Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Содель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни, треті особи - Відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирськоі області, ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20.09.2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у виді відновлювальної кредитної лінії в межах загальної суми 600000,00 дол. США строком до 19.09.2016 року зі сплатою 13,75 %. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором між банком та позивачем 20.09.2006 року було укладено договір іпотеки, згідно якого позивач надала в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,1360 га та житловий будинок загальною площею 344,00 кв. м за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1. У 2013 році ПАТ «Кредитпромбанк» подав до суду позов про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за кредитним договрорм, а рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 27.03.2014 року позов задоволено частково. Не погоджуючись із стягнутою судом сумою боргу, позичальник оскаржив вказане рішення та Апеляційним судом Житомирської області призначено судово-економічну експертизу. 20.09.2014 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2014 року, із змісту якої їй стало відомо про вчинення приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. виконавчого напису № 1000 від 23.07.2014 року на підставі заяви відповідача (який набув права вимоги на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року) про звернення стягнення на передане нею в іпотеку нерухоме майно. Вважає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису було здійснення з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про іпотеку», Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Свої доводи обґрунтувала також тим, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Зазначила, що від нотаріуса вимоги про повернення заборгованості з попередженням щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки вона не отримувала. При цьому існували також інші порушення вимог закону, які не дозволяли вчинити виконавчий напис.

Тому просить визнати виконавчий напис № 1000 від 23.07.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., таким, що не підлягає виконанню.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача до суду подав письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача, відповідач, представник третьої особи та третя особа повторно в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. направила заяву з проханням проводити розгляд справи в її відсутності та вказала про невизнання позову.

Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та у відсутності сторін згідно ст. ст. 158, 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором.

Згідно положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

За правилами статті 575 ЦК України іпотека є різновидом застави.

Судом встановлено, що 20.09.2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 09.05/001/06-Склв, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у виді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі в межах загальної суми 600000,00 дол. США строком до 19.09.2016 року зі сплатою 13,75 % (а.с. 10-12).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позивачем 20.09.2006 року було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 09.05/001/01/06-Склв, за яким позивач надав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,1360 га та житловий будинок загальною площею 344,00 кв. м, житловою площею 105,40 кв. м за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1 (а.с. 4- 6).

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки у разі порушення боржником обов'язків, передбачених кредитним договором, або порушення іпотекодавцем умов цього договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню відповідно до положень розділу 4 цього договору на умовах, передбачених цим договорм.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за кредитним договором боржником відповідач, набувши права вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 року, укладеного між ним та ПАТ «Кредитпромбанк» (а.с. 90-92), звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. із заявою від 10.07.2014 року, зареєстрованою 23.07.2014 року, про вчинення виконавчого напису (а.с. 88-89). 23.07.2014 року вказаним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1000 (а.с. 117), про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,1360 га та житловий будинок загальною площею 344,00 кв. м, житловою площею 105,40 кв. м за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1, що належать на праві власності позивачу та які на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки № 09.05/001/01/06-Склв від 20.09.2006 року передана в іпотеку позичальнику ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є відповідавідач.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 7877371,93 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 502097,82 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 5900227,80 грн., заборгованість за відсотками - 168251,09 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1977144,13 грн.

Постановою головного державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 18.09.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 1000 від 23.07.2014 року (а.с. 8).

Виконавчий напис на іпотечному договорі передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойок, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості за прострочення виконання зобов'язання.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтею 33, 35 Закону України «Про іпотеку», Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», положенням Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, а також наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року № 2368/5.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За положеннями Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

Як убачається з копій ухвал Апеляційного суду Житомирської області від 10.09.2014 року, 20.01.2015 року та 17.06.2015 року у справі № 295/13554/13-ц за позовом ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступник - ПАТ «Дельтабанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «ФБ», ЗАТ «Укртранс-Житомир» про стягнення заборгованості за за договрорм кредиту, судом було неодноразово призначено судово-екномічну експертизу для визначення розміру заборгованості за період з 20.09.2006 року по 17.10.2012 року.

На адресу боржника ОСОБА_3 ПАТ «Дельта Банк» було направлено досудову вимогу від 03.06.2014 року, в якій відповідач повідомляв позичальника про наявність заборгованості за кредитним договором № 09.05/001/06-Склв від 20.09.2006 року в сумі 670348,91 дол. США станом на 27.05.2014 року, необхідність її сплати, а також у разі незадоволення претензій про можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом або звернення до суду з позовом про примусове стягнення суми боргу (а.с. 20).

У відповідь на досудову вимогу ОСОБА_3 надіслав 25.06.2014 року до ПАТ «Дельта Банк» повідомлення, зазначивши, зокрема про свою незгоду із сумою боргу, визначеною банком (а.с. 19).

Таким чином, хоча вказані в досудовій вимозі ПАТ «Дельта Банк» від 03.06.2014 року та у виконавчому написі від 23.07.2014 року суми боргу за кредитним договором не відрізняються та заборгованість за договором складає 670348,91 дол. США станом на 27.05.2014 року, однак вважати безспірною цю суму неможливо, оскільки, як свідчить відповідь ОСОБА_3 від 25.06.2014 року на досудову вимогу, направлену поштою цього ж дня, він не був згідний із визначеною банком сумою боргу. І на час вчинення виконавчого напису нотаріусом в суді перебував невирішений інший спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 09.05/001/06-Склв від 20.09.2006 року.

За наведених обставин вимоги позивача є обґрунтованими, а виконавчий напис від 23.07.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., зареєстрований у реєстрі за № 1000, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 18, 20, 525, 526, 530, 546, 575, 1054 ЦК України Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23 липня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною, зареєстрований у реєстрі за № 1000, про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,1360 га та житловий будинок загальною площею 344,00 кв. м, житловою площею 105,40 кв. м за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова