Справа № 161/8081/15-ц
Провадження № 2/161/2769/15
У Х В А Л А

08 вересня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 про визнання права на включення до складу кредиторів банку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 27.05.2015 року звернувся в суд з позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (надалі ПАТ «Західінкомбанк») ОСОБА_3 про визнання права на включення до складу кредиторів банку, посилаючись на те, що починаючи з 20 лютого 2007 року, коли ним вперше був укладений договір банківського вкладу на суму 250 000 грн. з комерційним банком „Західікомбанк ТзОВ, правонаступником якого у 2009 році стало публічне акціонерне товариство „Західінкомбанк, що в даний час знаходиться в стадії ліквідації, він є вкладником цього банку. Після зазначеної дати між ним та банком було укладено ще два договори банківського вкладу: 10 липня 2008 року-договір банківського вкладу „Перемога, а 20.02.2009 року-договір банківського вкладу „Стабільний та ряд додаткових угод до усіх трьох договорів. Укладення останніх обумовлювалось тим, що по закінченню строку дії договорів банк, перебуваючи у складному фінансовому становищі, не міг виплатити вклади і вкладники змушені були погоджуватись на пропозицію банку продовжувати строки дії цих договорів. Банк не зміг виконати свої зобовязання перед вкладниками і постановою Правління Національного банку України від 22.07.2014 року № 433 у нього була відкликана ліцензія на здійснення банківської діяльності та започатковано процедуру його ліквідації. На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб 23.07.2014року прийнято рішення за №63 про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк», а уповноваженою особою ОСОБА_4 по її проведенню призначено відповідача - ОСОБА_3.

Дізнавшись із засобів масової інформації про початок цієї процедури , відомості про що були опубліковані в газеті „Голос України від 29 липня 2014 року в номері 142 (5892), він звернувся до банку з черговою вимогою про повернення належних йому коштів за вищевказаними договорами депозитного вкладу, загальна сума яких на цей час становила 284834грн.92 коп. Працівницею банку на його вимогу йому було запропоновано заповнити відповідну заяву, що ним і було зроблено, зразок заяви він отримав в приміщенні банку. В кінці листопада 2014 року він отримав письмове повідомлення ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб від 28.11.2014 року № 02-036-14295/14 за підписом першого заступника директора-розпорядника ОСОБА_4Пасічника про те, що належну йому суму гарантованого відшкодування за вкладами, починаючи з 02.12.2004 року до 16.01.2015 року, він змложе отримати у будь-якій філії АТ „Банк „Фінанси та кредит, куди ці кошти перераховані. При цьому виявилось, що сума гарантованого відшкодування за депозитними вкладами не може перевищувати 200 000 гривень, які і були йому виплачені за договорами від 20.02.2007року та від 10.07.2008 року. На повернення належного йому вкладу за договором від 20.02.2009року №11516-03.980, який знаходиться на банківському рахунку №1515 в сумі 84834,92грн. і нарахованих відсотків в сумі 1508,97 грн. та 1161,19 грн. 11.03.2015 року він подав до банку повторну заяву, яку було зареєстровано в банку за вх.№1134, на яку отримав письмову відповідь від 20.03.2015року за № 425-12 за підписом відповідача про те, що його заява не може бути задоволена, оскільки в 30-денний строк з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб він вимоги щодо виплати належного йому вкладу не заявляв, а гарантована сума відшкодування вкладу в розмірі 200 000 грн. йому виплачена. Вимоги, які не були заявлені у вищевказаний строк, як зазначається в отриманому ним листі, відповідно до ст.45 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, вважаються погашеними. В звязку з цим, за твердженням відповідача, права на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму, яка перевищує 200 000 грн., він не має.

Відмова відповідача про включення його до зазначеного реєстру кредиторів є необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що у нього є всі законні підстави бути включеним до складу кредиторів банку з внесеним відповідачем до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму, яка перевищує 200 000 грн., тобто 87 505,08 грн.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати за ним право на включення його до складу кредиторів публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк, зобовязавши відповідача - уповноважену особу ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації зазначеного банку ОСОБА_3 внести його до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку в сумі 87 505 гривень 08 копійок; стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як слідує із змісту ст. 16 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду із вищевказаними позовними вимогами, вважаючи, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтями 3,4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що ОСОБА_4 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. ОСОБА_4 є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Основним завданням ОСОБА_4 є функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Таким чином, ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб є субєктом владних повноважень і на нього державою покладено обовязок здійснення владних управлінських функцій в сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, за своєю організаційно-правовою формою ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб є державним підприємством, вид його діяльності за КВЕД-2010 Державне управління загального характеру.

Як слідує із змісту ст. 2 КАС України , завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб є субєктом владних повноважень і на нього державою покладено здійснення владних управлінських функцій у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, суд дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження у даній справі, оскільки у даному випадку вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 205, 206, 209-210ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 про визнання права на включення до складу кредиторів банку - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайоного суду Л.В.Івасюта