АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Немировської О.В.

при секретарі:Миколенко М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «АХА Страхування», третя особа - ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПАТ «АХА Страхування», третя особа - ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди /із уточненнями/.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 08 червня 2012 року з вини ОСОБА_3 , який керував автомобілем Chevrolet Evanda, за участі автомобіля Honda Accord під керуванням позивача сталася дорожньо-транспортна пригода .

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 було застраховано ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

Із урахуванням доповнень до позову, просив суд стягнути із відповідача 24 736 грн. 75 коп. страхового відшкодування, 5279 грн. 80 коп. пені за період прострочення виплати страхового відшкодування та моральну шкоду, в сумі 2550 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 12272 грн. 09 коп. страхового відшкодування та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року доповнено резолютивну частину заочного рішення від 23 лютого 2015 року та стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 5279 грн. 80 коп., а також в дохід держави судовий збір в сумі 70грн.76коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання учасники судового розгляду справи не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У день судового розгляду справи від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи з причин зайнятості його в іншому судовому засіданні, проте, враховуючи тривалість перебування справи в суді апеляційної інстанції - з березня 2015р.; ту обставину, що відповідач є юридичною особою і не позбавлений був можливості забезпечити явку в судове засідання іншого представника та те, що предметом розгляду є апеляційна скарга позивача, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання й вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення страхового відшкодування не оскаржено, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, 09 червня 2012 року о 23 год. 55 хв. гр. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Приозерна,12 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, та допустив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до його пошкодження.

Винним у вчиненні згаданої пригоди визнано ОСОБА_3 й постановою Оболонського районного суду міста Києва від 02 липня 2012 року, з урахуванням постанови Апеляційного суду від 26 липня 2012р., притягнуто до адміністративної відповідальності, в тому числі, і за ст.124 КУпАП /а.с.14, 18-21/.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу, з допомогою якого було пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_2, було застраховано ПАТ «АХА Страхування» відповідно до полісу №АВ/1800508 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 лютого 2012 року /а.с.13/.

11 червня 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку /а.с.114-115/.

Між тим, у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням суду першої інстанції визнано доведеним наявність правових підстав до стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 12272 грн. 09 коп.

Окрім цього, додатковим рішенням районного суду від 24 квітня 2015р. задоволено позов і в частині вимог про стягнення пені в сумі 5279грн.80коп.

Рішення районного суду в зазначеній частині з доповненнями до нього ніким не оскаржено.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними, необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про не вирішення судом заявлених ним вимог про стягнення пені.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтовану відмову в відшкодуванні моральної /немайнової/ шкоди колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до керівних роз'яснень, що містяться у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Положеннями п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст. 26-1 цього ж Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про ушкодження здоров'я ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у відповідача.

З урахуванням зазначеного, конкретних обставин справи та виду правовідносин, що виникли між сторонами, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення заявлених ОСОБА_2 до страхової компанії вимог про відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначився із нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/15725/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6042/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.