Провадження № 2/760/7336/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

11.09.2015 до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК, зокрема щодо змісту позовних вимог, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

З позовної заяви випливає, що зміст позовних вимог не відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так позивач, викладаючи зміст позовних вимог, просить зобов'язати відповідача відшкодувати збитки у розмірі 6 890,83 грн., а обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що між сторонами існують договірні зобов'язання, які виникли на підставі договору про надання фінансового кредиту.

Чинний Цивільний кодекс України відшкодування шкоди відносить до деліктних (недоговірних) зобов'язань, тоді як правовідносини, що виникли з договору про надання фінансового кредиту, відносяться до зобов'язальних.

Таким чином, позивачеві необхідно привести у відповідність зміст позовних вимог із викладом обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішити справу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої, позовної заяви та належного доказу сплати судового збору.

Керуючись статтями 119 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Шевченко