Справа № 2-439/12 Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2523/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 26 21.05.2015
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен банк «Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчих листах, посилаючись на те, що Вишгородським районним судом Київської області від 14 грудня 2012 року видано виконавчі листи у яких невірно зазначено розмір коштів, який підлягає стягненню із відповідачів на користь банку.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року внесено виправлення у виконавчі листи Вишгородського районного суду Київської області від 14 грудня 2012 року у вказаній справі. Зокрема вказано правильні суми заборгованості, що підлягають стягненню, а саме 44102,00 грн., 150721,02 грн., 194 823,02 грн., 1528984,65 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 10 лютого 2015 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» про виправлення помилки у виконавчих листах, посилаючись на те, що суд не дослідив оригіналів виконавчих листів.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що у виконавчих листах, виданих Вишгородським районним судом Київської області 27 листопада 2014 року, невірно зазначено розмір коштів, який підлягає стягненню із відповідачів на користь банку, і які підлягають виправленню.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 грудня 2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк «Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2014 року скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 грудня 2012 року та ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалюючи нове рішення суд допустив у тексті рішення арифметичну помилку у розрахунках пені по кредиту, а саме 24 787,20 грн., потрібно було зазначити 44 102 грн., розмір пені по відсотках складає не 43 142,40 грн., а 150 721,02 грн., загальна сума пені становить не 67 929,60 грн., а 194 823,02 грн., загальна сума заборгованості за кредитним договором складає не 360 965,82 грн., а 1 528 984,65 грн., у зв'язку з чим ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2014 року у мотивувальній та резолютивній частині рішення Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2014 року внесено виправлення.

Проте при видачі Вишгородським районним судом Київської області 27 листопада 2014 року виконавчих листів у вказаній справі суд допустив помилку та видав виконавчі листи, де зазначив розмір коштів, який підлягає стягненню із відповідачів на користь банку, без урахування ухвали Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2014 року щодо випавлень описи в рішенні апеляційного суду.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, суд правильно вніс виправлення у виконавчі листи №2-4389/12 від 27 грудня 2014 року, видані Вишгородським районним судом Київської області, вказавши правильні суми заборгованості, які підлягають стягненю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на належність та допустимість доказів, оскільки в матеріалах справи немає належним чином завірених копій виконавчих листів, є надумані та безпідставні, поскільки у матеріалах справи містяться копії виданих судом виконавчих листів, до яких внесено виправлення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: