_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/64/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа -Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та просить встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу ОСОБА_2, 1963 року народження, та ОСОБА_1, 1969 року народження.

Заявник посилається на те, що він познайомився з ОСОБА_2 в вересні 2007 року. З листопада 2007 року вони почали проживати разом однією сім'єю, спільно вели господарство. Мешкали у квартирі АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_3 За час спільного проживання однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 неодноразово спільно проводили ремонт квартири за спільні гроші (заміна вікон на металопластикові, ремонт сантехники та інше), проводили оплату комунальних послуг. З листопада 2007 року спільно придбали продукти харчування, одяг, побутову техніку (пральну машину, телевізор, бойлер, електронагрівальні прилади, - програвач, мікрохвильову піч та інше). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. До цього вона довго і тяжко хворіла. В зв'язку з чим вона не могла працювати. ОСОБА_1 весь цей час за нею доглядав, купував медикаменти, продукти харчування, утримував її і квартиру, оскільки яких-небудь родичів у ОСОБА_2 не було. Крім цього є інше майно, що придбалось за спільні гроші. Усі витрати по похованню, прощальному обіді також поніс ОСОБА_4 за свої гроші

Представник заявника ОСОБА_1 просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, надав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, у задоволенні заяви просить відмовити.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 10.06.2004 року за №4-19837, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до висновку, що заявником не доведена обґрунтованість його позиції у справі.

ОСОБА_1 посилається на ст. 256 ЦПК України та ст. 1264 ЦК України, як на правову підставу заяви. Заявник пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2. До цього вона довго і тяжко хворіла. Вони проживали однією cім'єю, спільно вели господарство з 2007 року. ОСОБА_1 весь час за нею доглядав, купував медикаменти, продукти харчування, утримував її та квартиру.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитані у судовому засіданні пояснили суду, що знали ОСОБА_2, яка проживала з ОСОБА_1, вони разом купували продукти харчування, побутову техніку, міняли вікна.

Єдиним доказом факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 2007 року по день смерті є показання свідків, що не є достатнім доказом у даній категорії справ. Надані до суду договір-замовлення на організацію та проведення поховання, акт виконаних сантехнічних робіт не доводять факту проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 2007 року по день смерті. Заявником не представлено до суду документів, з яких би вбачалось, що фактичне подружжя вважали себе подружжям; не надано письмових доказів - ділового і особистого листування, таких як листи, інші документи, з яких було б видно, що фактичне подружжя вважали себе дружиною та чоловіком, вели спільне господарство, піклувалися один про одного; квитанцій на ім'я одного і другого зі сплати комунальних послуг, довідки комунальної дільниці, вуличного комітету про те, що фактичні подружжя проживають разом, з якого часу; даних, що фактичні подружжя не знаходяться в іншому зареєстрованому шлюбі.

Як зазначив у своїй заяві ОСОБА_1, встановлення факту проживання однією сім'єю потрібно йому для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Положення ст. 256 ЦПК України, якою передбачено встановлення факту проживання саме однією сім'єю, та встановлення факту проживання заявника з померлим однією родиною, не зумовлює настання юридичних наслідків, передбачених ст. 1261 ЦК України.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої чергиналежать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Отже, встановлення факту догляду позивачем ОСОБА_1 за хворою ОСОБА_2 не може свідчити про факт проживання позивача однієї сім'ю з ОСОБА_2 і не зумовлює настання юридичних наслідків, передбачених ст. 1264 ЦК України.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Зі змісту Закону вбачається, що місцем проживання особи вважається місце її державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися з моменту відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Крім того, згідно вказаного листа, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, право на безплатну приватизацію житла особою використано(а.с.6 обр.)

Суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа -Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладення шлюбу ОСОБА_2, 1963 року народження, та ОСОБА_1, 1969 року народження, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.