Справа №2024/2-1305/11
Провадження №2-р/642/9/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого Скляренко С.О., при секретарі Длужинській Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВ «Аскона» про розяснення рішення суду від 29 травня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, треті особи з боку позивача Харківська міська рада Харківської області, Інспекція Архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до ТОВ «Аскона» про усунення перешкод у користуванні правом власності, створеним самочинним будівництвом, зустрічним позовом ТОВ «Аскона» до ОСОБА_1 про демонтаж малої архітектурної форми кіоску та двох побудованих самонесучих стін на фундаменті за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 1-а (літ.А-1), -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2012 р. було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, треті особи з боку позивача Харківська міська рада Харківської області, Інспекція Архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до ТОВ «Аскона» про усунення перешкод у користуванні правом власності, створеним самочинним будівництвом, а також зустрічного позову ТОВ «Аскона» до ОСОБА_1 про демонтаж малої архітектурної форми кіоску та двох побудованих самонесучих стін на фундаменті за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 1-а (літ.А-1).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2012 року зазначене рішення Ленінського районного суду м. Харкова було залишено без змін.

В серпні 2015 року до суду звернувся представник ТОВ «Аскона» із з заявою про розяснення зазначеного рішення, в якій просив розяснити, встановлено чи ні факт самочинного будівництва прміщення «ТОВ «Аскона» площею 5,4 кв.м. за адресою: м. Харків, вул.. Ярославська, 1-а.

В судове засідання сторони не зявилися, про дату та час розгляду сповіщалися належним чином, причини неявки невідомі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 221 ЦПК України передбачено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Разом з тим, пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення» визначає, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Як вбачається із змісту зазначеного рішення суду, останнє є зрозумілим і таким, що не припускає іншого тлумачення, в мотивувальній його частині чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, чітко викладена резолютивна частина в межах заявлених позовних вимог та вказано, чому суд прийшов до відповідного висновку, у звязку з чим на переконання суду дане рішення не потребує додаткових роз'яснень.

Разом з тим, в своїй заяві представник ТОВ «Аскона» не посилається на незрозумілість судового рішення для нього, та по суті порушує питання щодо встановлення або не встановлення судом факту самочинного будівництва приміщення ТОВ «Аскона» площею 5,4 кв.м. Однак, про самочинне будівництво в описовій частині рішення йдеться мова лише в описанні доводів позивача (за первісним позовом) в обґрунтування його позовних вимог, серед яких було і встановлення факту самочинного будівництва.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення заяви про розяснення рішення суду в порядку ст..221 ЦПК України за наведеними в ній доводами відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 210, 221, 293-294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ТОВ «Аскона» про розяснення рішення суду від 29 травня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, треті особи з боку позивача Харківська міська рада Харківської області, Інспекція Архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до ТОВ «Аскона» про усунення перешкод у користуванні правом власності, створеним самочинним будівництвом, зустрічним позовом ТОВ «Аскона» до ОСОБА_1 про демонтаж малої архітектурної форми кіоску та двох побудованих самонесучих стін на фундаменті за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 1-а (літ.А-1) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Скляренко