Унікальний номер справи 333/2456/15-ц
Номер провадження 2/333/1515/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 2 вересня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий - суддя Фунжий О.А., при секретарі Славній А.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. На початку грудня 2014 р. відповідач забрала дітей та виїхала з місяця постійного проживання. У січні 2015 р. позивачеві стало відомо, що відповідач з дітьми мешкає у селі Камишеватка Приморського району. Він поїхав в це село, де переконався, що діти не мають елементарних умов для проживання та розвитку. Він забрав дітей та перевіз у м. Запоріжжі, де мешкає разом із своєю матір'ю. З того часу діти проживають разом з ним, старші навчаються у школі, молодша дочка відвідує дитячий садок. Відповідач жодного разу не інтересувалась долею дітей, не відвідувала їх та не опікується дітьми. З наведених підстав позивач просить суд визначити місцем проживання дітей разом з ним, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Відповідач позов визнала частково, в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2014 р. вона залишила чоловіка та разом з дітьми переїхала жити до другого чоловіка. Але життя з цим чоловіком не склалося, вона залишила його та переїхала в село Камишеватка Приморського району. У цьому селі вона мешкала в будинку подруги, в якому не було належних умов для проживання неповнолітніх дітей. В січні 2015 р. позивач приїхав в село та забрав дітей. Вона погодилась віддати дітей з тим, що створить умови для їх проживання та забере до себе. На цей час вона разом із співмешканцем мешкає у будинку в м. Приморську, який винаймає. В будинку створені всі умови для проживання дітей, тому відповідач просить суд визначити місцем проживання дочки ОСОБА_6 разом з нею, а синів - разом з батьком.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місцем проживання всіх дітей разом з позивачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання належними документами встановлено, що 3 червня 2005 р. сторони уклали шлюб у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. 9 липня 2015 р. шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. (а.с. 6, 7, 8)

Згідно довідки житлового органу діти мешкають разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9) Вказаний будинок на праві приватної власності належить позивачеві. (а.с. 10)

У відповідності зі ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В судовому засіданні встановлено, що між батьками дітей виник спір щодо місяця проживання дітей. Про цей свідчать ті факти, що у грудні 2014 р. матір забрала дітей та мешкала з ними окремо від батька, в січні 2015 р. батько забрав дітей та до цього часу вони мешкають з ним, матір в судовому засіданні просить суд залишити їй дочку, а батькові - синів.

Згідно зі ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення; орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В судовому засіданні встановлено, що на цей час діти мешкають разом із батьком та бабусею в будинку, який належить йому на праві приватної власності. (а.с. 10) батько дітей працює, має самостійний дохід (а.с. 11) Актом обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання батька дітей встановлено, що вказаний будинок має 5 житлових кімнат, створені всі необхідні умови для проживання, розвитку, виховання та відпочинку малолітніх дітей. (а.с. )

Актом обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання матері дітей встановлено, що відповідач не працює, самостійного доходу не має, мешкає разом із співмешканцем в м. Приморську, Запорізької області у будинку, що винаймає; вказаний будинок потребує ремонту, меблів та речей недостатньо, для утримання та виховання малолітніх дітей умови не створені, в будинку відсутні місця для навчання та відпочинку дітей. (а.с. )

Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з врахуванням інтересів малолітніх дітей доцільним є визначення місцем проживання дітей разом з батьком. (а.с. )

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність визначення місцем проживання дітей разом з батьком, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Задовольнити вимогу матері дітей про те, щоб місцем проживання дочки ОСОБА_6 визначити разом з нею, суд не може, оскільки це суперечить інтересам дітей в цілому, а також інтересам дівчинки зокрема, може зашкодити її розвиткові.

Вирішуючи позовну вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки судом приймається рішення про визначення місцем проживання малодітних дітей разом із батьком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого аліменти необхідно стягувати в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 9 квітня 2015 р., аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого аліменти стягувати в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Фунжий