БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/958/15-ц
провадження № 2/361/866/15
25 березня 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого суддіПетришин Н.М.,
при секретарі Масловській А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом заступника Броварського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Броварської центральної районної лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, -
У лютому 2015 року до суду надійшла позовна заява заступника Броварського міжрайонного прокурора Київської області Мухіної Л., яка звернулася до суду в інтересах Броварської центральної районної лікарні з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в якому просила стягнути із відповідача на користь Броварської центральної районної лікарні кошти, витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_4 у розмірі 1025 грн. 08 коп., а також судові витрати у дохід держави.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2013 р. звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Як зазначає позивач, вищевказаною ухвалою також встановлено, що ОСОБА_3 19.05.2013 р. вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України, а саме, наніс ОСОБА_4 легкі тілесні пошкодження в область обличчя.
У зв'язку з отриманням вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у період з 24.05.2013 р. по 31.05.2013 р. перебував на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні Броварської центральної районної лікарні. Витрати на лікування потерпілого склали 1025 грн. 08 коп.
Посилаючись на викладене, Броварська міжрайонна прокуратура Київської області звернулася до суду із зазначеним вище позовом.
У судове засідання представник Броварської міжрайонної прокуратури Київської області не з'явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, та у разі неявки у судове засідання відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник Броварської центральної районної лікарні у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2013 року встановлено, що 19 травня 2013 року, близько 22 год., ОСОБА_3 разом з потерпілим ОСОБА_4 перебували біля продовольчого магазину, що по пров. Травневому, смт. Калинівка, Броварського району, де між ними, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, сталася сварка, в ході якої обвинувачений умисно наніс потерпілому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді розлитого синця та садна на спинці носа, закритого перелому кісток носу з помірним зміщенням уламків, синців на нижніх повіках обох очей, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №131/155 від 14.06.2013, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Тобто, за наведених обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до вищевказаної ухвали ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, кримінальне провадження щодо нього за вказаною статтею закрито, у зв'язку із відмовою потерпілого від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили.
З наявної у матеріалах справи калькуляції № 36, складеної Броварською центральною районною лікарнею, вбачається, що ОСОБА_4 з 24 травня 2013 року по 31 травня 2013 рік знаходився на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні. Витрати на лікування потерпілого загалом складають 1 025 грн. 08 коп., а сума витрат на один день - 146 грн. 44 коп., з яких 52 грн. 92 коп. - заробітна плата; 19 грн. 21 коп. - нарахування на заробітну плату; 28 грн. 32 коп. - витрати на медикаменти; 14 грн. 19 коп. - витрати на харчування; 31 грн. 80 коп. - інші витрати, в тому числі на опалення, освітлення, водопостачання та газопостачання (а.с. 9).
Згідно із ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.
У абз. 3 п. 3 Постанови Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз'яснено, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на рахунок Броварської центральної районної лікарні витрат на лікування ОСОБА_4, який є потерпілим від злочину ОСОБА_3 у розмірі 1 025 грн. 08 коп., так як позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 61, 88, 224-228 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петришин Н. М.