Справа № 183/3386/15
№ 2/183/2218/15
08 вересня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, в складі:
головуючої судді Березюк В.В.
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2009 року, від якого мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з липня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, непорозуміння.
Таким чином, позивач звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про слухання справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, адже на його зареєстровану адресу проживання направлялася судова повістка, а тому у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 10.02.2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали.
Тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що дружиною не заявлено клопотання про зміну її прізвища, суд вважає за необхідне залишити прізвище дружини «Хобот».
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 10.02.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 52, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, від якого мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,- розірвати.
При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружині залишити «Хобот».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.В. Березюк