УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно із заповітом від 26 червня 1998 року батько на випадок своєї смерті все своє майно, що буде належати йому на момент смерті, заповідав йому та його братові ОСОБА_8 у рівних частинах кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його брат помер.

Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда звернулася також онука ОСОБА_5 замість померлого батька, який вказаний у заповіті.

Вважав, що спадкування повинно відбуватися за заповітом і він має право на все майно, яке зазначене в ньому.

Однак при його зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на все спадкове майно нотаріус йому відмовив та виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

При цьому, нотаріус зазначив, що його брат помер ще до відкриття спадщини за заповітом, тому, 1/2 частина спадщини, що повинна належати йому за заповітом, вважається неохопленою заповітом і спадкуватиметься його спадкоємцями.

Враховуючи наведені обставини, із урахуванням уточнень, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ј частину будинку АДРЕСА_1 і право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину зазначеного домоволодіння.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 2 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за заповітом від 26 червня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1525, на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на ј частину спірного будинку.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 березня 2015 року визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/8 частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 2 грудня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 березня 2015 року змінено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на ј частку спірного домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Визнано за ОСОБА_6 право власності по ј частку спірного домоволодіння у порядку спадкування за законом.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати додаткове рішення місцевого суду та рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині визнання права власності на ј частину будинку за позивачем в порядку спадкування за законом та ухвалюючи нове рішення про відмову у цій частині позову, апеляційний суд, застосувавши положення ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1266, 1276 ЦК України, на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що син спадкодавця ОСОБА_8 помер до відкриття спадщини після смерті батька, а тому, не міг її прийняти, а відтак, право на прийняття належної йому частки повинно перейти до його спадкоємців - дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому, змінюючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно зазначив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є спадкоємцями половини будинку, тобто мають право на ј частку спадкового майна кожен.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

ОСОБА_4 є власником тієї частки спадщини, яку прийняв за заповітом, і не може спадкувати ще й за законом.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що ними при розгляді даної справи допущені

порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення судів попередніх інстанцій є правильними та законними, ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 березня 2015 року із урахуванням змін, внесених рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик