У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на дії (бездіяльність) та постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_4 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулося до суду із скаргою на дії (бездіяльність) та постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області (далі - МВ ВДВС Ужгородського МУЮ) ОСОБА_4, посилаючись на те, що 24 березня 2014 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до МВ ДВС Ужгородського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_5, однак постанова про відкриття провадження на адресу стягувача в строки та в порядку передбаченому ст. ст. 23 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820340/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>, 31 Закону України «Про виконавче провадження» надіслана <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820399/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>не була. При зверненні до ДВС встановлено, що примусове виконання виконавчого листа № 308/20580/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 знаходиться в провадженні головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 та отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2014 року. Також скаржник звертався із заявою від 10 червня 2014 року до ДВС, згідно з якою просив накласти арешт на рахунки та майно боржника, здійснити виїзд по місцю проживання боржника та перевірити його майновий стан, у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника звернути стягнення на заробітну плату боржника. У відповідь на вказану заяву виконавець не повідомив стягувача про вжиті заходи на виконання заяви від 10 червня 2014 року, однак повідомив про наявність відомостей, згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді про офіційне місце роботи боржника. 12 листопада 2014 року виконавець повідомив скаржника про хід виконавчого провадження та вказав на неможливість звернути стягнення на заробітну плату боржника, посилаючись на ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820674/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>. Зважаючи на відсутність грошових коштів та майна боржника для покриття сум, виконавець зобов'язаний був винести постанову та звернути стягнення на заробітну плату боржника. Також при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 6 січня 2014 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820518/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>.

ПАТ «Кредобанк» вважало, що винесення зазначеної постанови є неправомірними та порушує його права та законні інтереси, тому просило суд визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4: в частині не направлення на адресу стягувача в порядку та строки, передбачені ст. ст. 25 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820351/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>, 31 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820399/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>, постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 на його користь; в частині нездійснення дій з накладення арешту на майно боржника, не винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, не направлення відповідним реєструючим органам такої постанови в порядку та строки передбачені Законом України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T990606.html?pravo=1>; в частині не здійснення дій зі звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_5 Визнати протиправними дії головного державного виконавця Сухана М.М. з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 6 листопада 2014 року. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Сухана М.М. щодо не направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 6 листопада 2014 року та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року скаргу ПАТ «Кредобанк» задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 в частині не направлення на адресу стягувача в порядку та строки, передбачені ст. ст. 25 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820351/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>, 31 Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820399/ed_2014_12_28/pravo1/T990606.html?pravo=1>, постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 березня 2014 року винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа № 308/20580/13-ц, не здійснення дій з накладення арешту на майно боржника, не винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не направлення відповідним реєструючим органам такої постанови при примусовому виконанні виконавчого листа № 308/20580/13-ц. Визнано протиправними дії головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 з винесення 6 листопада 2014 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 щодо не направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 6 листопада 2014 року. У решті заявлених вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, у задоволенні скарги ПАТ «Кредобанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Кредобанк» просить ухвалу місцевого суду в частині визнання протиправними дії головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 з винесення 6 листопада 2014 року постанови про повернення виконавчого документа стягувану, визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МУЮ ОСОБА_4 щодо не направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 6 листопада 2014 року та в частині відмови в задоволенні скарги, ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, у решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ «Кредобанк», апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, направлення відповідної постанови сторонам виконавчого провадження, щодо арешту майна боржника, повернення виконавчого документа стягувачу та направлення відповідної постанови останньому відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», при цьому заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2013 року, за яким було відкрито виконавче провадження, на час винесення постанови про повернення виконавчого документа було скасовано.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта