АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/377/2015 р. Головуючий в І інстанції: Корецький Д.Б.
Категорія: 27 Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівБазіль Л.В.
Прокопчук Л.П.
При секретаріЯковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказує на те, що між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (далі ПАТ «Кредобанк», Банк) та ОСОБА_5 19.01.2012 р. було укладено кредитний договір № 004, за умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу на строк до 18.01.2017 року кредит в сумі 147920 грн. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти, а також належним чином виконувати інші умови кредитного договору.

Банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, а ОСОБА_5 свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує належним чином, про що свідчить наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 110201,22 грн., яка складається із: 102923,78 грн. - сума заборгованості за кредитом; 5907,62 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1369,82 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту.

Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором № 004 від 19 січня 2012 р. в розмірі 110201,22 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 19.01.2012 р. між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 004, за умовами якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 147920 грн., а відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти, а також належним чином виконувати інші умови кредитного договору.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору відповідач зобов'язується повернути кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, визначені договором та/або додатками до нього.

Згідно п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п.3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення.

Як вбачається із розрахунку з серпня 2013 року ОСОБА_5 почала порушувати умови кредитного договору щодо своєчасності повернення щомісячних платежів (а.с.5,6), заборгованість по кредитному договору №004 від 19.01.2012 р. станом на 23.10.13 року становить 110201, 22 грн., з яких - 102923,78 грн. сума заборгованості за кредитом, 5907,62 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1369,82 грн. - пеня за прострочення погашення кредиту.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.4.9. Кредитного договору Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору, договором передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту при порушенні строків платежів за договором, в зв'язку з чим підставною є вимога кредитора до боржника про дострокове повернення кредиту, процентів та сплату пені.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Доводи апелянта про те, що вона отримала вимогу про усунення порушення умов кредитного договору не безпосередньо від Банку, а від іншої особи, яка діяла на підставі доручення Банку, не вказують на відсутність у позивача права звернення до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не може прийняти до уваги й посилання апелянта на необґрунтоване збільшення Банком відсоткової ставки, оскільки таке збільшення ґрунтується на умовах кредитного договору.

Так п.3.2 кредитного договору передбачено протягом першого року, тобто на період з 19.01.2012 року по 18.01.2013 року відсоткову ставку 11,99.

Протягом другого і наступного років, тобто з 19.01.2013 року передбачено відсоткову ставку 13,99.

Відсоткова ставка 20,99 застосована Банком у відповідності до п.5.2 кредитного договору як відповідальність за нестрахування позичальником автомобіля, купленого за кредитні кошти.

Апелянт не заперечував той факт, що автомобіль, придбаний за кредитні кошти позичальником не застраховано.

Таким чином, підстав для скасування рішення суду і ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на 4000 грн., оскільки сторони по справі надали невраховані позивачем квитанції на підтвердження сплати цих коштів відповідачкою до ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2014 року змінити, зменшивши суму кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» зі 110201, 22 грн. до 106201, 22 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: