Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що її чоловік ОСОБА_2 працюючи у відповідача 20 років у шкідливих умовах отримав професійне захворювання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер, згідно довідки ДНА-03 № 000149 від 22 червня 2007 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням.

Посилаючись на викладене й на те, що смертю чоловіка їй спричинено тяжкі моральні страждання, ОСОБА_1 просила позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь 70 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь позивача 17 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року зазначене рішення районного суду змінено, а саме збільшено розмір морального відшкодування до 40 000 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з 03 квітня 1976 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

ОСОБА_2 з 1978 року до 1999 року працював на різних посадах у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Висновком МСЕК від 2007 року ОСОБА_2 встановлено професійне захворювання та 80% втрати працездатності.

Згідно акта розслідування хронічного професійного захворювання № 15 від 23 грудня 2005 року, хронічне захворювання - сидеросилікоз легенів, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легенів, виникло у ОСОБА_2 у зв'язку з роботою впродовж 19 років 09 місяців в умовах запиленості робочої зони, що перевищувала граничну допустиму концентрацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

Відповідно до довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням серії ДНА-03 № 000149, висновком медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу «Обласний центр медично-соціальної експертної комісії» головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 22 червня 2007 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з його професійним захворюванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_913/ed_2015_04_15/pravo1/KD0001.html?pravo=1> забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844270/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844271/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, врахували вимоги ст. ст. 1167 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844270/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 1168 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844271/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> належним чином з'ясували фактичні обставини справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, визначили правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин; дали належну правову оцінку зібраним у справі доказам, та дійшли вірного висновку про те, що право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної членам сім'ї смертю фізичної особи виникло у позивача з моменту смерті її чоловіка, а не з моменту встановлення останньому за життя професійного захворювання, оскільки смерть ОСОБА_2 сталася внаслідок професійного захворювання, яке було спричинене незабезпеченням відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці.

При цьому, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, апеляційний суд враховуючи вищенаведені норми та роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку щодо збільшення стягнутої моральної шкоди із відповідача на користь позивача.

Зазначені висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судами дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних рішень судів немає, оскільки висновки судів щодо часткового задоволення позову ОСОБА_1 зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко