АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8534/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/397/15 Доповідач - Гурзель І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 ії представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Швалюк А.В., про стягнення коштів.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 Звернулсь в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа- приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Швалюк Анжела Володимирівна, про солідарне стягнення 473700грн, незаконно отриманих у неї (набутих без достатньої правової підстави).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суд від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, а саме : арешт , накладений на квартиру АДРЕСА_1, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2013 року по даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі. Стягнути в її користь понесені судові витрати.

Заслухавши представника апелянта , який підтримує доводи викладені в апеляційній скарзі , відповідача ОСОБА_2, яка водночас є представником ОСОБА_5 та ії представника ОСОБА_3, які просить апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2013 р. є неукледеним, оскільки не відбулось нотаріальне посвідчення правочину і позивачем не доведено факту набуття відповідачами без достатньої правової підстави коштів ОСОБА_4

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки вірно встановлено обставини справи і правовідносини, які їм відповідають.

Судом першої інстанції встановлено ,що 19 лютого 2013 року в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Швалюк А.В. відбулось підписання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_5 по довіреності від 08 лютого 2013 року посвідченій віце-консулом Генерального консульства України вНеаполі, Напрієнко Н.Л., та покупцем ОСОБА_4

Однак, в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки визнаний сторонами, той факт, що укладення цього правочину не було завершено, так як сторони не підписались в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Під час вчинення зазначеної нотаріальної дії зі сторони встановленої слідством особи, яка перебуває у розшуку, вчинено шахрайські дії щодо покупця квартири ОСОБА_4, внаслідок чого відбулось заволодіння її коштами в розмірі 30 000 доларів США.

Зазначені обставини підтверджуються листом слідчого СВ Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області №24/10 від 28.07.2013р., здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 20.02.2013р. за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про те, що невідома особа шляхом обману заволоділа їхніми грошовими коштами. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено особу, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення, якій 20 лютого у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 статті 190 КК України - шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Згідно фотокопії протоколу добровільної видачі від 19 червня 2013 року, слідчий СВ Тернопільського MB УМВСУ в Тернопільській області Бачинська Г.П. у приміщенні службового кабінету зафіксувала те, що ОСОБА_2 добровільно надала їй грошові кошти в сумі 5'000 дол. США, які були нею отримані від ОСОБА_11

Доводи апелянта та її представника, про те, що частину коштів в сумі З0 000 дол. США вона передала ОСОБА_9, а той у свою чергу віддав їх ОСОБА_2 спростовуються оскільки згідно заяви ОСОБА_4 слідчому СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області Єлкову О.О. від 19 лютого 2013 року в якій вона вказала, що її грошовими коштами в сумі 30 000дол. США заволоділа невстановлена особа у нотаріальній конторі по вул. Грушевського, 5 у м. Тернополі, також відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 від 20 лютого 2013 року , показами свідка ОСОБА_14 котрий зазначив, що жодних коштів за купівлю квартири АДРЕСА_1 безпосередньо ОСОБА_2 ніхто не передавав.

З вищенаведених доказів, а також з пояснень відповідача ОСОБА_2, вбачається, що зазначений договір купівлі-продажу квартири від 19 лютого 2013 року є не укладений, оскільки продавець не отримував кошти від покупця. Слід зазначити, що ОСОБА_4 з ОСОБА_2 вперше зустрілася у нотаріуса в день підписання договору. В якості представника покупця квартири з ОСОБА_2 неодноразово зустрічався і погоджував усі умови купівлі-продажу чоловік на ім'я ОСОБА_11. Цьому ж ОСОБА_11, як вона зрозуміла, позивачкою були передані кошти за квартиру. Із цими грошима, за винятком 5'000 дол. США, покладених на рахунок ОСОБА_2, ОСОБА_11 зник у невідому напрямку. За заявами позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які вказали, що їх коштами в сумі 1З0 000 дол. США заволодів шахрай на ім'я ОСОБА_11, Тернопільським міським відділом УМВСУ в Тернопільській області зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В рамках цього кримінального провадження особу ОСОБА_11 встановлено. Це ОСОБА_11, який оголошений в розшук. Отримані від ОСОБА_11 кошти в сумі 5 000 дол. США ОСОБА_2 добровільно видала слідчому Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільської області. Таким чином, на переконання представника апелянта, відсутні правові підстави для стягнення з неї коштів.

Зазначені дії нотаріуса відповідають вимогам ст. ст.42 51 Закону України "Про нотаріат", згідно яких вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів.

Згідно глави 11 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

Згідно ч. 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що нотаріус не заповнила усі графи реєстру для реєстрації нотаріальних дій здійснюючи посвідчення договору купівлі-продажу квартири (номер нотаріальної дії 287), а саме не заповнила графу «Зміст нотаріальної дії. Місце вчинення нотаріальної дії. Номер спеціального бланка нотаріального документа…», графу «Сума сплаченого державного мита…», а також сторони правочину не залишили свої підписи в графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії», суд вірно прийшов до висновку, що що нотаріальна дія не є вчиненою.

Так як нотаріальне посвідчення правочину не відбулось, в силу вимог ч. 3 статті 640 ЦК України договір купівлі-продажу квартири від 19.02.2013р. є неукладеним.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України.

Також у відповідності до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Дії приватного нотаріуса Швалюк А. В. сторонами не оскаржувались. У відповідності до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином позивачкою не доведено факту передачі 473700 грн. саме ОСОБА_2, тому немає підстав стверджувати, що остання володіла цими коштами це в свою чергу унеможливлює стягнення цих грошей як з неї, так і з ОСОБА_5

Також слід зазначити, що кошти в розмірі 5 000 доларів США, які перераховані ОСОБА_11 на рахунок ОСОБА_2, передані нею ж слідчому, який здійснює кримінальне провадження і будуть повернуті законному власнику в порядку встановленому КПК України.

Судом також вірно встановлено, що правовідносини щодо обставин незаконного заволодіння коштами осіб під час вчинення договору купівлі-продажу, визначення потерпілих осіб, повернення вилучених речових доказів регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

За вказаних обставин, рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель