Справа № 452/1406/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"22" червня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

в складі: головуючого судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка предявила позов про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 12, що в м. Самборі Львівської області по вул. Стебельського.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що є власницею будинку № 12 по вул. Стебельського в м. Самборі Львівської області. Раніше ? будинку належала її матері. У листопаді 2004 року до її матері ОСОБА_4С прописався внук ОСОБА_2 Проживши у будинку декілька днів, він залишив будинок і з 2005 року там не проживає. У 2010 році мати позивачки померла. Після її смерті в порядку спадкування вона отримала ? частину будинку і стала єдиною власницею будинку № 12 по вул. Стебельського, що в м. Самборі. Відповідач залишився бути прописаним у її будинку. Добровільно з будинку не виписався і більше 10 років в ньому не проживає, а відтак він втратив право на користування будинком. У звязку з наведеним просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 в підтримання заявлених вимог посилалася на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Оскільки відповідач не повідомив причини своєї неявки, суд визнав їх як неповажні та провів заочний розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, проти чого в судовому засіданні не заперечувала позивачка.

Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею будинку № 12 по вул. Стебельського в м. Самборі, Львівської області, а саме ? частини будинку яка належить їй на підставі договору довічного утримання, посвідченого 08 липня 1982 року державним нотаріусом. Право власності на цю частку зареєстровано Самбірським МБТІ 11 вересня 1982 року та записано в реєстрову книгу за № 1540. 1/4 частина будинку належить позивачці на підставі договору дарування, посвідченого 31 липня 1990 року державним нотаріусом. Право власності на вказану частку зареєстровано Самбірським МБТІ 03 серпня 1990 року та записано в реєстрову книгу 14 за № 1540.

? частина будинку належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого 27 липня 2011 року, яке зареєстровано Самбірським МБТІ 18 серпня 2011 року за реєстраційним № 33928890 та записано в реєстрову книгу № 14 за № 1540, про що видано витяг про державну реєстрацію № 31020403.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні будинкової книги на будинок № 12 по вул. Стебельського, що в м. Самборі Львівської області, 11.11.2004 року в будинок прописано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане підтверджено матеріалами справи, показами позивачки і нічим не спростовано.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, що будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач не проживає в ньому без поважних причин з 2005 року, при цьому будинок залишив добровільно.

Непроживання відповідача у спірному будинку підтверджено в судовому засіданні поясненням позивачки, повідомленням Самбірської поліклініки та показами свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які пояснили в судовому засіданні, що проживають по - сусідству з позивачкою. Відповідача у будинку ніколи не бачили. Позивачка проживає у будинку з дочкою та онуками.

Таким чином, ОСОБА_2 залишив спірний будинок добровільно у 2005 році, перешкод в користуванні будинком ніхто йому не чинив.

Суд повно, всебічно та обєктивно, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що відповідач не проживає у будинку з 2005 року. Вищезазначене місце проживання залишив добровільно і фактично проживає в іншому місці. При цьому забрав всі речі, з того часу не проживає. Позивачка несе всі витрати по сплаті комунальних послуг, інших платежів.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку понад встановлений законом шестимісячний строк, будинком не цікавиться, витрати по комунальних послугах не несе, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60,209,212,215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ззадоволити.

Визнати ОСОБА_2, 23.12,1976 року народження, таким, що втратив право користування житловим будинком № 12, розташованим в м. Самборі Львівської області, по вул. Стебельського.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається позивачем апеляційному суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя