АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4563 Головуючий у 1 інстанції -Мирошниченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом голови Спостережної ради Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Клочка ОлександраІвановича до голови Правління Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Абрамського Миколи Володимировича,третя особа Національна комісія з врегулювання ринку фінансових послуг про захист порушених прав членів кредитної спілки та зобов‛язання виконати рішення Спостережної ради

за апеляційною скаргою голови Спостережної ради Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Клочка Олександра Івановича

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року голова Спостережної ради Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Клочко О І. звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому просив забезпечити захист цивільних прав членів Кредитної спілки та зобов'язати голову Правління Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» АбрамськогоМ.В. виконати рішення Спостережної ради спілки від 16.08.2010 року та скасувати сфальсифікований протокол загальних зборів кредитної спілки від 7.08.2010 року.

Позовні вимоги обгрутовував тим,що загальними зборами спілки від 07.08.2010 року обрано новий склад Спостережної ради Кредитної Спілки «Українська кредитно-фінансова група»,а за рішенням членів Спостережної ради Кредитної спілки від 16.08.2010 року звільнено із займаних посад голову Правління кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Абрамського М.В. та штатних працівників спілки. Позивач зазначає, що вказане рішення спостережної ради, Абрамський М.В. більше трьох років відмовляється виконувати, чим порушує права членів спілки та вимоги закону.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволенні позову.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом допущену суттєву неповному в з'ясуванні обставин,які мають значення для правильного вирішення справи,безпідставно не прийнято та не надано належної оцінки поданим доказам. Ці порушення процесуального права,призвели до невірного застосування судом норм матеріального права та, на думку апелянта та до незаконного та необгрутованого рішення суду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач Клочко О.І. доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав викладених в ній та просив її задовольнити.

Відповідач Абрамський М.В. проти апеляційної скарги заперечував,просив її відхилити,вважаю,що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотримання вимог закону.

Представник третьої особи проти апеляційної скарги не заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційнаскарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків всіх членів кредитної спілки.

Кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про кредитні спілки»).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,згідно п. 7.1. статуту Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), органами управління кредитної спілки є загальні збори членів кредитної спілки, спостережна рада, ревізійна комісія, правління та кредитний комітет.

Пунктом 8.3. статуту кредитної спілки передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів членів кредитної спілки належить, зокрема, обрання та відкликання осіб, які входять до складу спостережної ради та ревізійної комісії.

Спостережна рада кредитної спілки обирається загальними зборами членів кредитної спілки у кількісному складі, що визначається рішенням загальних зборів, але не менше як п'ять осіб (п. 9.3. статуту).

Пунктом 8.9 статуту визначено, що роботу загальних зборів організовує обрана зборами президія, яку очолює голова зборів. До складу президії входить секретар, відповідальний за ведення протоколу зборів, яким оформлюється рішення загальних зборів членів кредитної спілки. Протокол підписується головою та секретарем зборів та оформлюється не пізніше 10 робочих днів після їх проведення.

Відмовляючи Клочко О.І. в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того,що на вимогу ст.ст.10,60 ЦПК та на підтвердження своїх доводів щодо обрання 7 серпня 2010 року нового складу спостережної ради Кредитної спілки та про відсторонення відповідача АбрамськогоМ.В. від обов'язків голови правління позивач належних та допустимих доказів не надав.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Суд вірно виходив з того,що пред'явивши позов про зобов‛язання відповідача скасувати сфальшований протокол загальних зборів кредитної спілки від 07.08.2010 року та про виконання рішення Спостережної ради про недовіру та звільнення з посади голови Правління спілки, позивачем обрано невірний спосіб захисту прав.

Відповідно до ст. ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав чи та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким,а конкретним способом захисту свого права.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника ( особу,яка порушила ці права).

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст. 16 ЦК, згідно п.1 ч.2 якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або і відсутність обов'язків. Суд може захисти цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.2 ст. 16 ЦК).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тобто, за змістом зазначеної норми обрання способу захисту свого порушеного права та права визначення предмету та правових підстав позову, законом передбачено виключно позивачеві і суд без його згоди не може їх змінити.

Під підставами позову, які згідно ст. 11 ЦПК може змінити тільки позивач, слід розуміти відповідно до п.5 ч.1 ст.119 цього Кодексу обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, а не саме по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини, а обставини на які він посилається як на підтвердження своїх доводів.

Згідно ст. 4 ЦПК здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону,повно та всебічно з‛ясував дійсні обставини справи,надав належну оцінку поданим як однією так і іншою стороною доказам та розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду лише з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу голови Спостережної ради Кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» Клочка Олександра Івановича відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді