Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Гвоздика П.О., Писаної Т.О.,Дербенцевої Т.П., Ступак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 грудня 2013 року на в'їзді в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області при розвантаженні напівпричепа-панелевоза-Е 1275, р.н. НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_7, обірвався трос на автокрані марки МАЗ, р.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6, у результаті чого на напівпричіп впала плита та розламала його навпіл. Вартість відновлювального ремонту напівпричепу складає 38 750,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» (далі - ТОВ «Адатранссервіс») користується вказаним напівпричепом на підставі договору оренди, укладеного з фФізичною собою-підприємцем ОСОБА_7

Позивач вказує, що вина відповідача у пошкодженні напівпричепу підтверджується довідкою № 733 від 24 грудня 2013 року СІАЗ Новомосковського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області. Позивач звернувся з даним позовом до суду, так як добровільно відшкодувати понесені витрати відповідач відмовляється.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача 34 229,66 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, 600,00 грн. витрат по оплаті послуг експерта, 3 000,00 грн. витрати на послуги адвоката, 349,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Адатранссервіс» майнову шкоду, спричинену пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 34 229,66 грн, витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 600 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Адатранссервіс», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судами встановлено, що напівпричіп-панелевоз-Е 1275, р.н. НОМЕР_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_7, яким вказаний транспортний засіб був переданий в користування ТОВ «Адатранссервіс».

18 грудня 2013 року на в'їзді в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області при розвантаженні напівпричепа-панелевоза-Е 1275, р.н. НОМЕР_1 обірвався трос на автокрані марки МАЗ, р.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6, у результаті чого на напівпричіп впала плита та розламала його навпіл.

29 грудня 2012 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Адатранссервіс» було укладено договір оренди транспортного засобу, за яким останньому передано в тимчасове володіння напівпричіп-панелевоз-Е 1275, р.н. НОМЕР_1.

Вказуючи, що у результаті заподіяних 18 грудня 2013 року пошкоджень, вартість відновлювального ремонту напівпричепу, відповідно до даних нормативної калькуляції № 16/14, складеної 12 березня 2014 року товариством з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровський авторемонтний завод», складає 38 750,00 грн, ТОВ «Адатранссервіс» звернулось до суду з позовом про стягнення цих коштів з відповідачів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, є ОСОБА_6, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8, який керував автокраном, у момент заподіяння шкоди володів цим засобом на відповідній правовій підставі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив із того, що на момент заподіяння позивачу шкоди водій автокрана ОСОБА_8 володів цим транспортним засобом на відповідній правовій основі (мав посвідчення водія та реєстраційний документ, переданий йому власником автокрану), а тому саме він повинен відповідати за заподіяну шкоду, однак, оскільки місцевим судом ОСОБА_8 не було залучено до участі у справі, апеляційний суд ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову.

З такими висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вказано, що автокран є транспортним засобом спеціального призначення.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що шкоди позивачу автокраном як транспортним засобом завдано не під час руху, а під час розвантаження плити, тобто при використанні спеціального призначення цього транспортного засобу, а тому саме власник цього автокрану повинен відшкодувати заподіяну шкоду, оскільки він порушив вимоги Правил будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18 червня 2007 року № 132 (далі - Правила), щодо порядку експлуатації вантажопідіймального крану марки МАЗ, р.н. НОМЕР_2.

Так відповідно до пунктів 4.6.1, 6.1, 7.1.1 Правил сталеві канати, що застосовуються як вантажні, стрілові, вантові, несучі, тягові та стропи, мають бути споряджені документом виробника канатів про їх якість, а за його відсутності - документом випробувальної лабораторії, акредитованої в установленому порядку, про випробування канатів відповідно до вимог НД.

Експлуатація вантажопідіймальних кранів, машин або їх складових частин, вантажозахоплювальних органів, знімних вантажозахоплювальних пристроїв, тари та колисок, придбаних за кордоном, починається після одержання у встановленому порядку дозволу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці.

Вантажопідіймальні крани всіх типів, за винятком зазначених у п. 7.1.2 цих Правил, крани-екскаватори, призначені для роботи з гаком або електромагнітом, і однорейкові візки до введення в експлуатацію підлягають реєстрації в територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці.

Місцевим судом на підставі листа Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 14 січня 2014 року № 68-25/05 (а. с. 16) встановлено, що управлінням не видавався дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію автокрану МАЗ, р.н. НОМЕР_3.

У разі реєстрації вантажопідіймального крана, що є в громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність без статусу юридичної особи і без залучення найманої праці, до заяви додаються дані, що підтверджують виконання вимог пункту 7.4.4 цих Правил, або зазначається наявність договору зі спеціалізованою організацією на проведення відомчого нагляду, обслуговування, технічного огляду та ремонту.

Згідно з пунктами 7.4.6, 7.4.8 Правил керування вантажопідіймальними кранами і машинами мають виконувати машиністи (кранівники) з урахуванням вимог пунктів 7.4.8 і 7.4.9 цих Правил, а саме що керування автомобільним краном може бути доручене водію після навчання його за програмою підготовки машиністів автомобільних кранів.

Відповідно до п. 9 Правил особи, винні в порушенні вимог цих Правил, несуть відповідальність згідно з покладеними на них функціями відповідно до чинного законодавства України

З урахуванням того, що власником автокрану не дотримані вимоги законодавства щодо безпечної експлуатації автокрану та допущено до його управління особу, яка мала лише посвідчення водія на управління вантажівкою, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення коштів на відшкодування завданої шкоди саме з ОСОБА_6

Отже апеляційний суд при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог закону не врахував і помилково скасував рішення місцевого суду, яке ухвалене згідно із законом.

Таким чином, колегія суддів на підставі ст. 339 ЦПК України дійшла висновку про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 339, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року скасувати.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду від 08 січня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: П.О. Гвоздик
Т.П. Дербенцева
Т.О. Писана
О.В. Ступак