Справа №: 343/2233/14-ц
Провадження №: 2/0343/26/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Менделяк А. І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація" Долинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 4937,79 грн. Свої вимоги мотивує тим, що КП "Житлово-експлуатаційна організація" Долинської міської ради 18.10.2013 року звернулося в Долинський районний суд Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу. Оскільки на підставі заяви боржника про скасування судового наказу суд прийняв рішення скасувати даний судовий наказ, вони змушені звернутися в порядку позовного провадження.

КП "Житлово-експлуатаційна організація" Долинської міської ради є комунальним підприємством та включене в Єдиний Державний Реєстр підприємств та організацій України. Підприємство здійснює надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.02.2011 року. Основною діяльністю підприємства є утримання житлового фонду міста Долина в належному стані. Для цього необхідне своєчасне внесення оплати кожним споживачем, так як підприємство знаходиться на повному самозабезпеченні і не отримує дотацій з бюджету.

Споживач ОСОБА_1 являється власником приміщення за адресою АДРЕСА_1, 2. Даний будинок перебуває в обслуговуванні КП "ЖЕО". Щомісяця їхнє підприємство надавало для будинку, в якому розташоване нежитлове приміщення боржника (споживача), повний комплекс житлово-комунальних послуг.

На адресу боржника неодноразово були направлені повідомлення з пропозицією укласти договір про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, про те жодних реагувань від боржника щодо укладення даного договору до підприємства не надходило, хоча згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового.

Не зважаючи на те, що між боржником та КП "ЖЕО" не має письмового договору, боржник здійснює споживання житлово-комунальних послуг, чим проявляє добровільне волевиявлення і в зв'язку з фактичним споживанням житлово-комунальних послуг, тобто одностороннім правочином, виникає зобов"язання з оплати спожитих послуг на користь виконавця цих послуг - КП "ЖЕО". До цього зобов'язання застосовуються норми як до договору.

Боргові зобов'язання у боржника виникли з серпня 2008 р. по грудень 2012 року та складають 4937,79 грн.

В судовому засіданні представник позивача Ясінець Н.М. зменшила позовні вимоги, пояснивши, що ними проведено перерахунок боргу відповідача за період часу з 01.02.2011 року до 01.12.2012 року та виключено з нього оплату за освітлення сходових кліток і підвалів, прибирання прибудинкової території, обслуговування димо-вентеляційниї каналів та 50 % витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, оскільки відповідачу на праві власності належать не житлові приміщення, а комерційні, і він самостійно несе витрати за вищевказані послуги. Заборгованість, яка виникла у нього перед КП "ЖЕК" вони не перераховували, однак мають право на її стягнення відповідно до рішень Долинської міської ради. Тому з врахуванням проведеного коригуючого розрахунку просила стягнути з відповідача заборгованість за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з серпня 2008 р. по грудень 2012 року у розмірі 4254,66 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що КП "ЖЕО" йому комунальні послуги не надаються. Він не зобов'язаний вносити плату за освітлення сходових кліток, оскільки до його приміщень є окремий вхід, а вхід до під'їзду замурований. Його земельна ділянка приватизована, тому територія перед магазинами прибирається самостійно. Внутрішніми будинковими системами водопостачання не користується, оскільки водопостачання та водовідведення у нього автономне. Водовідвідна труба виходить в окремий каналізаційний колодязь. Щодо водопостачання, то під будинком іде загальна труба, в яку окремо врізана його водопровідна труба. Дератизація та дезинфекція жодного разу не проводилася. Обслуговування димовентеляційних каналів не здійснюється, оскільки вентиляційні канали до його приміщень замуровані. Щодо поточного ремонту конструктивних елементів, то у його приміщенні ремонт інженерних систем і конструктивних елементів не проводився, а якщо стаються неполадки у будинку, то жильці звертаються до нього і він ремонтує. Так, за власні кошти він забетонував вхід у під"їзд, заасфальтував всю прибудинкову територію, поставив ринви і водостоки у будинку, дав всі ліхтарі та обладнав дитячий майданчик. Також вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, а тому просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши здобутi в судовому засiданнi докази в їх сукупностi, вважає що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, КП "ЖЕО" здійснює надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.02.2011 року на підставі рішень Долинської міської ради № 91-4/2011 від 18.01.2011 року та № 109-5/2011 від 04.03.2011 "Про передачу майна", згідно яких вирішено до 01.02.2011 року КП "ЖЕК" передати КП "ЖЕО" Долинської міської ради житловий фонд м. Долина в довірче управління, до 01.04.2011 року КП "ЖЕК" передати КП "ЖЕО" Долинської міської ради дебіторську заборгованість абонентів станом на 01.02.2011 року за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 252492,75 грн (а.с. 8, 9, 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч. 3 цієї статті встановлено, що зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку, прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтвердили сторони по справі, відповідачу на праві власності належать приміщення № 1а, 2 по АДРЕСА_1 в м. Долина Івано-Франківської області, де облаштовані магазини.

