Номер провадження: 22-ц/785/2140/15
Головуючий у першій інстанції Гнатюк В. О.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є., Гайворонського С.П.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, звільнення майна з-під арешту та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації та витрат на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року, -

встановила:

08 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області про припинення стягнення аліментів з позивача на користь , стягнення аліментів, звільнення майна з-під арешту.

Посилаючись на те, що в даний час діти проживають з ним, старший син позинаючи з 01.09.2010 року, а неповнолітній син ОСОБА_4 проживає з 01.06.2012 року та знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги не надає.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації та витрат на утримання дітей в розмірі 26966,64 грн., також просила стягнути з відповідача пеню в сумі 16224,11 грн.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, звільнення майна з-під арешту задоволено повністю.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 28772 грн. 18 коп.

Стягуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з 08.10.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Арешт, накладений 09 листопада 2009 року постановою Відділу державної виконавчої служби Любашівського районного управління юстиції Одеської області на все нерухоме майно та заборону його відчуження, що належить ОСОБА_2 - скасовано.

В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації та витрат на утримання дітей - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити її зустрічну позовну заяву у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню частково.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право змінити рішення.підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення, або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.( п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, в частині стягнення заборгованості по аліментах та пені за порушення строків виконання аліментних зобов'язань районний суд виходив з того, що згідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості по аліментах. Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою, або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як обставину, що має істотне значення для звільнення платника аліментів від стягнення з нього заборгованості за аліментами, суд першої інстанції визначив ту обставину, що з червня 2010 року старший син, а з вересня 2012 року і молодший син знаходились на утриманні батька.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки знаходження дітей на утриманні платника аліментів не може бути розцінено як істотна обставина для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за ними.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якою встановлено, що у разі, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже з того моменту, коли діти, на утримання яких ОСОБА_2 повинен був сплачувати аліменти, стали проживати разом із ним, він мав право на звернення до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментних платежів, однак цим правом не скористався, а відповідно у державного виконавця не було підстав для припинення стягнення аліментів, тому заборгованість за цими платежами правильно визначена на жовтень 2014 року, на момент виникнення судового спору про стягнення коштів на утримання дітей, оскільки рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 3 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей є чинним, а значить підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Розмір заборгованості за аліментними платежами згідно до ч. 4 ст. 195 СК України визначає державний виконавець.

Згідно до наданого ним розрахунку сума заборгованості по аліментах на 1 жовтня 2014 року склала 26966 грн (а.с. 34-35). Наданий розрахунок сторонами виконавчого провадження оспорений не був.

Заборгованість по аліментах стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Стаття 196 СК України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів. Нею встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість по аліментах виникла з вини платника аліментів. Він знав про її наявність і розмір, проте заходів до її погашення не вживав, тому вимоги зустрічного позову у цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Пеня за прострочення сплати аліментів склала 16224 грн згідно до розрахунку (а.с. 70), при обрахуванні суми якої враховувались конкретні періоди несплати аліментів.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 196 СК України для зменшення розміру неустойки, судом не встановлено.

Судова колегія не вбачає підстав для зняття арешту з майна позивача, оскільки виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей є незавершеним.( частина 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження) і тому вважає, що в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у цій частині позову.

Керуючись: п. 3 ч. 1 ст. 307; п. п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 8 грудня 2014 року - змінити.

Скасувати його в частині звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості по сплаті аліментів і пені за неналежне виконання обов'язку по аліментних платежах та скасування арешту майна боржника і ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментах за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 3 серпня 2009 року у сумі 26966 грн та пеню за прострочення цього платежу у сумі 16224 грн; у скасуванні постанови Державного виконавця Любашівського районного управління юстиції від 9 листопада 2009 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 і заборону на його відчуження - відмовити.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський