Справа № 229/704/15-ц
Провадження № 2/229/379/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з березня 2012року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в теперішній час мешкає з відповідачкою.

В сім"ї часто виникали сварки, які привели до втрати між ним та відповідачкою почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. В лютому 2015року вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що сім"я розпалася остаточно і зберегти її не можливо.

Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з відповідачкою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягає на своїх вимогах. Пояснив, що в сім"ї давно вже втрачено довіру один до одного через зраду відповідачки в перший рік їхнього сімейного життя. В подальшому такі випадки повторювалися. На цьому грунті виникали постійні сварки. Все це на очах дитини. Він не любить відповідачку і не бажає більше жити сім"єю з нею. На даний час він вже має стосунки з іншою жінкою. І не має наміру повертатися до відповідачки. На початку березня цього року він перевіз дружину з дитиною на квартиру за іншою адресою, і зараз вони проживають окремо. Категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 не бажає розривати шлюб. Пояснила, що дійсно вона зрадила чоловіку, але потім в них народився сина і вона стала приділяти увагу дитині, сім"ї. Вважає, що така обставина не може бути підставою для розірвання шлюбу. В літку 2014року позивач став менше їй приділяти уваги. Пізніше їй стало відомо, що позивач має стосунки з іншою жінкою. Стали виникати сварки. 05 березня цього року позивач її разом з дитиною вивіз в найману квартиру. Не бажає шлюб розривати, але вважає, що їхнє примирення залежить від позивача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя поружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 03 березня 2012року уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38. Від цього шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Слово "союз" підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Позивач в судовому засіданні категорично стверджує, що не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, також посилається на відсутність у нього любові, поваги , довіри до відповідача.

Відповідач в судовому засіданні не переконала про її дійсне бажання щодо примирення, збереження шлюбу. Як пояснила відповідач, конфлікти почали виникати з літа 2014року і продовжувалися до фактичного припинення стосунків - лютий 2015р.

Протягом такого тривалого часу їхні стосунки не покращали, а навпаки 05 березня 2015року позивач перевіз відповідачку в інше місце проживання. Більш того, на питання суда - яким чином вона має намір відновлювати сімейні стосунки, відповідач пояснила, що все залежить від позивача. Однак з таким стверженням не можна погодитися, оскільки дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побутову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині . Сторони не проживають однією сім'єю. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб.

Суд вважає, що неповнолітню дитину необхідно залишити проживати з матір'ю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 03 березня 2012року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №38, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мають неповнолітню дитину, розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю.

Копію рішення направити до відділу реєстрації актів цивільного стану Дружківського управління юстиції Донецької області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова