РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3862/14-ц

пр. № 2/759/152/15

18 березня 2015 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-суддіМазур І.В.

при секретаріСіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «ЕкспресСтрахування», 3-тя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ТДВ «Експрес Страхування» про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 26.08.2013р. о 14 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Одеса, водій автомобіля «Чері Тіго» д/н НОМЕР_7 ОСОБА_3 під час перестроювання з правої смуги руху на ліву не переконався, що його маневр буде безпечний, порушуючи п.п. 10.3, 1.5 ПДР України не надав дорогу автомобілю «КІА Сорента» д/н НОМЕР_8 , під керуванням водія позивача по справі ОСОБА_1, що рухався в попутному напрямку по лівій смузі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та наїзд на транспортне огородження. 08.10.2013р. постановою Святошинського районного суду м. Києва провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Про результати розгляду справи ОСОБА_1 не був повідомлений, апеляційна інстанція в поновлення строків на апеляційне оскарження відмовила. За цей час було проведено два дослідження, авто технічне та авто товарознавче. Висновок авто-технічного експертного дослідження від 27.12.2013р. № 9-11 вказав на порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1 та п. 10.3 ПДР України, а також порушення п.п. 9.4; 2.3. А саме: «перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху» та п.10.3 ПДР, в якому зазначено, що «у разі перестроюванні водій повинен дати дорогу ТЗ , що рухаються у попутному напрямку по тій смузі, на які він має намір перестроюватися». Згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 453 від 01.10.2013 р., було встановлено що матеріальний збиток складає 242 362 грн. 20 коп. з яких вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу становить 223 149 грн. 47 коп. та втрата товарної вартості 19 212грн. 73 коп. Тому враховуючи викладене просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 192 872 грн. 20 коп. та з ТДВ «Експрес страхування» 49 490 грн. , а також судові витрати по справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав посилаючись на те, що він дійсно 26.08.2013р. близько 14 од 40 хв. Керував технічно справним автомобілем марки «Черрі Тіго» д/н НОМЕР_7, в автомобілі крім нього знаходились дружина ОСОБА_6 та неповнолітній син - ОСОБА_7 Коли відповідач в Бокове дзеркало позаду побачив автомобіль марки Мерседес Чорного кольору з червоними та синіми проблисковими маячками, то він увімкнув правий показник повороту та розпочав маневр перестроювання в праву смугу руху, але автомобілі, які рухались у правій смузі різко почали гальмувати. Після того, як ОСОБА_3 перестроївся в праву смугу та пропустив автомобіль марки Мерседес та бачачи попереду перешкоду в русі у вигляді автмобілів, що гальмували, включивши лівий поворот, перестроївся в ліву смугу та проїхавши близько 50м в лівій смузі, почув удар в заднюю ліву частину його автомобіля, після чого його транспортний засіб, який став некерованим та занесло вправо, зіткнувся з транспортним огородженням. Вважає, що п. 10.3 ПДР України не порушував, оскільки коли він вчиняв маневр перестроювання, в лівій смузі руху автомобіля марки «Кіа Сорренто» не було, ішов дощ, водій автомобіля ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, погодні умови та технічний стан транспорного засобу та допустив зіткнення з його автомобілем. ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача заперечення підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ТДВ «Експрес Страхування» позов не визнав та пояснив, що 16.09.2013р. позивач ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з повідомленням про те, що 26.08.2013р. о 14 год. 40 хв.на 177 кв. а/д Київ - Одеса сталося ДТП за участю автмобіля Кіа Соренто, д/н НОМЕР_8 та автомобіля Черрі Тіго, д/н НОМЕР_7. 28.10.2013р. було отримано копію постанови Святошинського районного суду м. Києва, якою провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.31.10.2013р. ТДВ «Експрес Страхування» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що відповідачем складено страховий акт № 4.13.456-1. Щодо висновку експертного дослідження від 27.12.2013р. № 9-11, відповідач вважає його не повним та не об'єктивним. Позивачем не доведено протиправність поведінки відповідача, причинний зв'язок між його діями та шкодою, а також не доведено його вину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов?язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб,

Згідно ч. 2 даної статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного 26.08.2013р. о 18год.50хв. інспектором ВДАЇ лейтенантом міліції Медведєвим О.В. відносно відповідача ОСОБА_3 26.08.2013р.о 14год.40хв. по автодорозі Київ-Одеса км.177, керуючи автомобілем Черрі Тіго, д/н НОМЕР_7, перестроюючись з правої смуги руху на ліву не надав дороги автомобілю Кіа Соренто, д/н НОМЕР_8, який рухався в попутному напрямку по лівій смузі та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження./а.с.58/

08.10.2013р. постановою Святошинського районного суду м. Києва провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 139 ч.1 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення./а.с.59/

При цьому судом взято до уваги висновок №131-13 від 7.10.2013р. експертного дослідження обставин ДТП згідно якого в даній дорожній обстановці, при вказаних просторово-динамічних характеристиках, в діях водія автомобіля КІА ОСОБА_1 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці, при вказаних просторово-динамічних характеристиках, невідповідності дій водія автомобіля КІА ОСОБА_1 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху і технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди./а.с.36-38 адміністративного матеріалу №3/759/5740/13./.

Згідно висновку експертного дослідження №9-11 від 27.12.2013р. вказані водієм автомобіля «Чері» ОСОБА_3 відомості про обставини зближення транспортних засобів та про розташування транспортних засобів до зіткнення є технічно неспроможними. Вказані водієм автомобіля «КІА Соренто» ОСОБА_1 відомості про обставини зближення транспортних засобів та про розташування транспортних засобів до зіткнення, можуть вважатись технічно спроможними. В даній дорожній-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Чері» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.3 ПДР України, що з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП. /а.с.52-65 адміністративного матеріалу №3/759/5740/13./.

За клопотанням позивача судом призначалася судова транспортно-трасологічна та авто технічна експертизи. Згідно висновку експертів за №8691/14-52/2814/15-52 від 27.02.2015р. за умов руху автомобілів КІА та Чері зі швидкістю 90км/год. виключалося контактування цих транспортних засобів, як за версією водія ОСОБА_1 так і за версією водія ОСОБА_3 В момент первинного контакту повздовжні осі автомобілів знаходились під кутом величиною близько 0 з можливим незначним відхиленням в один або інший бік./а.с.а.с.170-174/

Отже, виходячи із наданих сторонами експертних досліджень №131-13 від 7.10.2013р. та №9-11 від 27.12.2013р., а також висновку експертів за №8691/14-52/2814/15-52 від 27.02.2015р., суд приходить до висновку, що вина сторін як позивача ОСОБА_1 так і відповідача ОСОБА_3 є обоюдною.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно п.8 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Судом встановлено, що цивільна відповідальність позивача ОСОБА_1 перед третіми особами на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Експрес Страхування» по полісу №АС/1855367, ліміт відповідальності 50000грн./а.с.52/ Як і цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Експрес Страхування» по полісу №АВ/9858177, ліміт відповідальності 50000грн./а.с.141/

Відповідач ТДВ «Експрес Страхування» сплатив по полісу №АС/1855367 3.11.2012р. страхове відшкодування у розмірі 80685грн.18коп. згідно платіжного доручення від 5.11.2013р. №18707 відповідачу ОСОБА_3, про що відповідач ТДВ «Експрес сСтрахування» підтвердив в зустрічній позовній заяві, в прийнятті якої судом було відмовлено./а.с.124, 144/. Тобто відповідачу ОСОБА_3 відшкодовано шкоду, яка завдана його автомобілю внаслідок ДТП.

В той же час суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 з урахуванням норм ч.1 ст.1188 ЦК України та п.8 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " щодо відшкодування йому майнової шкоди також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 453 від 01.10.2013 р., було встановлено що матеріальний збиток завданий автомобілю позивача ОСОБА_1 складає 242 362 грн. 20 коп. з яких вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу становить 223 149 грн. 47 коп. та втрата товарної вартості 19 212грн. 73 коп./а.с. 6-43/

Відповідно до роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом пред'явлення вимог як до завдавача шкоди, т.б. як до відповідача ОСОБА_3 так і до страховаика відповідача ТДВ «Експрес Страхування».

Враховуючи вищевикладене, оцінюючим докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 49490грн. (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто грн.) та відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог судові витрати по справі в розмірі 494грн.90коп.(чотириста дев'яносто чотири грн.90коп.), а всього 49984грн.90коп.(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири грн.90коп.).

Суд стягує з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 49490грн. (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто грн.) та відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог судові витрати по справі в розмірі 494грн.90коп.(чотириста дев'яносто чотири грн.90коп.), а всього 49984грн.90коп.(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири грн.90коп.).

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 3, ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ч.1 ст.1166, ч.1, 2 ст.1187, ч.1 ст.1188, ст.1194 ЦК України, п.8, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст.3, 10, 11, 60, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1, ід.н. НОМЕР_6 завдану матеріальну шкоду в розмірі 192872грн.20коп.(сто дев'яносто дві тисячі вісімсот сімдесят дві грн..20коп.) та судові витрати по справі в розмірі 1928грн.72коп.(одна тисяча дев'ятсот двадцять вісім грн.72коп.), а всього 194800грн.92коп.(сто дев'яносто чотири тисячі вісімсот грн.92коп.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на користь ОСОБА_1, ід.н. НОМЕР_6 завдану матеріальну шкоду в розмірі 49490грн. (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто грн.) та судові витрати по справі в розмірі 494грн.90коп.(чотириста дев'яносто чотири грн.90коп.), а всього 49984грн.90коп.(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири грн.90коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя