Провадження №6/760/496/15
в справі №760/5883/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, суд

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2013 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва відкрито наказне провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

В цей же день було видано судовий наказ по суті заявлених вимог, яким з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики», зокрема, стягнуто 114 грн. 70 коп. судового збору на користь держави.

14 липня 2015 року на адресу суду надійшла заява від Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання.

В своїй заяві представник заявника посилається на те, що судовий наказ ним було отримано вже після закінчення встановленого законом строку для пред'явлення його до виконання.

Враховуючи викладене вище, заяву просить задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

В силу ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ст.14 ЦПК України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією цивільного процесу.

За правилами ч. 1 ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, які набрали законної сили 09 березня 2011 року про те, що виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Встановлено, що 26 березня 2013 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва відкрито наказне провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

В цей же день було видано судовий наказ по суті заявлених вимог, яким з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» стягнуто 114 грн. 70 коп. судового збору на користь держави.

Для звернення зазначеного судового рішення до виконання на адресу заявника було направлено судовий наказ, який надійшов вже після спливу строку для пред'явлення його до виконання.

Поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за наявності поважної причини цього пропуску.

Отримання заявником судового наказу після закінчення строку для пред'явлення його до виконання, змінами, внесеними до ЗУ «Про виконавче провадження» у 2011 році, в тому числі і тими, що стосуються строків пред'явлення виконавчих документів до виконання, позбавило можливості заявника для своєчасного пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, суд вважає, що зазначені обставини стали причиною пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та є поважними.

Виходячи з викладеного вище, конституційне закріплення принципу обов'язковості рішень суду, та виходячи з інтересів держави, на користь якої рішенням суду стягнуто грошові кошти, суд приходить до висновку про наявність поважних причин пропуску строку для пред'явлення судового наказу до виконання, а тому строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання має бути поновлений.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 14, 371 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Поновити строк для пред'явлення до виконання судового наказу, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 26 березня 2013 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, в частинні стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський завод реле та автоматики» судового збору на користь держави в розмірі 114 грн. 70 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :