Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича про визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки недійсними в частині прав покупця, визнання недійсними договорів іпотеки, припинення договорів поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. про визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки недійсними в частині прав покупця, визнання недійсними договорів іпотеки, припинення договорів поруки.

Зазначали, що з листопада 1979 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З метою спільного проживання сім'ї, вирішили придбати незавершений будівництвом жилий будинок АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га.

Через їх зайнятість, оформленням купівлі-продажу вказаної нерухомості займався відповідач, на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 02 березня 2007 року з ОСОБА_7 набув право власності на спірне майно - незавершений будівництвом жилий будинок та земельну ділянку.

28 вересня 2007 року ОСОБА_6 уклав із ПАТ «Універсал Банк» кредитний договір, за умовами якого отримав кредит в розмірі 437 064 швейцарських франків, того ж дня у забезпечення цього договору між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого є незавершений будівництвом жилий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій він розташований, площею 0,0600 га.

Крім того, у забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 28 вересня 2007 року між ним та банком було укладено договори поруки.

Посилаючись на те, що спірна нерухомість придбана саме ними, а не їх сином ОСОБА_6, вони добудували жилий будинок за власні кошти, постійно в ньому проживають, утримують його й обслуговують, але не можуть розпорядитися цим майном на власний розсуд. Крім того відповідач передав спірне майно без їх згоди в іпотеку банку. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили позов задовольнити, визнати недійсними договори купівлі-продажу нерухомого майна з підстав удаваності в частині прав покупця, визнати за ними право власності на спірне майно, визнати недійсним договір іпотеки та припинити договір поруки, а також виключити з реєстру іпотек та заборони записи про заборону відчуження будинку та земельної ділянки.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсними, укладені 02 березня 2007 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 договори купівлі-продажу незавершеного будівництвом жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований, площею 0,0600 га, в частині прав покупця ОСОБА_6 та переведено права й обов'язки покупця на ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на незавершений будівництвом жилий будинок та земельну ділянку площею 0, 0600 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Скасовано виданий ОСОБА_6 державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2007 року.

Визнано недійсним договір іпотеки ВКА № 395048, укладений 28 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та ВАТ «Банк Універсальний» (тепер - ПАТ «Універсал Банк»).

Зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу виключити з реєстру іпотек та заборон записи № № 5368, 5370 від 28 вересня 2007 року про заборону відчуження незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1.

Припинено договори поруки від 28 вересня 2007 року за № № 006-2902/756-0225-Р/1, укладені між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року зазначене рішення міськрайонного суду скасовано й в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності та недоведеності вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції вірно застосував положення норм матеріального права, й дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 на увагу не заслуговують й висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук