АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1313/15 Головуючий 1 інст. - Бондарева І.В.
Справа № 645/8390/14 Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

секретарів - Шпарага О.О., Красношапка К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 20692,43 дол. США, що знаходяться на його поточному рахунку НОМЕР_1 в іноземній валюті, а також 290,02 дол. США процентів, нарахованих на позитивний залишок коштів на поточному рахунку, а всього 20982,45 дол. США.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2014 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для друга» у доларах США від 04.09.2013 року у розмірі 19610,80 дол. США, що знаходять на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому в АТ «Дельта банк» на ім'я ОСОБА_2.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача проценти за користування грошовими коштами в розмірі 290 доларів США.

На зазначені судові рішення ПАТ «Дельта Банк» вернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим.

Суд проігнорувавши заяву відповідача про відкладення розгляду справи, не визнав неявку представника відповідача у судове засідання 11.12.2014 року без поважних причин постановив в порушення норм процесуального права рішення.

Зазначає, що судом не встановлені обставини у справі, що мають значення для справи.

Вказує, що судом при вирішенні позову не взято до уваги, що кожна сторона у справі повинна довести підстави на які посилається та вважає, що судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Крім того, зазначає, що судом при частковому задоволенні позовних вимог невірно обрано спосіб захисту права позивача.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки зі скаргою звернувся відповідач і з її змісту вбачається що рішення оскаржується в частині задоволення позову, а позивач рішення не оскаржив, то апеляційний суд не переглядає рішення в частині відмови у задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи оскаржувані рішення і додаткове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав розпорядження позивача у повному обсязі, обмеживши його право власності, передбачене ст.319,321 ЦК України , а тому суд вважав за необхідне поновити його порушене право шляхом стягнення з поточного рахунку позивача суми вкладу у розмірі 19 610,80 доларів США і процентів за користування грошовими коштами у розмірі 290 доларів США.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується частково.

Судовим розглядом встановлено, що між сторонами у справі ОСОБА_2 і ПАТ «ДельтаБанк» 04 вересня 2013 року були укладені договір банківського вкладу (депозит) і договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки (а.с.4,6).

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до п.1.3 договору банківського вкладу (депозиту) від 04 вересня 2013 року вклад залучається на строк до 09 вересня 2014 року .

Згідно п.1.10 договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_1.

Матеріали справи свідчать і сторонами не заперечується, що відповідачем після закінчення строку договору депозиту сума вкладу зарахована на картковий рахунок позивача, але отримати кошти він не може.

Позивач 09 вересня 2014 року звернувся до відповідача з вимогою про видачу вкладу з нарахованими процентами готівкою з каси банку (а.с.10).

При цьому, відповідач в порушення вищезазначених вимог закону не видав позивачу вклад. В суді апеляційної інстанції представник відповідача посилався на те, що позивач звернувся з неналежно оформленою заявою, що не може бути прийнято до уваги, оскільки законом не передбачено таких обмежень.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Судом встановлено, що по закінченню строку дії договору, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів.

З довідки відповідача вбачається, що станом на 25 листопада 2014 року доступна для користування сума коштів на рахунку позивача складає 19 610,80 доларів США (а.с.24)

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 9 вересня 2014 року. Проте , відповідач не повернув кошти позивачу , чим порушив свої грошові зобов'язання.

Відповідно до п. 1.4 договору на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку Банк сплачує Клієнту проценти згідно з умовами Правил.

Розмір діючої на дату укладення Договору процентної ставки зазначається в Тарифах і може бути змінений згідно з умовами, зазначеними в правилах На час укладення договору ставка складала 5,5 % (а.с.9). Позивач розраховуючи проценти в сумі 290 доларів США виходив з тарифу 5,5%, але з 24 липня 2014 року на час перерахування вкладу на картковий рахунок тариф діяв 4%, тому сума нарахованих процентів складає 180 доларів США (а.с.33,66).

З огляду на це, суд першої інстанції правильно дійшов висновку і стягнув з відповідача цю суму вкладу на користь позивача, але помилково стягнув проценти за користування в сумі 290 доларів США, оскільки їх розмір складає 180 доларів США, тому додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по цих позовних вимогах.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного банку «ДельтаБанк» - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2014 року - скасувати.

Позов про стягнення процентів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного банку «ДельтаБанк» на користь ОСОБА_2 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 180 доларів США.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді-