Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2153/15
Головуючий у суді І-ї інстанції Кучеренко О. П.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

Іменем України

09.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року у справі за заявою Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, заінтересована особа Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Олексіївська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області звернулась в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Згідно із сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Добровеличківського районної державної адміністрації Кіровоградської області №151-р від 12 травня 1996 року, ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), площею 5,1 га. У день її смерті відкрилась спадщина. Оскільки у встановлений законом строк спадкоємці за законом або за заповітом до державної нотаріальної контори не звертались та з моменту відкриття спадщини минув один рік, просила визнати спадщину відумерлою та передати право на земельну частку (пай) територіальній громаді в особі Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення даних правовідносин, не було передбачено визнання спадщини відумерлою.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і ґрунтуються на вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, про свідчить копія свідоцтва про смерть від 03 грудня 1999 року (а.с. 7).

За життя ОСОБА_2 видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, площею 5,1 га, розташованої на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Згідно з довідкою від 12.06.2015 року №67-01-22/1 заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради не посвідчувався (а.с.12).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 13.07.2015 року відомості щодо наявності заповітів або заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутні (а.с. 19,20).

Звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року норми цього кодексу слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого ч.2 ст. 1277 ЦК та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час відкриття спадщини) спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: