АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-467/11 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/303/К/15 інстанції - Ваврушак Н.М.
Категорія № 16 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ПАТ "Північний гірничозбагачувальний комбінат" - Горбалінської Тетяни Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року про залишення без задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничозбагачувальний комбінат" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року по цивільній справі за його позовом до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничозбагачувальний комбінат" (далі - ПАТ "Північний ГЗК") про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 2006 році він звернувся до суду з позовом до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди. Підставою для такого звернення слугувало те, що у період з 2002-2003 роках він працював на посадах начальника технічного відділу і головного конструктора ПАТ "Дизельний завод", впроваджуючи нову тематику по модернізації гірничозбагачувальної техніки.

В цей час він разом з головним спеціалістом по впровадженню нової техніки ОСОБА_4 створив винахід - візок для спікання агломерату та обпалювання котунів. У 2003 році були розроблені експериментальні ремонтні креслення опалювального візка ТО-4х1,5 з модернізацією ущільнення вакуумної камери, які використовувались на опалювальній машині ПАТ "Північний ГЗК".

З 19 листопада 2003 року експериментальний візок почав випробування.

27 серпня 2004 року позивач отримав у Держпатенті України деклараційний патент на винахід за № НОМЕР_1, як співавтор.

06 жовтня 2004 року за результатами випробувань було прийнято рішення про виготовлення 30 боковин з використанням модернізованого ущільнення.

В період з березня по серпень 2005 року ВАТ "Дизельний завод" за договорами підряду на проведення ремонту з ВАТ "Північний ГЗК" відремонтував боковини опалювальних візків на загальну суму 4,85 млн. грн.

Також посилався на те, що креслення для ремонту розроблені ним, як приватним підприємцем, на підставі договору № 04/08-01 від 08 квітня 2004 року з ЗАТ "Дизельсервіс". У цих кресленнях він повністю втілив усі ознаки незалежного пункту формули винаходу за патентом № НОМЕР_1. Посилаючись на те, що по договорам у 2005 році ВАТ "Дизельний завод" відремонтував обпалювальних візків і виготовив запасних частин на суму більше 4,85 млн. грн. та отримав прибуток більше 270 тис. грн., вважає, що йому, як співвласнику патенту № НОМЕР_1 належить 67,5 тис. грн.

Уточнивши 14 грудня 2006 року позовні вимоги позивач просив визнати використання винаходу за патентом № НОМЕР_1 власників ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ВАТ "Північний ГЗК" за період з 01.08.2005 року до 01.12.2006 року та ВАТ "Дизельний завод" за 2005 рік незаконним, стягнути з відповідача ВАТ "Дизельний завод" на його користь в якості відшкодування не отриманого ним прибутку за використання винаходу за патентом № НОМЕР_1 в 2005 році на підставі договорів підряду з ВАТ "Північний ГЗК" в сумі 67,5 тис. грн., стягнути з відповідача ВАТ "Північний ГЗК" на його користь в якості відшкодування не отриманого прибутку ним прибутку за використання винаходу за патентом № НОМЕР_1 за період з 01.08.2005 року до 01.12.2006 року в сумі 120 тис. грн., стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди з ВАТ "Північний ГЗК" 1,5 тис. грн. та з ВАТ "Дизельний завод" - 1,7 тис. грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року провадження по справі щодо позовних вимог до ПАТ "Дизельний завод" м. Кривого Рогу про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди закрито відповідно до письмової заяви позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року, йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

24.09.2014 року він отримав висновок затверджений Державною службою інтелектуальної власності України, відповідно до якого його винахід відповідає умовам патентоздатності. Оскільки, інформація зазначена у висновку існувала на час розгляду справи, але не мала свого підтвердження по причині незакінченості кваліфікаційної експертизи заявки на винахід, та яку в свою чергу вважає істотною для вирішення справи обставиною, просив переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року по цивільній справі за його позовом до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди, визнати використання винаходу за патентом № НОМЕР_1 власників ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ПАТ "Північний ГЗК" за період з 01.08.2005 по 22.12.2009 незаконним та стягнути з відповідача на його користь 332712,71 грн. у якості відшкодування не отриманого ним прибутку за використання винаходу відповідачем за патентом НОМЕР_1 за період з 01.08.2005 по 22.12.2009 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року заява ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року по цивільній справі ОСОБА_2 до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди, у зв'язку з нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд в порушення вимог п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" не розглянув справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин, не звернув увагу на надані ним докази і розрахунки, безпідставно відхилив його клопотання про призначення експертизи, а також дійшов помилкового висновку, про те, що відповідність винаходу за заявкою № 7 умовам патентоздатності не є нововиявленою обставиною.

В своїх запереченнях відповідач ПАТ "Північний ГЗК" просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позовних вимог до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які він посилається у своїх поясненнях, а саме отримання 24.09.2014 року висновку затвердженого Державною службою інтелектуальної власності України, про те що винахід ОСОБА_2 відповідає умовам патентоздатності ( а.с.19 т.1). не є нововиявленими, так як вказаний документ не існував на час розгляду справи у суді станом на 28 березня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно роз'яснень, наданих у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як убачається із матеріалів справи рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2012 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позовних вимог до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Підставою для звернення до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами стало отримання ОСОБА_2, висновку затвердженого Державною службою інтелектуальної власності України, про те що його винахід відповідає умовам патентоздатності.

Даний висновок здійснено на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13.12.2012 року, по справі №2-762/12, згідно якого частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, скасовано рішення Державного департаменту інтелектуальної власності від 24.12.2007 року та рішення Апеляційної палати Державного департаменту інтелектуальної власності від 28.05.2008 року, затверджене наказом Державного департаменту інтелектуальної власності від 11.06.2008 року №103 про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у видачі патенту на винахід за заявкою №7 та встановлено, що винахід за заявкою №7 від 22.12.2003 року відповідає умові винахідницького рівня, а також зобов'язав Державну службу інтелектуальної власності України продовжити розгляд за заявкою №7 від 22.12.2003 року щодо відповідності умовам надання правової охорони згідно з Законом України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі".

Посилаючись на вищезазначене рішення ОСОБА_2 не врахував, що ним встановлені юридичні факти, які не існували на час фактичного розгляду справи за його позовом до ПАТ "Північний ГЗК" про захист прав інтелектуальної власності, відшкодування майнової та моральної шкоди, як не існувало і висновку, затвердженого Державною службою інтелектуальної власності України про відповідність його винаходу умовам патентоздатності, і тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, а є новими обставинами, які можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Крім того, підставою для відмови ОСОБА_2 в позові було те, що ним не було сконструйовано нового візка, що використовувався під час ремонту на ПАТ "Північний ГЗК", а між сторонами існували договірні відносини, та саме на замовлення ЗАТ "Дизельсервіс" позивачем було здійснено технічну документацію на капітальний ремонт візка, і саме замовник є її власником. В подальшому конструкторська документація була використана при ремонтних роботах на ПАТ "Північний ГЗК", що підтверджується договором № 365 на проведення ремонту від 02 березня 2005 року та специфікації № 1 до нього, згідно якого на виконання ремонтних робіт ВАТ "Дізельний завод" використовував боковини опалювальних візків за кресленням № ИМ.011.3000.00А1МД2сб у кількості 310 шт., саме ті, які були розроблені на замовлення ЗАТ "Дизельсервіс" ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у заяві ОСОБА_2 обставини, не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст.. 361 ЦПК України, не спростовують факти покладені в основу рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року, а є новими обставинами, і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: