Справа №464/3910/15-ц
пр № 2-з/464/92/15
УХВАЛА

10.08.2015 року Сихівський районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Борачка М.В., при секретарі Гаврилишин О.Б., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Львівського комунального підприємства «Дністер», треті особи Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Сихівський районний відділ ДМС України у м.Львові про поновлення реєстрації дитини у квартирі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати зняття з реєстрації малолітньої дити ОСОБА_3 недійсним та зобовязати ЛКП «Дністер» та Сихівський відділ ДМС України у м. Львові поновити реєстрацію.

Крім цього, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити вчиняти будь-які юридичні дії відносно ОСОБА_3, а також відносно її стану та складу майнових та немайнових прав та інтересів, а також заборонити ОСОБА_2 вивозити свою доньку ОСОБА_4 за межі м. Львова та України без згоди та дозволу її батька ОСОБА_1.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову зокрема має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені в ч.1 ст.152 ЦПК України та згідно із ч.3 даної статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, п.4 постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р. передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п.13.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відтак, заява про забезпечення позову подана з порушенням вищезгаданих вимог, а саме позивачем не зазначено причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, не наведено належних обґрунтувань щодо необхідності застосування саме таких видів забезпечення позову, не наведено жодних мотивів і обґрунтувань необхідності вжиття заходів для забезпечення позову взагалі, а також не сплачено судовий збір.

Відповідно до вимог ст.153 ч.8 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику.

На підставі наведеного, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151, 153, 208, 210 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 р. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя Борачок М.В.