Справа № 354/137/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1147/2015
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Горблянського Я.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря: Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду від 15 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року представник ПАТ СК «Універсальна» звернувся в суд із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.01.2014 року з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_7 і порушив ПДР, сталось зіткнення з автомобілем Mazda CX-5 д.н.з. НОМЕР_5, що належить ОСОБА_4 під його керуванням та автомобілю Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_6, що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_6, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Згідно страхового полісу від 26.12.2013 року № АС/6307735 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ СК «Універсальна», яке здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 49490 грн. та ОСОБА_5 - 47688,88 грн. Посилаючись на те, що відповідач у встановлений законом строк не повідомив ПАТ СК «Універсальна» про страховий випадок, у страховика виникло право вимоги до ОСОБА_2 як страхувальника, про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу у межах виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути із відповідача 97178,88 грн.

Рішенням Яремчанського міського суду від 15.04.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ СК «Універсальна» в порядку регресу суму виплаченого відшкодування в розмірі 97178,88 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач у відповідності до вимог п.п.33.1,33.1.3 Договору (Полісу) страхування, усвідомлюючи, що настала ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, проінформував інших осіб, причетних до цієї пригоди, свої анкетні дані, назву та місцезнаходження страховика та надав відомості про відповідний страховий поліс. ОСОБА_4 13.01.2014 року, а ОСОБА_5 15.01.2014 року, звернулись до СК «Універсальна», якою прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком, проведено розрахунки та виплачено страхові відшкодування. Таким чином, СК «Універсальна» в день вчинення ДТП повідомлена про це.

Вказує, що оскільки жодної з передбачених підстав вказаних у ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не наступило, відповідач не претендував на відшкодування шкоди в результаті ушкодження власного автомобіля ВАЗ 2101, то відповідно не було жодної необхідності письмово надавати страховику повідомлення про транспортну пригоду за встановленим МТСБУ зразка.

Суд зазначивши в рішенні, що відповідачем порушено вимоги п.33.1.4 Полісу та аналогічний пункт ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо неповідомлення страховика, не звернув уваги на те, що дана норма закону є бланкетною, має посилання на вимоги ст.ст 13 та 41 закону, жодних з вказаних вимог яких позивачем не вказано.

Позов обґрунтовано вимогами п ґ ст.38.1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який звучить так: якщо водій не повідомив страховика у строки і за умов визначених у п.п. 33.1.2 Закону. Проте зазначена норма передбачає вжити заходи з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди при ДТП.

Також зазначає, що усвідомлює, що Поліс покриває майнову шкоду на суму 50 тис. грн., а потерпілим відшкодовано 97178,88 грн., тому позивач має право на відшкодування суми, яка не покривається Полісом, проте не з підстав зазначених в позовній заяві.

Просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково та стягнути в користь позивача в порядку регресу 47178,88 грн. виплаченого страхового відшкодування та 471,79 грн. витрат по оплаті судового збору.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення апелянта та його представника, оцінивши зібрані докази, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1191,1166,1188 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до страхувальника, який на протязі трьох днів після вчинення з його вини ДТП не повідомив страхувальника.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Встановлено, що 12.01.2014 року в с.Татарів по вул. Незалежності ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_7, порушив вимоги п.12.1 ПДР, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів Mazda CX-5 д.н.з. НОМЕР_5, що належить ОСОБА_4 та Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_6, що належить ОСОБА_5

Постановою Яремчанського міського суду від 27.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно із страховим полісом від 26.12.2013 року № АС/6307735 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, автомобіля ВАЗ 2101, застрахована у ПАТ СК «Універсальна».

13.01.2014 року та 15.01.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно звернулися до ПАТ СК «Універсальна» із заявами про виплату страхового відшкодування. ПАТ СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування 11.04.2014 року ОСОБА_5 в розмірі 4768888 грн. та 13.05.2014 року - ОСОБА_4 - 49490 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.67-68). ОСОБА_2 ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій не ставив під сумнів правильність нарахування та виплати вартості відновлювального ремонту автомобілям, що зазнали шкоди в ДТП.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 всупереч вимог п.33.1.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше трьох днів після ДТП письмово особисто не повідомив ПАТ СК «Універсальна».

Суд обґрунтовано задовольнив позов відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14).

Доводи апелянта в частині того, що страховик має право на відшкодування тільки суми, що не покривається лімітом страхового відшкодування, колегія до уваги не бере, оскільки такі належним чином оцінені судом першої інстанції та спростовані, як необґрунтовані.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк