Рішення

Іменем України

Справа № 712/7565/15-ц

Провадження 2/712/2361/15

10 вересня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Ященко Валентина Миколаївна про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину нерухомого майна, набутого у спільну сумісну власність подружжя - 7/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.06.1993р. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 350 м2 в АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 квітня 1999 року. Після смерті чоловіка позивачка у становлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, інших спадкоємців немає, однак позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину на 7/40 частину житлового будинку та постановою від 24.06.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не було зареєстровано виникнення права власності на належну йому частину земельної ділянки та у правовстановлюючому документі на праві спільної сумісної власності частка спадкодавця не визначена, що не дає можливості нотаріусу встановити склад і розмір спадкового майна. Уточнившись з позовними вимогами, позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 350 м2 в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та ? частину вказаної земельної ділянки в якості частки у спільному сумісному майні подружжя.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача Луговський О.С. не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину нерухомого майна, набутого у спільну сумісну власність подружжя - 7/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.06.1993р. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 350 м2 в АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 квітня 1999 року.

В установлений законом строк 10.11.2012 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, інших спадкоємців немає, що підтверджено копію спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Ященко В.М. Черкаського міського нотаріального округу. Родинні зв'язки ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про шлюб № 317 від 19 липня 1946 року.

24.06.2015р. ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину на 7/40 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, м.Черкаси в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Право власності позивачки ОСОБА_1 на 7/40 частини будинку в АДРЕСА_1 підтверджено інформаційною довідкою з реєстру права власності на нерухоме майно від 05.08.2015 року.

Постановою від 24.06.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не було зареєстровано виникнення права власності на належну йому частину земельної ділянки та у правовстановлюючому документі на праві спільної сумісної власності частка спадкодавця не визначена, що не дає можливості нотаріусу встановити склад і розмір спадкового майна.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 квітня 1999 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 350 м2 в АДРЕСА_1 була надана у спільну сумісну власність ОСОБА_3, та ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.01.1999р. № 22, п.15.

В силу вимог ст.22 КПШС УРСР, що була чинною на час набуття у власність земельної ділянки, кожна річ, набута подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Аналогічна норма закріплена статтею 60 СК України.

Відповідно до ст.28 КпШС УРСР, ст.70 СК України розмір часток кожного з подружжя при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю є рівними.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як випливає зі ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Спільна сумісна власність - це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

У разі смерті одного з подружжя виникає необхідність розмежування частки одного з подружжя у спільній сумісній власності та спадкового майна. Як зазначається у пункті 4.21 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із правовстановлюючого документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з'ясувати, чи с у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності.

Що стосується реєстрації права власності на земельну ділянку, відповідно до ст.3 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.23 Земельного Кодексу 1990 року, що був чинний на час виникнення у спадкодавця права власності на земельну ділянку було передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, за життя ОСОБА_3, та ОСОБА_1, набули на праві спільної сумісної власності земельну ділянку по АДРЕСА_1, м.Черкаси, реєстрація даного права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, шляхом видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, зареєстрованого 19 квітня 1999 року. Той факт, що спадкодавцем за життя не була визначена та зареєстрована частка у спільній власності на майно подружжя не може бути перешкодою у оформленні спадкових прав після смерті одного з подружжя. Оскільки жоден з подружжя не реєстрував за життя права власності на конкретну частку, після відкриття спадщини частки кожного з подружжя у спільній власності вважаються рівними, таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на ? частину зазначеної земельної ділянки по АДРЕСА_1, м.Черкаси, інша ? частина вказаної ділянки є власністю позивачки в якості частки у спільному сумісному майні подружжя.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено наявність підстав для спадкування позивачкою після смерті чоловіка та документально підтверджено належність на праві власності спадкодавцю спадкового майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16,328, 1217, 1218, 1261 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 350 м2 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 квітня 1999р., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 350 м2 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 19 квітня 1999р. в якості частки у спільному сумісному майні подружжя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