Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/356/15-ц
Провадження № 2/674/243/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

Міцовецької сільської ради Дунаєвецького

району Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 95915 грн.)

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (ціна позову 95915 грн.), посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно.

Заповіт мати не залишала, тому спадщина відкрилася за законом і позивачка є спадкоємцем першої черги.

Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала з нею разом на час відкриття спадщини та була зареєстрована з померлою за однією адресою, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на неї немає.

Спадковим майном є житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1, позивачка постійно проживала та на теперішній час проживає у вказаному будинку.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті матері,однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.02.2015 року з посиланням на те, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно на ім'я померлої.

Позивачка вважає, що має всі підстави отримати житловий будинок в порядку спадкування, але оскільки нотаріус не має змоги видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, то за нею має бути визнано право власності на будинок в порядку спадкування судом.

Те, що дійсно житловий будинок належав померлій матері, ОСОБА_4, підтверджується випискою з погосподарської книги та довідкою Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, з якої вбачається, що будинок, який розташований в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці 0,15 га належить ОСОБА_3. Але на час побудови будинку, 1972 року в сільській місцевості не видавалися документи про право власності на будинки. Після того, як така реєстрація будинків на праві власності в сільській місцевості почала проводитись, мати позивачки не надала цьому значення та не отримала свідоцтво про право власності на будинок та не була здійсненна державна реєстрація права власності, а тому позивачка звернулася до суду.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач: представник Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи заслухавши представника позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно ст.ст. 524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, як дочка, являється спадкоємицею померлої ОСОБА_3 за законом, прийняла спадщину після її смерті згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останньої, відповідно до якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою, виданою Міцовецькою сільською радою 03.03.2015р. № 126.

До маси спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2015 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який залишився після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 18 лютого 2015 року акт про завершення будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалося на ім'я ОСОБА_3.

Як вбачається з виписки з погосподарських книг за 1969-1992 роки, виданої виконкомом Міцовецької сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у сільській раді зареєстрований з 1969 року за померлою ОСОБА_3, 1919 року народження, яка і є головою домогосподарства, рік забудови житлового будинку 1972, для ведення господарства та будівництва виділено біля домоволодіння земельну ділянку розміром 0,15 га., що підтверджується доданими довідками та виписками з по господарських книг.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не оформила.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.86, 524, 526,529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст. 346, 1216 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 ,суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за законом, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук