АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2233/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Черкаської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2008 року ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 9 лютого 1998 року вона являється власником 33/100 частин домоволодіння по вул. Слави, 2 в м. Черкаси. Інші частини домоволодіння розподілені між співвласниками в такому співвідношенні : ОСОБА_11 належить 16/100, ОСОБА_6 1/6, ОСОБА_9 17/100, ОСОБА_12 17/200, ОСОБА_8 17/200. Згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №390 від 10 травня 1956 року за вказаними домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1257 кв.м. Оскільки між співвласниками домоволодіння виник спір про порядок користування земельною ділянкою, позивач вважала за необхідне звернутись до суду для його вирішення. Для визначення варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою просила провести відповідну судову будівельно-технічну експертизу.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2012 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, що розташована в м. Черкаси, вул. Слави, 2, відповідно до четвертого варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропонованого Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у висновку № 115/159-БТ додаткової судової будівельно-технічної експертизи, складеному 20 лютого 2012 року.

Вирішено питання про судові витрати.

За апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_13 рішення суду переглядалось апеляційним судом Черкаської області і ухвалою від 17.10.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.02.2013 року касаційна скарга ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_8 відхилена, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.07.2012 року та ухвала колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 17.10.2012 року залишені без змін.

Не погоджуючись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.02.2013 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були неповно встановлені обставини справи, які мають значення для її вирішення, невірно та неповно досліджено докази, порушені норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким встановити достовірний порядок користування земельною ділянкою по вул. Слави 2 в м. Черкаси відповідно до часток співвласників домоволодіння. Також, призначити повторну судову будівельно технічну експертизу.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 9 лютого 1998 року позивач є власником 33/100 домоволодіння по вул. Слави, 2 в м. Черкаси. Інші частини домоволодіння належать іншим співвласникам в такому співвідношенні: ОСОБА_11 належить 16/100; ОСОБА_6 - 1/6; ОСОБА_9 - 17/100; ОСОБА_12 - 17/200; ОСОБА_8 - 17/200.

Згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 390 від 10 травня 1956 року за вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1257 кв.м.

Між шістьма співвласниками будинку склався певний порядок користування земельною ділянкою і, зокрема, ділянка була розподілена на дві частини. Перша частина земельної ділянки площею 726 м. кв. перебувала в користуванні ОСОБА_11 і ОСОБА_9, а друга частина земельної ділянки, площею 531 м.кв., в користуванні ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_7

При переході права власності їх ідеальні частки залишались незмінними.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно Пленуму Верховного Суду України п. 18 "ґ" постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх.

У п. п. 21, 22 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов

до обґрунтованого висновку про те, що порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 4 висновку додаткової експертизи найбільш відповідає інтересам співвласників.

Відповідно фактичного землекористування станом на час проведення експертизи розподілу підлягає земельна ділянка площею 1295 м2.

Варіантом № 4 висновку додаткової експертизи встановлено, що для можливості підходу та заїзду трьох співвласників: ОСОБА_6 (І-співвласник), ОСОБА_8 (ІІ-співвласник) та ОСОБА_7 (III-співвласник) до відповідних частин будинку літ.»А-І,а1,а2,аЗ» та до вбиральні літ. «Г» експертом виділено земельну ділянку спільного користування площею 112,8м2. Ця частина ділянки спільного користування фактично знаходилась (станом на 1966р. та 1993р.) та знаходиться на даний час в користуванні цих трьох співвласників. Вїзд та вхід на земельну ділянку спільного користування для І-го, ІІ-ого та Ш-го співвласників - через ворота Вс та хвіртку Кс.

В користування І-го співвласника ОСОБА_6 виділяється земельна ділянка загальною площею 44,26м2 (під приміщеннями квартири № 1), плани - додатки 1/1, 1/2, 4.

В користування ІІ-го співвласника ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка загальною площею 95,0м2 (під приміщеннями квартири № 2), плани - додатки 1/1, 1/2, 4.

В користування ІІІ-співвласника ОСОБА_7 виділяється земельна ділянка загальною площею 277,75м2 (під приміщеннями квартири № 3), плани - додатки 1/1, 1/2, 4.

