Справа № 639/1496/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просив суд визнати дії державного виконавця Земскової В.С. щодо оформлення заяви про відмову від примусового виконання рішення суду незаконною, визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення суду, та зобовязати виконати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, за яким відкрито виконавче провадження №36066368.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 07.11.2012 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі №2-2458/2011 про зобовязання ЗАТ ХДКБА «Хімавтоматика» видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про шкідливий характер та умови роботи заточувальником на підприємстві за період з 03.02.1992 року до 21.08.1992 року.

15 лютого 2015 року ОСОБА_1 дізнався, що виконавче провадження завершено на підставі його відмови від примусового виконання рішення суду.

При цьому, скаржник вказав, що він таку заяву не писав, і не отримав ані виконавчий лист, ані постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, ОСОБА_1 вказує, що на теперішній час рішення суду не виконано, а виконавче провадження закінчено на підставі заяви, яку він не писав.

У звязку з викладеним заявник і був змушений звернутися до суду зі скаргою на дії Жовтневого ВДВС ХИМУЮ.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання підтримав скаргу, посилаючись на обставини, які викладені вище.

В подальшому ОСОБА_1 в судове засіданняне з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі, та просив суд її задовольнити.

Представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 11.02.2015 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, при цьому пояснив, що на сьогоднішній день виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 втрачено, у звязку з чим надати більш детальнішу інформацію не має можливості.

В подальшому даний представник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений, причина неявки суду невідома.

З урахуванням положення частини другої статті 386 ЦПК неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яких повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено,що 07.11.2012 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження №3606638 з примусового виконання виконавчого листа №2-2458/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 30.10.2012 року про зобовязання ЗАТ «Харківське дослідне конструкторське бюро автоматики «Хімавтоматика» видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про шкідливий характер та умови його роботи заточувальником на підприємстві за період з 3.02.1992 року по 21.08.1992 року, передбачену п. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. (а.с. 2-3)

Відомості щодо проведення виконавчих дій в матеріалах справи відсутні.

Судом також встановлено, що 21.10.2013 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження».

ОСОБА_1 вважає постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною, оскільки він заяву про відмову від примусового виконання рішення суду не писав, та дана постанова робить неможливим подальше примусове виконання рішення суду.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Як вбачається з матеріалів скарги, за виконавчим листом №2-2458/11 ЗАТ «ХДКБА «Хімавтоматика» зобовязано видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку, тобто вчинити певні дії.

Порядок виконання такого виконавчого документу визначено Главою 7 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом 8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99.

Відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що за період часу з 07.11.2012 року та до 21.10.2013 року державним виконавцем не було здійснено жодних виконавчий дій.

Натомість, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4.9.2 Інструкції, 4.9.2. про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову (додаток 13), яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ, або за належністю до іншого органу державної виконавчої служби. До копії постанови державний виконавець додає виконавчий документ, який повертається органу, що його видав, або стягувачу або передається за належністю. Копію виконавчого листа державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження.

Так, чинним законодавством чітко передбачено що єдиною підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 49 вказаного Закону, є визнана судом відмова стягувача від примусового виконання рішення суду, чого в даному випадку не було встановлено.

Крім того, державним виконавцем було порушено п. 4.9.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, оскільки на адресу стягувача не було направлено копії постанови разом з виконавчим листом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчому документі), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Також, представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 пояснив суду, що на час розгляду скарги судом виконавче провадження №36066368 втрачено, та він не має можливості надати його копію для дослідження в судовому засіданні.

Отже, всі вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не писав заяву про відмову від примусового виконання рішення суду, на підставі якої і було закінчено виконавче провадження №36066368, а тому в даному випадку винесення постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження робить неможливим виконання рішення суду, що порушує принцип обовязковості рішення суду, та порушує права ОСОБА_1, як стягувача за виконавчим листом.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Таким чином, постанова державного виконавця Земскової В.С. про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог закону, та призводить до неможливості виконання рішення суду, що у свою чергу порушує принцип обовязковості рішення суду.

Разом з тим, судом не вбачається підстав для визнання незаконної бездіяльності державного виконавця Бондаренко П.В., оскільки судом не було встановлено, що виконавче провадження №36066368 перебувало в його провадженні.

Згідно ст. 387 ЦПК України, про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 11, 12, 75 Закону України «Про виконавче провадження», р. 8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 21.10.2013 року про закінчення виконавчого провадження №36066368.

Визнати постанову про закінчення виконавчого провадження №36066368 від 21.10.2013 року, винесену державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, незаконною та скасувати її.

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити необхідні виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова №2-2458/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 30.10.2012 року, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова суд і ОСОБА_1 про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Труханович