У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення страхового відшкодування та збитків за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обгрунтування кого зазначив, що 10 червня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі - ВАТ НАСК «Оранта») укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до умов якого страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхове відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу - автомобілю Міtsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого він є. Зазначений транспортний засіб під його керуванням зазнав механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 вересня 2010 року.

На виконання умов договору страхування, він звернувся до відповіда із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування.

23 вересня 2010 року аварійним комісаром ВАТ НАСК «Оранта» проведено огляд автомобіля та складено протокол, в якому визначено перелік вцілілих деталей та зазначено, що автомобіль не підлягає відновлювальному ремонту.

25 жовтня 2010 року відповідачем було складено автотоварознавче дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складала 170 267 гривень 31 копійка.

25 червня 2014 року платіжним дорученням від 24 червня 2014 року йому було виплачено страхове відшкодування в сумі 10 210 гривень 05 копійок.

Вважає, що вказана сума є значно заниженою, у зв'язку з чим, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 21 584 гривні 81 копійка, пеню в сумі 20 907 гривень 55 копійок, інфляційні втрати в сумі 9 026 гривень 98 копійок, 3% річних в сумі 3 831 гривня 26 копійок, витрати понесені за оплату експертизи та судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до умов договору страхування дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу визначається страховиком шляхом проведення маркетингового дослідження з визначення вартості такого транспортного засобу, та врахував, що відповідач належним чином, вчасно і відповідно до умов договору забезпечив проведення оцінки транспортного засобу за результатами маркетингового дослідження (аукціону), переможцем якого визнано ОСОБА_5, який зобов'язавався придбати автомобіль за 60 000 гривень, на підтвердження чого надав розписку - зобов'язання від 15 грудня 2010 року.

Встановлено, що позивач ознайомлений з умовами проведення інтернет-аукціону та погодився на відчуження транспортного засобу переможцю інтернет-аукціону після виплати страхового відшкодування НАСК «Оранта».

Врахуваши, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем і вигодонабувачем відповідно до умов договору страхування, зокрема, виплатив першу частину страхового відшкодування у розмірі 70 %, а другу частину у розмірі 30 % зобов'язався виплати за умови надання документів, що підтверджують факт відчуження пошкодженого транспортного засобу переможцю інтернет-аукціону, суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.