У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Гримич М.К.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Олександрійської сільської ради Рівненського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_5, про передачу земельної ділянки у власність, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом та просив передати йому безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1092 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Пухова Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами існує спір з приводу рішення суб'єкта владних повноважень, яким Олександрійська сільська рада відмовила ОСОБА_4 у задоволенні його вимог у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

М.К. Гримич