Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ головного управління державної міграційної служби у м. Києві, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з даним позовом та просило суд звернути стягнення на іпотечне майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 червня 2007 року № МL-009/189/2007 у розмірі 46 082,75 дол. США, що еквівалентно 541 933 грн 14 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 1 978 996 грн 34 коп., що разом складає - 2 520 929 грн 48 коп., у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2007 року № МL-009/442/2007 у розмірі 50 098,92 дол. США, що еквівалентно 589 163 грн 29 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. та пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 2 151 468 грн 39 коп., що разом складає - 2 740 631 грн 68 коп.; виселити відповідачів зі зняттям з реєстраційного обліку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги, зокрема доплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року визнано неподаною та повернуто особі, яка подала скаргу.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, апеляційний суд виходив з того, що вимоги щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зазначені в ухвалі цього ж суду від 05 лютого 2015 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у встановлений строк не виконало.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року надано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У даній ухвалі вказано про необхідність доплати судового збору, оскільки позивач оскаржував рішення місцевого суду у повному обсязі та за звернення з апеляційною скаргою надано платіжне доручення про сплату судового збору у сумі 121 грн 80 коп., а мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 1 948 грн 80 коп, що складається з: 1 827 грн - вимога майнового характеру про звернення стягнення на предмет іпотеки та 121 грн 80 коп.

25 лютого 2015 року до апеляційного суду на виконання вимог вищевказаної ухвали представником позивача надано заяву на усунення недоліків разом з копією заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_6., ОСОБА_9. на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором. Також у заяві зазначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості).

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-5150/10 позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6., ОСОБА_9. на користь позивача заборгованість за кредитними договорами від 07 червня 2007 року № МL-009/189/2007 та від 05 грудня 2007 року № МL-009/442/2007 у розмірі 94 054,30 дол. США, що еквівалентно 745 464 грн 98 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 28 квітня 2010 року, та 100 тис. грн 57 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Як роз'яснено у п. 2 ч. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Суддя апеляційного суду формально підійшов до розгляду апеляційної скарги та постановив ухвалу про визнання апеляційної скарги неподаною з тих підстав, що рішенням суду, на яке вказував представник позивача, стягнуто заборгованість за інший період, в іншій сумі та за іншими складовими.

Крім того, слід зазначити, що, постановивши оскаржувану ухвалу на порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя апеляційного суду фактично позбавив особу права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням викладеного ухвалу судді апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко