Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2015 Справа №607/6261/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гудими Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини витрат за комунальні послуги за утримання житла,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовними вимогами, які згодом уточнив до ОСОБА_2 про стягнення частини витрат за комунальні послуги за утримання житла в розмірі 6 706,50грн., посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не проводить оплату за отримані послуги. Просить стягнути із відповідача заборгованість, а також судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Згідно довідки №96 від 10 грудня 2005р., виданої ПП «Дружба-сервіс-житло-1» в квартирі АДРЕСА_1, житловою площею 15,5 кв.м., зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, по квитанціях сплачених ОСОБА_1, сума сплачена ним становить 13 412грн. 79коп.

Статтею 322 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник майна зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Якщо жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК УРСР).

Таким чином, з урахуванням вищевказаних встановлених обставин, обовязок щодо оплати вартості покладається на власника квартири ОСОБА_1, який, в свою чергу, вправі визначити участь інших мешканців квартири у даних витратах.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи, та необхідність задоволення позову.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60грн.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 60-62, 79, 86, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.322 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 156 ЖК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини витрат за комунальні послуги за утримання житла- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6706,50грн., як відшкодування частини витрат на оплату житлово комунальних послуг.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук