Дата документу 06.05.2015
Провадження № 2-р/334/8/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись із заявою про роз'яснення рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 19.06.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/10098/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 було постановлено рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №34/АА-00015.08.2 від 16.05.2008р. у розмірі 9203,44 (дев'ять тисяч двісті три Долари США 44 центи), що складається з 5783,47 доларів США - поточна заборгованість за кредитом; 3419,97 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом ( 73563,10 (сімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят три гривні 10 коп.) за курсом НБУ 7,993грн. за 1,00 долар США на 15.10.2013р.) та пеню у розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень).

Зазначають, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/10098/13-ц 19.06.2014 року є незрозумілим в частині суми, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Тобто, на даний момент відповідачам не зрозуміло, яку саме суму вони зобовязані сплатити в межах виконавчого провадження з метою виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/10098/13-ц 19.06.2014 року у повному обсязі 9203,44 доларів США чи еквівалент вказаної суми визначений у національній валюті у сумі 73 563,10 грн.

Представник заявників в судовому засіданні заяву підтримав

Представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в судове засідання неодноразово не зявлявся, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/10098/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 було постановлено рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №34/АА-00015.08.2 від 16.05.2008р. у розмірі 9203,44 (дев'ять тисяч двісті три Долари США 44центи), що складається з 5783,47 доларів США - поточна заборгованість за кредитом; 3419,97 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом (73563,10 (сімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят три гривні 10 коп.) за курсом НБУ 7,993грн. за 1,00 долар США на 15.10.2013р.) та пеню у розмірі 10000,00 (десять тисяч гривень).

Згідно із частиною першою статті 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до абзацу першого пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, враховуючи ту обставину, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію, зокрема сторонам є незрозумілою валюта виконання зобов'язання, заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає роз'ясненню.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша статті 192 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 02 липня 2014 року по справі № 6-79цс14, висновки якого відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими.

Крім того, судом береться до уваги, що відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з викладеного незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Роз'яснити рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2014 року таким чином, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мусієнко Н. М.