Провадження 2/235/3348/15
Справа 235/7246/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю представника позивача Рудь К.А., представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи Рівненської сільської ради Бессонова О.О., представника третьої особи служби у справах дітей Красноармійської районної державної адміністрації Пихтя С.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Красноармійську цивільну справу за позовом Красноармійського міжрайонного прокурора в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи Рівненська сільська рада, Служба у справах дітей Красноармійської районної державної адміністрації про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Красноармійський міжрайонний прокурор 28.08.2015 року звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи Рівненська сільська рада, Служба у справах дітей Красноармійської районної державної адміністрації про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, вказавши на підтвердження своїх вимог, що відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтями 20, 36-1 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження.

Підставою для звернення до суду є необхідність захисту майнових прав інтересів малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через свій вік немає можливості самостійно захистити свої права, реалізуючи процесуальні повноваження.

Так, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір»ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно інформації Красноармійського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 20.07.2015 року ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи з дитинства, з діагнозом: олігофренія в стадії імбецильності внаслідок родової травми, та визнана не працездатною.

За даними Рівненської сільської ради житловий будинок, в якому мешкає та зареєстрована ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, належав її вітчиму: ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однак право власності на житловий будинок ОСОБА_6 не зареєструвала до теперішнього часу. В теперішній час малолітня ОСОБА_7 зареєстрована за вище вказаною адресою

На теперішній час малолітня ОСОБА_7 знаходиться в дитячому відділенні Красноармійської ЦРЛ, її матір ОСОБА_6 проходить психіатричне обстеження в м.Славянськ Донецької області.

Згідно до вимог ст.. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім»ї наймача або власника жилого

приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов»язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов»язання.

Враховуючи викладене, виходячи з інтересів малолітньої дитини ОСОБА_7, необхідно накласти заборону на відчуження майна та житла дитини, а саме на спадщину, яка належить її матері, за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача Красноармійської міжрайонної прокуратури Рудь К.А. у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Треті особи представник Рівненської сільської ради, представник служби у справах дітей Красноармійської районної державної адміністрації у попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтями 20, 36-1 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження.

Підставою для звернення до суду є необхідність захисту майнових прав інтересів малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через свій вік немає можливості самостійно захистити свої права, реалізуючи процесуальні повноваження.

Так, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір»ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно інформації Красноармійського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 20.07.2015 року ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи з дитинства, з діагнозом: олігофренія в стадії імбецильності внаслідок родової травми, та визнана не працездатною (а.с.13).

За даними Рівненської сільської ради житловий будинок, в якому мешкає та зареєстрована ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, належав її вітчиму: ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однак право власності на житловий будинок ОСОБА_6 не зареєструвала до теперішнього часу. В теперішній час малолітня ОСОБА_7 зареєстрована за вище вказаною адресою

На теперішній час малолітня ОСОБА_7 знаходиться в дитячому відділенні Красноармійської ЦРЛ, її матір ОСОБА_6 проходить психіатричне обстеження в м.Славянськ Донецької області.

Згідно до вимог ст.. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім»ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов»язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов»язання.

Враховуючи викладене, виходячи з інтересів малолітньої дитини ОСОБА_7, необхідно накласти заборону на відчуження майна та житла дитини, а саме на спадщину, яка належить її матері, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергово увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей.

У відповідності до ч.3 ст. 25 ЗУ «Про охорону дитинства», у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку, піклування, влаштування в будинки дітей, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та в прийомні сім»ї, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів, піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім»ї, незалежно від того, проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім»ї.

Так, п.2 ч.1 ст. 248 Сімейного кодексу України, передбачено, що дитина сирота і дитина позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров»я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім»ї має право на збереження права користування житлом, в якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ, п.2 ч.1 ст. 248 Сімейного кодексу України, ч.ч. 1, 4 ст. 17, ч.3 ст. 25 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.. 10, 36 ЗУ «Про прокуратуру», ст. ст. 526, 610 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 45 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Красноармійського міжрайонного прокурора в інтересах малолітньої ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, за адресо: АДРЕСА_1 на користь малолітньої ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: