АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Барановської Л.В., Качана В.Я.,

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 січня 2012 року,

встановила:

29.09.2011 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання, взяті на себе за договором кредиту від 28.09.2007 року, укладеного між ним та закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», щодо своєчасного й повного повернення кредитних коштів та процентів за користування такими коштами, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 46992,61 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 січня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 992,61 грн., суму сплаченого судового збору - 469 грн.93 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 січня 2012 року, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Свої доводи мотивує тим, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не мав можливості висловити свою позицію та надати суду докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

16 червня 2015 року ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 47582,54 грн. зупинити до набрання законної сили рішення у справі про захист прав споживача, що перебуває у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва.

Зазначив, що позов про визнання правочину недійсним є первісним відносно до вимоги про стягнення заборгованості за таким правочином і до вирішення питання про дійсність чи недійсність правочину вирішення питання про стягнення заборгованості є незаконним та невірним.

В судовому засіданні відповідач та його представник заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Хитрова Л.В. просила відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно із п.4 ч.1 ст.203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 28.09.2007 року.

Водночас у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «ПриватБанк», який на даний час перебуває на розгляді в Апеляційному суді м. Києва, вирішується спір про визнання вказаного кредитного договору недійсним.

Враховуючи, що від вирішення справи про визнання договору недійсним можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, провадження у справі підлягає зупиненню до набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 201, 203, 218, 304, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Зупинити провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили судовим рішенням в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/7861/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Фролов М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.