Статті витрат по АДРЕСА_1 закріплені у тарифі на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розрахунку 1 м.кв. загальної площі по КП "ЖЕО" Долинської міської ради (а.с. 61)

КП "ЖЕО" Долинської міської ради відповідно до наданих йому повноважень надає вказані у тарифі (а.с. 61) послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, зокрема за адресою АДРЕСА_1, що також підтверджується копією технічого паспорта на присадибну ділянку по АДРЕСА_1, власником якого є Долинська міська рада, в якому зазначені всі проведені позивачем роботи із зазначенням дати виконання (а.с. 44-45).

Також свідченням того, що позивач надає послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій по АДРЕСА_1 є дані заявок, виконаних за період 2012-2014 роки з зазначеннм виду робіт та часу їх виконання (а.с. 41-43), акти № 9, 10 приймання - здачі виконаних робіт у вересні 2011 року, жовтні 2012 року щодо роботи по профілактичній дератизації, дезінсекції, дезінфекції (а.с. 64, 65).

В судовому засіданні встановлено, що договору між сторонами не укладено, проте фактично послуги позивачем відповідачу надавалися.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що комерційні приміщення відповідача знаходяться усередині багатоквартирного житлового будинку. Це свідчить про те, що позивач не має технічної можливості обрізати або обвести всі внутрішньобудинкові системи в обхід приміщень відповідача через те, що він не укладав з ним договір з утримання будинку і прибудинкової території, а тому змушений миритися з тим, що відповідач користується цими системами та їхніми послугами без оформлення відповідного договору.

Виходячи із загальних положень та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту та статті 642 ЦК України, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, суд вважає, що, навіть у разі відсутності договору, до даних правовідносин повинні застосовуватися норми ст.ст. 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання.

А тому, оскільки відповідач фактично користувався житлово-комунальними послугами, які надавалися позивачем, незважаючи на те, що їхні відносини не були формалізовані договірним регулюванням, ОСОБА_1 зобов'язаний відшкодувати позивачу кошти за фактично понесені витрати по житлово-комунальному утриманню його квартири і будинку на загальних підставах цивільно-правового регулювання зобов'язань.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачем на виконання своїх обов"язків, передбачених ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вживалися заходи з метою укладення із споживачами їхніх послуг відповідних договорів, про що свідчить оголошення в газеті "Свіча" (а.с. 6).

Також суд враховує те, що відповідач вказав, що ще з 2004 року ним були переобладнані квартири № 1а та № 2 під окремі магазини. У 2006 році йому була відведена земельна ділянка під добудову торгового залу магазину "Інтер'єр", про що свідчить висновок № 265 "Щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову" від 09.08.2006 року (а.с. 67), вона є приватизованою, відповідач організовує її прибирання самостійно (а.с. 66). У 2007 році він взяв дозвіл на реконструкцію з добудовою приміщень магазину "Інтер'єр", проектна документація якої відповідає встановленим нормам, про що свідчить висновок комплексної державної експертизи від 22.05.2007 року, де вказано, що джерело водопостачання - від центрального міського водопроводу. Каналізація - скид побутових стоків здійснюється в міську каналізаційну мережу. Електропроводка часткво реконструйована з врахуванням проектної добудови та залишена по існуючій схемі вводу (а.с. 68-69). У 2010 році приміщення магазинів "Інтер'єр " та "Посуд" здані в експлуатацію, про що свідчить акт готовності об'єкта до експлуатації від 2010 року (а.с. 55-57).

