Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/2913/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Артемова Л.Г.
Провадження № 22-ц/778/5265/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради, Шевченківський районний відділ м. Запоріжжя, Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту постійного проживання особи за певною адресою, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради, Шевченківський районний відділ м. Запоріжжя, Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту постійного проживання особи за певною адресою, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії, який згодом уточнила.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в період з 04.11.1997 року по 19.07.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, квартира на праві спільної часткової власності належить позивачу, її сину та матері по 1/3 частині кожному.

Зазначала, що після розірвання шлюбу, донька за власним бажанням проживає разом з батьком ОСОБА_5 за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24/20.

Крім того, квартира у якій проживає відповідач не приватизована, вона вважає, що в інтересах дитини її необхідно прописати з метою її участі у приватизації.

Враховуючи вищевикладене просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 фактично мешкає за адресою: м. Запоріжжя бул. Гвардійський 24 квю20; визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 131/101; зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Шевченківським районним відділом м. Запоріжжя Управління ДМС України в Запорізькій області, з адреси: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 131/101; зареєструвати місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Орджонікідзевським районним відділом м. Запоріжжя Управління ДМС України в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24/20.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнити її позов в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ,на підставі свідоцтва про народження 1-ЖС №084534 від 24.09.1999 року встановлено, що ОСОБА_4 народилася 09.09.1999 року, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.З).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.6).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні права та обовязки в суді /цивільна процесуальна дієздатність / мають фізичні особи ,які досягли повноліття ,а також юридичні особи.

В порушення вказаних вимог процесуального закону вказаний позов фактично предявлено до неповнолітньої ОСОБА_4.

Позивачка є власницею 1/3 квартири, розташованої за адресою м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 131/101, за договором купівлі - продажу від 11.09.1998 року (а.с.7),тобто не є власником всієї квартири.

В спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, (син позивачки), ОСОБА_3, 11.04.1661 року народження (позивачка), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка позивачки), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати позивачки) (а.с.5).

Розглянувши справу суд першої інстанції вірно визначився ,що позивачка, позиваючись до суду, посилається на ст. 71, 72 ЖК України, які унормовують строки зберігання житлового приміщення за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача, та порядок визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, на ст. 405 ЦК України, яка врегульовує набуття та втрату права користування житлом членів сім'ї осіб, яким житло належить на праві власності.

Згідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок реєстрації дітей, які досягли 14 років, передбачений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», який є позасудовим, у разі наявності спору щодо місця проживання дітей, або опіки над ними. Сторони вправі звернутися до суду із відповідним позовом.

Позивачка зазначає, що вона звертається до суду як законний представник неповнолітньої доньки, в її інтересах, разом з тим в порушення вимог ч.2 ст.39 ЦПК України намагається позбавити неповнолітню правом користування житлом.

Позовні вимоги є необґрунтованими і задоволені бути не можуть.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: