УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/11492/15-ц

Пров. №4-с/668/72/15

18.09.2015 року суддя Суворовський районного суду м. Херсона Гонтар Д.О., розглянувши матеріали скарги Херсонського міського голови на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1, зацікавлені особи Херсонська міська рада, Виконавчий комітет ХМР, Управління транспорту та зв'язку виконавчого комітету ХМР, ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду із даною скаргою в якій просить суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1, щодо винесення постанови про накладення штрафу від 11.09.2015 р., неправомірними, скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 11.09.2015 р.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказана скарга не належить до компетенції щодо вирішення справи в порядку ЦПК України, у звязку з тим, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Зі змісту скарги та її матеріалів вбачається, що скаржник просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 11.09.2015 р.

Відповдіно до п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України " Про практику застосуванняадміністративними судамизаконодавства у справах із приводуоскарження рішень, дій чибездіяльності державної виконавчої служби" № 3 від 13.12.2010 року, вбачається, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обовязків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на учасників виконавчого провадження, громадян і посадових осіб за невиконання покладених на них обовязків щодо вчинення необхідних процесуальних дій у виконавчому провадженні, не виконана добровільно, є підставою для її примусового виконання шляхом звернення стягнення на заробіток чи інші доходи оштрафованої особи, а за їх відсутності на її майно.

За змістом пункту 8 частини другої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому судам слід ураховувати, що спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору або накладення штрафу, прийнятої під час виконання будь-яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції та господарських судів, також належать до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України , суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, тому що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, розяснивши скаржнику право на звернення до суду із вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Відмовити Херсонському міському голові у відкритті провадження по справі за скаргою на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1, зацікавлені особи Херсонська міська рада, Виконавчий комітет ХМР, Управління транспорту та зв'язку виконавчого комітету ХМР, ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Розяснити Херсонському міському голові право на звернення до суду із вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду херсонської області через Суворовський районний суд м.Херсона.

СуддяОСОБА_3