді завідуючої канцелярією Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області. З Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, з урахуванням ухвали суду від 27.05.2014 року, стягнуто на користь ОСОБА_3А 12767,62 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розпорядженням відповідача, начальника Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області № 6-р від 08.04.2014року, ОСОБА_3 поновлено на посаді завідуючої канцелярією.

Відповідно до повідомлення Управління Державної казначейської служби у Хмельницькому районі від 16.04.15 року ОСОБА_3 було проведено виплату середнього заробітку, з урахуванням необхідних утримань, 28 квітня 2014 року, за платіжним дорученням №191 від 25.04.14 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014 року, касаційну скаргу Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Хмельницькій області відхилено, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2013 року в незміненій частині, рішення апеляційного суду Хмельницької області та окрему ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07.04.2014 року залишено без змін.

Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, правильно врахував, що відповідач зобовязаний був негайно виконати рішення міськрайонного суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі, а також те, що скасування цього рішення мало місце не у звязку з неправильним вирішенням спору, а у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права, яке не потягнуло за собою ухвалення неправильного рішення суду. Однак сам факт скасування рішення міськрайонного суду ніяким чином не впливав на негайне виконання цього рішення у період з 19.04.2013 року до 07.04.2014 року та не звільняє відповідача від відповідальності.

19.04.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді завідувача канцелярії Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції Хмельницької області у звязку із зверненням рішення у цій частині до негайного виконання.

При розгляді справи та ухваленні рішення міськрайонним судом приймали участь представники Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області, яким було відомо про наявність рішення суду про негайне поновлення працівника, тому саме з цього часу виник обовязок щодо негайного виконання рішення суду в цій частині. Проте відповідач, як керівник інспекції, добровільно не виконав його.

Колегією суду не береться до уваги посилання апелянта щодо неврахування місцевим судом час перебування його у липні-серпні 2013 року у відпустці, що унеможливлювало виконання рішення суду та прийняття розпорядження про поновлення на роботі працівника, оскільки таке рішення суду було ухвалене ще у квітні 2013 року та не виконувалося близько одного року.

Повна матеріальна відповідальність у відповідності з п.8 ст.134 КЗпП України настає незалежно від форми вини.

Статею 137 КЗпП України передбачена можливість врахування ступеня вини і конкретної обстановки при визначенні розміру шкоди, крім прямої дійсної шкоди.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р. № 14 "Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям", п. 4, визначено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна чи Інших цінностей, необхідність для підприємства, установи, організації провести витрати на відновлення, придбання майна або інших цінностей, або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Місцевий суд правильно врахував, що розмір прямої дійсної шкоди підприємству склав суму, яка виплачена працівнику шляхом виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто 12767,62 грн., яка відповідно не може бути зменшена на підставі ст. 137 КЗпП України. З врахуванням цього безпідставним є посилання апелянта на необхідність зменшення суми, яка стягнута з нього.

Хмельницькою міжрайонною державною податковою інспекцією у Хмельницькій області не вирішувалося питання щодо стягнення даної шкоди з відповідача.

Прокурором заявлено позов в інтересах держави в особі Хмельницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіксальної служби у Хмельницькій області у відповідності з ст.45 ЦПК України, ст.23 Закону «Про прокуратуру».

Доводи апеляційної скарги, на які посилається апелянт, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда