АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6688/15 Головуючий 1 інстанції - Цвіра Д.М.
Справа № 638/3537/15-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В.,Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 липня 2015 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат, -

в с т а н о в и л а:

16 березня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 додаткові витрати на лікування неповнолітньої ОСОБА_6 у розмірі 500 грн. щомісячно.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6, яка з народження перебуває на диспансерному обліку у Державній установі «Інститут охорони здоров'я дітей та підлітків» з діагнозом вроджений порок серця.

З жовтня 2013 року шлюбні відносини між ними припинились, вони припинили вести спільне господарство.

Усі витрати по утриманню дитини, розвитку її здібностей та лікуванню несе вона у повному обсязі.

Відповідач офіційно працює лише, на скільки їй відомо, на 0,25 ставки, але разом з тим він працює оператором відеозйомок на весіллях та має нерегулярний, мінливий дохід.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 липня 2015 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат задоволено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 16 вересня2015 року та до часу досягнення дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 додаткові витрати на лікування малолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 500 грн. щомісячно.

Стягнено з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення змінити, визначивши, що стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 в розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до часу досягнення дитиною повноліття; в іншій частині рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на помилковість, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права..

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі,а саме позивачку ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення способу виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину не відповідає вимогам статей 181- 185 СК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статті 180 СК України та тих обставин, що відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачкою, і допомогу на утримання дитини не надає.

Разом з цим, Апеляційний суд вважає, що при визначенні способу виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, суд першої інстанції не прийняв до уваги тих обставин, що відповідач, як платник аліментів має постійне місце роботи та регулярний дохід, що вбачається з довідки з місця роботи відповідача за № 374 від 26 червня 2015 року, яка міститься в матеріалах справи ( а.с. 25).

Умови, при яких суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі чітко зазначено законом.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З аналізу положень статті 184 СК України, вбачається, що підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі для ОСОБА_3 у суду першої інстанції не було.

При встановленні способу виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, суд першої інстанції мав керуватися вимогами статті 183 СК України.

Крім того, ті обставини, на які посилається позивачка як на підстави задоволення її позовних вимог в частині участі відповідача у додаткових витратах на дитину і стягнення з нього 500 гривень щомісяця, не є підставами для задоволення позовних вимог у цій частині, оскільки не відповідає вимогам статті 185 СК України.

З врахуванням наведеного, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, апеляційний суд змінює рішення суду в частині визначення розміру аліментів та способу виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, 314, 315, 317 ЦПК України, ст. 181-185СК України, судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 липня 2015 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 березня 2015 року і до повноліття дитини.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на лікування дочки - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-