З актів від 24.10.2014 року та від 31.10.2014 року вбачається, що при проведенні обстеженя приміщення магазину "Інтер'єр", який знаходиться по АДРЕСА_1 встановлено, що система водовідведення не зв'язана з ситемою водовідведення будинку і здійснюється в окремий каналізаційний колодязь. Мережа системи водопостачання підключена до мережі підвального розгалуження 20-го під'їзду будинку АДРЕСА_1. Каналізаційні стояки, в які здійснюється водовідведення з решти квартир під'їзду зі сторони приміщень магазину "Інтер'єр" заглушені. Отвори в димовентканали, в які здійснювалось відведення продуктів згорання від газових приладів і вентиляція приміщень кухонь колишніх квартир № 1, 2, в яких розташовані на даний час приміщення магазинів "Інтер'єр " та "Посуд" замуровані (а.с. 39, 40).

Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1, маючи у власності комерційні приміщення, не користується частиною житлово-комунальних послуг, а саме: освітленням сходових кліток і підвалів, прибиранням прибудинкової території, обслуговуванням димо-вентеляційних каналів та обслуговуванням внутрішньобудинкових систем водопостачання, однак не виконує своїх зобов'язань перед КП «ЖЕО» по своєчаснiй оплатi інших послуг, які йому фактично надаються, та не бажає в добровiльному порядку погасити заборгованiсть

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦПК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами, до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 КП "ЖЕО" звернулося у жовтні 2013 року.

Дана обставина свідчить про перерив строку позовної давності.

З урахуванням положень закону щодо трирічного строку позовної давності, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за три останні роки перед зверненням до суду із завою про видачу судового наказу, тобто з 01 жовтня 2011 року по 01 грудня 2012 року.

Згідно виписок з особових рахунків щодо приміщень в АДРЕСА_1 заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.02.2011 року по 31.12.2012 року становить щодо приміщення 1а - 2363,90 гривень, щодо приміщення 2 - 1890,76 гривень (а.с. 79, 80).

В судовому засіданні представник позивача Ясінець Н.М. вказала, що оскільки з 01.02.2011 року КП "ЖЕО" здійснює надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території, веде комп"ютерний облік витрат по кожному будинку, тому у виписках з особових рахунків за період з 01.02.2011 року по 31.12.2012 року мається розрахунок заборгованості з виключенням з нього оплати за освітлення сходових кліток і підвалів, прибирання прибудинкової території, обслуговування димо-вентеляційних каналів та витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання. Крім того, в суму боргу ввійшла заборгованість без проведених корегуючих розрахунків за період з серпня 2008 року по 31.01.2011 року, коли послугу надавало КП "ЖЕК", дебіторська заборгованість абонентів станом на 01.02.2011 року якого перейшла до КП "ЖЕО".

Методом проведення власних розрахунків суд приходить до висновку, що сума боргу за період з 01.02.2011 року по 01.12.2012 року щодо приміщення № 1а складає 1180,89 гривень (2363,90-1183,01 грн.), щодо приміщення № 2 - 944,50 гривень (1890,76-946,26 грн.).

Враховуючи те, що в жовтні 2011 року мало місце переривання строків позовної давності, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за січень 2011 року, грудень, листопад, жовтень 2010 року, яка визначена у виписках з особових рахунків ОСОБА_1 за період з 01.08.2011 року по 31.01.2011 року (а.с. 4, 5) з виключенням вищевказаних статей витрат, тарифи на які встановлені тарифом по квартирній платі з розрахунку на 1 м.кв загальної площі до КП "ЖЕК" Долинської сільської ради (а.с. 62), а саме щодо приміщення № 1а - 168,13 гривень ((42,29 грн. - 0,150 грн. - 0,041 грн. - 0,033 грн. - 0,033)*4 міс.), щодо приміщення № 2 - 134, 29 гривень ((33,83 - 0,150 грн. - 0,041 грн. - 0,033 грн. - 0,033 грн.)*4 міс.).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "ЖЕО" Долинської міської ради 2427,81 гривень, з яких 1349,02 гривень (1180,89 грн.+168,13 грн.) щодо приміщення № 1а, 1078,79 гривень (944,50 грн.+134,29 грн) щодо приміщення № 2, заборгованості за надану йому послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 жовтня 2011 року по 01 грудня 2012 року, відмовивши в решті позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжилкомунгосп України від 10.08.2004 р. №150, зареєстрованого у Мін'юсті України 21.08.2004р. №1046/9645, постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 р. №869, ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 526, 610, 614, 642 Цивільного кодексу України, ст. 156 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація" Долинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Долинської міської ради заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 2427 (дві тисячі чотириста двадцять сім) гривень 81 копійка та 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, відмовивши в решті позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений: 19 травня 2015 року.