РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/5962/15-ц

Пров. №2/668/1734/15

07.09.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні та ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні та ОСОБА_2, в якому просив зняти арешти з квартири АДРЕСА_1, накладені державними виконавцями в рамках виконавчих проваджень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в рамках виконавчих проваджень постановами державних виконавців накладені арешти на все нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, в тому числі і на спірну квартиру, яка перебуває в іпотеці позивача в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики. На думку позивача, державними виконавцями не враховано факт виникнення у нього права іпотеки до виникнення підстав стягнення коштів з боржника ОСОБА_2.

У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явились про дату, місце і час повідомлялись неодноразово, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів про розгляд справи, їх повторну неявку, а також згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.12.2004 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів в сумі 39200 грн., згідно умов якого позивач передав відповідачу вказані кошти. В той же день між цими сторонами укладено договір іпотеки для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики. Згідно цього договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. В подальшому 04.12.2004 року приватним нотаріусом Херсонського міського округу Скульським А.А. накладено заборону на вказану квартиру, яку було зареєстровано 04.07.2005 року.

11.07.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського округу Скульським А.А. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно письмових пояснень позивача при підготовці до реалізації предмета іпотеки було виявлено, що на постановами державних виконавців накладені арешти на все нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 - боржнику у виконавчих провадженнях, в тому числі і на спірну квартиру.

Так, 04.08.2005 року постановою державного виконавця ВДВС у Суворовському районі м. Херсона накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

18.01.2007 року постановою державного виконавця ВДВС у Суворовському районі м. Херсона накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборону на його відчуження.

21.05.2007 року постановою державного виконавця ВДВС у Суворовському районі м. Херсона накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

Згідно відповіді начальника ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 28.07.2015 року виконавчі провадження, у яких виносились вказані постанови, знищено за закінченням терміну зберігання. Будь-які відомості щодо стану та руху цих виконавчих проваджень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Частиною 8 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно вимог ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частинами 3, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Таким чином, право застави у позивача виникло в 2004 році до винесення постанов про накладення арештів на спірну квартиру - предмет іпотеки та має вищий пріоритет ніж інші обтяження.

Суд вважає, що наявність арештів предмета іпотеки порушує право позивача, як іпотекодержателя, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи з вимог діючого законодавства та умов іпотечного договору.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 572, 589 ЦК України, ст.ст. 209, 213-218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні та ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки - задовольнити.

Зняти арешти та заборони відчуження з квартири АДРЕСА_1, накладені постановами державних виконавців Відділу державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона від 04.08.2005 року, 18.01.2007 року та від 21.05.2007 року.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяГаврилов Д. В.