Ухвала

23 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Писаної Т.О., Ситнік О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2011 року він за договором позики передав відповідачці грошові кошти у сумі 55 100 доларів США із зобов'язанням повернути їх до 31 березня 2012 року. У подальшому, згідно договору позики від 31 травня 2012 року, ОСОБА_3 отримала від нього ще одну позику у розмірі 36 000 доларів США строком до 30 вересня 2012 року. Посилаючись на те, що відповідач грошові кошти не повертає, просив суд стягнути з останньої на його користь 728 162 грн 30 коп. боргу за договорами позики, три проценти річних у сумі 32 286 грн 96 коп. та судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 728 162 грн 30 коп. заборгованості за договорами позики від 7 грудня 2011 року та від 31 травня 2012 року, 32 286 грн 96 коп. - три проценти річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2014 року рішення районної суду змінено та зменшено суму стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 до 462 531 грн 54 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2014 року.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року, здана до поштового відділення 25 лютого 2015 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Разом із заявою про перегляд судового рішення ОСОБА_3 подала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку.

За змістом положень ст. 360 ЦПК України питання про поновлення строку на подання вказаної заяви має вирішуватись колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення підлягає задоволенню з огляду на зазначені заявником обставини, які свідчать про поважність причини його пропуску.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, зокрема ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, заявником надана ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 грудня 2012 року у справі за позовом про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом про визнання договору позики таким, що не укладався.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія суддів не знаходить підстав для допуску вказаної цивільної справи до провадження Верховного Суду України в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України, оскільки з наданої копії судового рішення вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи у порівнянні з ухвалою, про перегляд якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Т.О. Писана О.В. СитнікСудді:В.І. Амелін