Справа № 428/4913/15-ц
Провадження №2/428/2182/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Скочій Г.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про захист трудових прав посилаючись на те, що вона перебуває у трудових відносинах з 08.10.2012 р. з ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського», працює на посаді начальника юридичного відділу.

Місце знаходження ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського» у відповідності до п. 1.8. Статуту товариства зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана адреса є її робочим місцем на якому вона працює з моменту прийняття її на роботу.

02.06.2015 р. директором генеральним ОСОБА_2 було видано розпорядження про зміну місцезнаходження ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського» на іншу адресу: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 30/1, офіс 1.

Вважає, що це розпорядження є не законним та таким, що порушує її права. Вважає, що директор генеральний не міг видавати таке розпорядження відповідно до законодавства та статуту підприємства, його рішення повинні оформлюватися наказом. Також до повноважень директора генерального не входять повноваження щодо зміни місцезнаходження підприємства та вчинення будь яких змін до відомостей про юридичну особу.

Зазначеним розпорядженням ОСОБА_2 без її згоди змінив умови укладеного між нею та другим відповідачем трудового договору, оскільки вона фактично переведена та вимушена буде працювати в іншій місцевості, що є грубим порушенням норм трудового законодавства.

Наразі їй стало відомо, що оскаржуване нею розпорядження відповідачами подано до Реєстраційної служби Луганського МУЮ для проведення реєстрації змін місцезнаходження відповідачів.

Проведення такої реєстрації значно утруднить або зробить взагалі неможливим захист її прав, якщо суд визнає її позов обґрунтованим, оскільки вже будуть здійсненні певні дії, які стануть перешкодою для захисту її трудових прав.

Просить суд визнати незаконними дії директора генерального ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського» ОСОБА_2, які полягають у виданні незаконного трудового розпорядження від 02.06.2015 р. № 40 та скасувати його.

Просить забезпечити позов шляхом заборони проводити дії по реєстрації зміни місцезнаходження відповідача, оскільки проведення такої реєстрації значно утруднить або зробить неможливим захист її прав.

. Клопотання позивачки ОСОБА_1 щодо забезпечення даного позову розглянуто без повідомлення сторін у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання позивачки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.152 ЦПК України, позов забезпечуеться забороною вчиняти певні дії

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірніми із заявленими позовними вимогами.

Суд зауважує, що виходячи із повязаності заходів про забезпеченню позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення вимоги про забезпечення позову частково призведе до ухвалення рішення по справі без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим. Отже, забезпечуючи позов, не можна виходити за межі підстав забезпечення позову, передбачених ст. 152 ЦПК України, та частково, до розгляду справи по суті, вирішувати позовні вимоги.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 І В. про забезпечення позову, оскільки позивачкою на час вирішення питання про забезпечення позову не надано суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення в цивільній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Враховуючи, встановлені обставини, суд вважає, що доводи позивача не є достатніми для задоволення вимоги про вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152,153, ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Директора генерального ОСОБА_2 ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського», ПрАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Монятовського», третя особа Реєстраційна служба Луганського міського управління юстиції про захист трудових прав відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєверодонецький міський суд, шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала, якщо інше не встановлено, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,

Суддя Г. Д. Скочій