Справа №493/1177/14-ц
Провадження № 2/493/24/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2015 року Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Наумчак Л.І.

при секретарі Шестун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів.

Свою вимогу позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними розірвано.

Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 01.03.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.12.2011 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

На протязі тривалого часу відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо сплати аліментів, практично щомісяця сплачує їх не в повному розмірі.

Згідно розрахунку заборгованості відділу державної виконавчої служби Балтського районного управління юстиції від 30.11.2014 року, заборгованість становить 15830,00 гривень.

На даний час позивачка самостійно забезпечити дітям достатній рівень життя не спроможна, на утримання дітей коштів в неї не вистачає, внаслідок чого вона повинна витрачати щомісячно всі зароблені кошти на їх утримання, яких недостатньо для задоволення необхідних побутових потреб дітей, а відповідач всіляко ухиляється від сплати заборгованості по аліментах.

Виходячи із принципу розумності, виваженості та справедливості, а також матеріального положення її неповнолітніх дітей, відсутності відомостей про існування у відповідача інших утриманців, та те, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною та фізично здоровою людиною, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 58830,50 гривень, а саме:

рік місяцьСума боргу1 %Кількість днів прострочення Сума пені (грн.)

2012січень1301,310351345,5
2012лютий12
2012березень0
2012квітень0
2012травень2
2012червень8
2012липень6
2012серпень4
2012вересень6
2012жовтень2
2012листопадгрудень січень8
2013лютий2
2013березень0
2013квітень0
2013травень2
2013червень8
2013липень
2013серпень
2013вересень
2013жовтень
2013листопад8
2013грудень 5
2014січень2
2014лютий2
2014березень5
2014квітень5
2014травень8
2014червень8
2014липень
2014серпень714вересень714жовтень700731217

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі, і просять його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні просять позов задовольнити частково, тобто, просять зменшити пеню до 30 % від суми заборгованості по аліментам, оскільки відповідач не ухилявся від сплати аліментів, сплачував їх не в повному обсязі, тому, що не має постійного місця роботи та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не має власного житла. Крім того, заборгованість виникла не з його вини, а сталася через скрутне матеріальне становище, отже його вини в тому, що виникла заборгованість по сплаті аліментів не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 22 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів з грудня 2011 року по жовтень 2014 року загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів складає 58830,50 грн.

Відповідач є працездатним, здоровим, на утриманні інших дітей немає, відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, заборгованість не погашається ним до цього часу, обставини, на які відповідач посилався, заперечуючи проти позову в частині стягнення неустойки, не можна визнати достатніми для висновку про наявність правових підстав для звільнення його як платника аліментів від передбаченої ст. 196 СК України відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач в період з грудня 2011 року по жовтень 2014 року частково сплачував аліменти, однак не в повному розмірі.

З огляду на це, суд бере до уваги розрахунок заборгованості по аліментах від 30.11.2014 року, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Балтського РУЮ та погоджується з методикою нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст. 196 СК України, з урахуванням загальної кількості днів з грудня 2011 року по жовтень 2014 року, а саме загальний розмір неустойки (пені) складає 58830,50 грн.

Однак нарахована позивачем пеня значно перевищує розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів.

Згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Беручи до уваги матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, відсутність у нього постійної роботи та постійного заробітку, часткову сплату аліментів, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки до 50 % розміру заборгованості відповідача по сплаті аліментів, що становить 7915,00 грн.

З огляду на викладене, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст.. 551 ЦК України, ст. ст. 4,10, 60, 88, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, мешканця с. Піщана Балтського району Одеської області, на користь ОСОБА_1, мешканки с. Піщана Балтського району Одеської області неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7915 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.

СУДДЯ: