Справа № 344/8955/15-ц
Провадження № 2/344/3615/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 24.04.2012 року помер її чоловік ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Берегова, 35, що складається з житлового будинку під літ.А, загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 8,1 кв.м.; сараю під літ.Б, загальною площею 5,4 кв.м.; сараю під літ.В, загальною площею 14,6 кв.м.; колодязю №1. Позивачка як дружина покійного є спадкоємцем першої черги, окрім неї на спадщину претендує син покійного, і кожний із них має право на 1/2 частки вказаного майна. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки, її покійний чоловік не встиг оформити право власності на спадкове майно після своєї матері, так як помер через 40 днів після смерті матері. А тому, змушена для захисту своїх прав звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву відповідно до якої просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину домоволодіння за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Берегова, 35, що складається з житлового будинку під літ.А, загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 8,1 кв.м.; сараю під літ.Б, загальною площею 5,4 кв.м.; сараю під літ.В, загальною площею 14,6 кв.м.; колодязю №1.

Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1, представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, представник попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просив задоволити, розгляд справи здійснювати без участі позивачки та представника. Позовні вимоги ОСОБА_2 визнає повністю, не заперечує проти задоволення зустрічного позову (а.с.64).

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позов ОСОБА_1 визнав повністю, просив його задоволити, розгляд справи проводити без його участі (а.с.23).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

18.03.2012 року померла свекруха позивачки та бабуся відповідача ОСОБА_5 у віці 74 роки, про що в книзі реєстрації смертей 19.03.2012 року зроблено актовий запис за №8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-НМ №145389 (а.с.7).

13.09.1994 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради ОСОБА_7, який зареєстронано в реєстрі за №19, відповідно до якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_3 (а.с.9).

24.04.2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-НМ №149157 від 25.04.2012 року (а.с.4)., який був чоловіком позивачки ОСОБА_1 відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.15) та батьком відповідача ОСОБА_2 згідно копії свідоцтва про народження (а.с.16).

Оскільки, ОСОБА_3В, помер через 37 днів після смерті своєї матері, то він не встиг належним чином оформити спадщину за заповітом, хоча фактино прийняв її, так як не відмовився від неї.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Сторони звертались до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявами про прийнятття спадщини, однак отримали відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння №35 по вул. Берегова, що в с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, а також тому, що реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП Івано-Франківське ОБТІ не проводилась (а.с.17, 47).

Відповідно до довідки ОКП Івано-Франківське ОБТІ №00684 від 17.04.2015 року станом на 15.04.2015 року до складу домоволодіння по вул. Берегова, 35 в с.Хриплин Івано-Франківської міської ради входить: житловий будинок під літ.А, загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 8,1 кв.м.; сарай під літ.Б, загальною площею 5,4 кв.м.; сарай під літ.В, загальною площею 14,6 кв.м.; колодязь №1 4,0 м/п. Згідно архівних даних реєстрація права власності на домоволодіння не проводилась (а.с.6).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Із довідки виконавчого комітету Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради від 09.04.2015 року №198 вбачається, що згідно запису господарської книги №5 виконавчого комітету Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради за 2011-2015 роки, в господарстві №0381-3 ОСОБА_5 на вул. Берегова, 35 с.Хриплин не був ніхто зареєстрований та числиться житловий будинок загальною площею 23,0 кв.м. року побудови 1900 року та земельні ділянки площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку на вул. Берегова, 35, площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства, власність на які не оформлена (а.с.10).

Отже, реєстрація права власності шляхом здійснення запису в погосподарську книгу на той час було належним способом реєстрації права власності.

ОКП Івано-Франківське ОБТІ виготовлено технічний паспорт на домоволодіння №35 в с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, відповідно до якого самовільні добудови чи переобладнання відсутні (а.с.12-14).

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК Ураїни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи сторони не відмовилися від прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Статтею 10 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги первинного та зустрічного позовів про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1276, 1296 ЦК України, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Автоливмашівська, 115, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, а саме: на 1/2 частину домоволодіння за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Берегова, 35, що складається з житлового будинку під літ.А, загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 8,1 кв.м.; сараю під літ.Б, загальною площею 5,4 кв.м.; сараю під літ.В, загальною площею 14,6 кв.м.; колодязю №1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Автоливмашівська, 115, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, а саме: на 1/2 частину домоволодіння за адресою: с.Хриплин Івано-Франківської міської ради, вул. Берегова, 35, що складається з житлового будинку під літ.А, загальною площею 14,5 кв.м., житловою площею 8,1 кв.м.; сараю під літ.Б, загальною площею 5,4 кв.м.; сараю під літ.В, загальною площею 14,6 кв.м.; колодязю №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.