Провадження № 4с/522/181/15
У Х В А Л А

Іменем України

«14» вересня 2015 року

Приморський районний суд місті Одеси у складі:

головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» зі скаргою на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, в якій просить визнати дії державного виконавця Зозулянського І.В. неправомірними, скасувати постанову Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ВП № 46473641 від 11.02.2015 року та зобовязати Перший Приморський ВДВС ОМУЮ відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 522/6670/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 29.03.2013 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник вказує, що 29.03.2013 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ по справі № 522/6670/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 243,84 гривень та судового збору в розмірі 114,70 гривень.

Постановою ВП № 46473641 від 11.02.2015 року державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу у звязку з тим, що в тексті судового наказу відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Вказану постанову отримано КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» лише 25.05.2015 року, про що свідчить відмітка позивача на супровідному листі Першого Приморського ВДВС ОМУЮ № 2988 від 11.02.2015 року.

26.05.2015 року КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» подано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скаргу на дії державного виконавця начальнику Першого Приморського ВДВС ОМУЮ. За листом №09.2-2603/21189/09.2-14 від 26.02.2015 року заявнику відмовлено у задоволенні вимог цієї скарги.

Скаржник вважає, що державний виконавець Зозулянський І.В. під час ухвалення зазначеної постанови не дотримався положень ст. ст. 11, 17, 18, 19, 26 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.102,103 ЦПК України, ст. 19 Конституції України.

Представник скаржника ОСОБА_3 надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності.

Субєкт оскарження державний виконавець Зозулянський І.В. про судовий розгляд повідомлявся належним чином, у судове засідання не зявився, не повідомив суду поважну причину неявки в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Приморським районним судом м. Одеси 29.03.2013 року видано судовий наказ по справі №522/6670/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 243,84 гривень та судовий збір у розмірі 114,70 гривень, після його отримання скаржник подав до Першого Приморського ВДВС ОМУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження.

11.02.2015 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 ухвалено постанову ВП № 46473641 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання судового наказу, мотивуючи це рішення тим, що в судовому наказі відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Вказану постанову отримано позивачем 25.05.2015 року, про що свідчить відмітка КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» на супровідному листі Першого Приморського ВДВС ОМУЮ № 2988 від 11.02.2015 року.

26.05.2015 року КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» подано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скаргу на дії державного виконавця начальнику Першого Приморського ВДВС ОМУЮ. Згідно з листом № 09.2-2603/21189/09.2-14 від 26.02.2015 року заявнику відмовлено у задоволенні вимог цієї скарги.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а також вимоги до змісту судового наказу передбачені правилами статей 98, 103 ЦПК України відповідно. Вказані норми процесуального права не містять положень щодо обов'язкового зазначення в заяві про видачу судового наказу ідентифікаційного номеру платника податків боржника, а суддя процесуально не вправі в порядку статті 100 ЦПК України відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи її повернути. Чинні процесуальні норми стосовно процедури розгляду справ в порядку наказного провадження не передбачають звернення судді до відповідного податкового органу для надання інформації щодо ідентифікаційного номеру боржника.

Положеннями частини 2 статті 103 ЦПК України визначено, що судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження. У статті 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що при зазначенні повного найменування стягувача і боржника має зазначатися ідентифікаційний номер. Суд має констатувати наявність певної неузгодженості вказаних законодавчих актів, втім ця обставина не повинна застосовуватись буквально, позбавляючи заявника права на доступ правосуддя на стадії виконання певного судового рішення, оскільки відмова у відкритті виконавчого провадження з підстави незазначення ідентифікаційного номеру платника податків боржника носить процесуально формальний характер, оскільки є надуманим про те, що відсутність відомостей про ідентифікаційний номер вказаної особи унеможливлює виконання судового рішення.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не звернув уваги на визначену у ЦПК України судову процедуру розгляду заяв про видачу судового наказу. Так, згідно ч. 2 ст.102 ЦПК України суддя видає судовий наказ без проведення судового засідання і виклику стягувача і боржника. Отже, у виданому судовому наказі заперечуються відомості, передбачені ст.103 ЦПК України. Згідно зі ст.32 Конституції України, ст.302 ЦК України ніхто без згоди особи не може забирати та поширювати конфіденційну інформацію про неї чи її персональні дані.

Крім того відповідно до положення ст.18 Закону, у виконавчому документі зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника, тощо.

В порушення норм права державний виконавець помилково посилається на вказані положення законодавства, як підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки судовий наказ містить основні його реквізити, передбачені ч.2 ст.103 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 є обґрунтованою й підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 102, 103, 302, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» на дії старшого державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо ухвалення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46473641 від 11.02.2015 року.

Скасувати постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 46473641 від 11.02.2015 року.

Зобовязати Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження на виконання судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 29.03.2013 року по справі № 522/6670/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 243,84 гривень та судового збору у розмірі 114,70 гривень

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. Погрібний

14.09.2015