РІШЕННЯ

іменем України

"02" квітня 2015 р. 145/187/15-ц

2/145/245/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

прокурора Заболотного Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Тиврівського району в інтересах держави в особі Тиврівської центральної лікарні до ОСОБА_1 про стягнення коштів на лікування потерпілого від злочину,

встановив:

Прокурор Тиврівського району в інтересах держави в особі Тиврівської центральної лікарні звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 21.10.2014 року до чергової частини Гніванського ВМ Тиврівського РВ УМВС із заявою звернулася ОСОБА_2 про те, що 06.10.2014 близько 9 год. в смт. Сутиски Тиврівського району ОСОБА_1, знаходячись на території господарства АДРЕСА_1, під час суперечки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин спричинив їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно висновку судово-медичного експерта №111 від 13.11.2014 у ОСОБА_2 мав місце струс головного мозку, що виник від дії тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути рука сторонньої особи, можливо 06.10.2014.

По ступеню тяжкості, струс головного мозку, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 в період з 07.10.2014 по 17.10.2014 перебувала на лікуванні у терапевтичному відділенні Тиврівської ЦРЛ, вартість лікування якої склала із розрахунку 94,48 грн./день х 10 л/день у розмірі 944,80 грн..

За вчинення вказаного злочину ОСОБА_1 обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вироком Тиврівського районного суду від 26.12.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1020 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

В зв'язку із тим, що Тиврівська ЦРЛ є власністю територіальної громади Тиврівського району, кошти по відшкодуванню витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету - Тиврівського районного бюджету.

Просить стягнути з ОСОБА_1 в дохід Тиврівського районного бюджету грошову суму у розмірі 944,80 грн., витрачених Тиврівською ЦРЛ на лікування ОСОБА_2.

В судовому засіданні прокурор Заболотний Д.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задоволити, з підстав, викладених у заяві.

Представник позивача Тиврівської ЦРЛ Проценко У.П. в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Судом встановлено, 06.10.2014 близько 9 год. в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 під час суперечки, яка виникла на ґрунті неприязних відносин, спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2

Згідно висновку судово-медичного експерта №111 від 13.11.2014 у ОСОБА_2 мав місце струс головного мозку, що виник від дії тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути рука сторонньої особи, можливо 06.10.2014. По ступеню тяжкості, струс головного мозку, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 в період з 07.10.2014 по 17.10.2014 перебувала на лікуванні у терапевтичному відділенні Тиврівської ЦРЛ, вартість лікування якої склала із розрахунку 94,48 грн./день х 10 л/день - 944,80 грн..

Вироком Тиврівського районного суду від 26.12.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в сумі 1020 гривень.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 вчинив злочин, а тому зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, ОСОБА_2

Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 174, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.1206 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Тиврівського районного бюджету 944 (дев'ятсот сорок чотири) грн. 80 коп., витрачених Тиврівською ЦРЛ на лікування ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в прибуток держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.