Справа № 603/611/15-ц
Провадження №2/603/237/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. У зв»язку з наведеним просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні відносно задоволення позову не заперечив.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому Монастириським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області шлюбі з 14 жовтня 1989 року, про що 14.10.1989 видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №490094.

За час шлюбу у сторін народилась діти, які на даний час є повнолітніми.

Судом установлено, що сторони протягом останнього часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, що свідчить про формальний характер шлюбу.

Сторони суду пояснили, що збереження шлюбу вважають неможливим, таким, що суперечитиме їхнім інтересам.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати, зокрема 487 грн. 20 коп. сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою судового збору.

Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 14 жовтня 1989 року Монастириським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №49.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: підпис

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: ОСОБА_5