АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6407/15 Справа № 199/1613/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

18 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 05 квітня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 095/03-16020-ДК відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27653,00 доларів США зі сплатою 12,5% процентів річних з кінцевим терміном повернення 04.04.14 р. на умовах, визначених цим договором. Цільовим призначенням надання кредиту, відповідно до п. 1.2. цього договору, є оплата придбаного автомобіля Toyota Avensis 2006 року випуску. На виконання п. 1.3 пп. 1.3.1. кредитного договору в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» 05.04.07 року було укладено договір застави № 095/03-16020-ДЗ транспортного засобу Toyota Avensis 2006 року випуску. Вважає, що зазначений кредитний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим він підлягає визнанню недійсним, оскільки зазначеним кредитним договором не визначено строк дії договору, що є істотною умовою, тобто відсутнє посилання на будь-який проміжок часу чи, хоча б, кінцеву дату, не зважаючи на те, що кредитний договір не може бути безстроковим. Також зазначає, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню, у зв'язку з цим, також просить визнати недійсним договір застави № 095/03-16020-ДЗ від 05.04.07 року (а.с.2-5)

Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним - відмолено в повному обсязі (а.с. 41-43)

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.45-48).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, 05.04.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27653,00 доларів США зі сплатою 12,5% процентів річних з кінцевим терміном повернення 04.04.14 р. на умовах, визначених цим договором (а.с.6-10).

. На виконання п. 1.3 пп. 1.3.1. кредитного договору в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» 05.04.07 року було укладено договір застави № 095/03-16020-ДЗ транспортного засобу Toyota Avensis 2006 року випуску.

Особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно п.6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Однак, жодною із сторін до та після укладення договору не було висловлено незгоди з умовами спірного договору, не визнано в судовому порядку договір недійсним та не відкликано згоду на укладення договору.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Факт підписання позивачем кредитного договору свідчить про згоду останньої з його умовами, на які посилається позивач, як на підставу визнання кредитного договору недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги суд 1 інстанції виходив із того, що спірний кредитний договір не суперечить положенням норм Закону, а посилання позивача щодо не визначення строку дії договору, в розумінні ст.. ст. 251-255, 631 ЦК України, не знайшли свого підтвердження, оскільки пунктом 1.1 кредитного договору сторонами узгоджена кінцева дату виконання позичальником свого обов'язку в повному обсязі - повернення наданих кредитних коштів із процентами за їх користування - 04.04.2014 р., тому з огляду на положення ст..ст. 203, 215 ЦК України, не має підстав для визнання кредитного договору та відповідно й договору застави недійсними.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта, що в кредитному договорі відсутня істотна його умова - строк повернення кредитних коштів, а зазначено лише, що він діє до повного його виконання, є безпідставними, оскільки, як зазначалося вище пунктом 1.1 Договору сторонами узгоджена кінцева дату виконання позичальником свого обов'язку в повному обсязі - повернення наданих кредитних коштів із процентами за їх користування - 04.04.2014 р.. Виконання позичальником свого обов'язку до 05 квітня 2014 року означатиме припинення зобов'язання за правочином виконанням, проведеним належним чином.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: