Справа № 340/270/15-ц
Номер провадження № 2/340/152/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Верховинського районного суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 31.10.2009 року та від спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що відповідачка після закінчення навчання відмовилась повернутися на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 і виявила бажання проживати у м.Івано-Франківську в квартирі своїх батьків разом із сестрою. Через це у них постійно виникають сварки, внаслідок яких сімейне життя у них значно погіршилося. На даний час між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, вже тривалий час проживають окремо, шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дитину залишити проживати з матірю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 попередньо подала в судове засідання заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, в наданий судом для примирення строк не примирилися, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків.

Спору про місце проживання дитини між сторонами не має, а тому її слід залишити на проживання при матері.

Керуючись ст. ст. 10, 11,174, 209, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України та на підставі ст. ст. 110, 112,160 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та Дебою (дошлюбне прізвище- Максимюк) ОСОБА_4, укладений 31 жовтня 2009 року у виконавчому комітеті Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 - розірвати.

Дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на проживання при матері - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.І. Атаманюк