У спільному користуванні ІV-ого (ОСОБА_9В.) та V-ого (ОСОБА_11Ф.) співвласників залишається частина земельної ділянки площею 45,54м2, розташована одночасно під частиною приміщень цокольного поверху, які належать ОСОБА_11, та під частиною приміщень І-ого поверху, які належать ОСОБА_9 (квартира № 4).

В користування ІV-ого співвласника ОСОБА_9 виділяється окрема земельна ділянка площею 755,23м2 з окремим проходом та заїздом з боку вул.ОСОБА_1 через хвіртку К-5* та ворота В-5.

В користування ІІІ-співвласника ОСОБА_11Ф.) виділяється земельна ділянка площею 14,4м2 (розташована біля входу в його цокольні приміщення) з окремим проходом з боку вул.ОСОБА_1 через хвіртку К-5.

Експертом складено Варіант-4 порядку користування земельною ділянкою по вул.Слави, 2 в м.Черкаси у відповідності з фактичним розподілом земельної ділянки між співвласниками домоволодіння на момент виникнення їх ідеальних часток в даному домоволодінні (станом на 1966р. та 1993р.) та з врахуванням ідеальних часток співвласників станом на час проведення експертизи, урахуванням особливостей плану розміщення надвірних будівель та споруд, врахуванням конфігурації фактичних частин земельної ділянки, з врахування вимог державних будівельних норм та правил.

Згідно даного варіанту порядку користування зазначеною земельною ділянкою співвласниками виділяються наступні частини земельних ділянок:

Земельна ділянка спільного користування площею 112,8м2 - виділяється для І-го (ОСОБА_14В.), ІІ-ого (ОСОБА_8П.) та Ш-го (ОСОБА_7Д, співвласників.

Заїзд та прохід на земельну ділянку спільного користування для І-го (ОСОБА_14В.) та ІІ-го (ОСОБА_8П.) співвласників влаштовується через ворота Вс та хвіртку Кс.

І-ому співвласнику ОСОБА_14 виділяється земельна ділянка площею 44,26м2, яка складається з частин:

- ділянка під частиною житлового будинку з прибудовою літ.»А-І,аЗ»(кв.№1) площею 27,88м2 (примітка експерта: прибудова літ.»а5» станом на

час проведення експертизи не існує (розвалена),

- ділянка під двором біля будинку площею 16,38м2.

Прохід та проїзд на земельну ділянку І-го співвласника ОСОБА_6 - через ворота Вс та хвіртку Кс та через земельну ділянку спільного користування

П-ому співвласнику ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка площею 95,0м2 в т.ч. частини земельної ділянки:

- ділянка під частиною житлового будинку з прибудовою літ. «А-1, а2»

(кв.№ 2) площею 46,57м2;

- ділянка під двором біля будинку площею 48,43м2.

Прохід та проїзд на земельну ділянку П-му співвласнику ОСОБА_8 (кв.№ 2) - через ворота Вс та хвіртку Кс та через земельну ділянку спільного користування.

IIІ-му співвласнику ОСОБА_7 виділяється земельна ділянка загальною площею 227,75м2, у тому числі частина земельної ділянки під житловим будинком з прибудовою літ. «А-І,а1» - під приміщеннями квартири № 3, яка їй належить, та під гаражем літ. «Ж».

Встановлено, що ІІІ-му співвласнику ОСОБА_7 необхідно влаштувати огорожу по контуру земельної ділянки площею 227,75м2, яка виділяється в її користування; прохід та проїзд на земельну ділянку Ш-му співвласнику ОСОБА_7 (кв.№ 3) - через ворота Вс та хвіртку Кс та через земельну ділянку спільного користування; земельна ділянка ОСОБА_7 обтяжена сервітутом площею 2,4м2, необхідним проходу ІV-го співвласника ОСОБА_9 з метою обслуговування його частини будинку.

ІV- му співвласнику ОСОБА_9 виділяється земельна ділянка площею 755,23м2; частина земельної ділянки площею 45,54м2 , яка розташована під його частиною будинку квартирою № 4 і водночас під частиною цокольного поверху житлового будинку, залишається у спільному користуванні обох співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_11

ІV-му співвласнику ОСОБА_9 відходять існуючі ворота В-5 та хвіртка К-5* - для окремого заїзду та входу на його частину земельної ділянки з боку вул.ОСОБА_1; на цій ділянці розташована водоколонка № 7, нова прибудова до частини будинку, тимчасові споруди - навіс та бесідка.

Для можливості проходу V-му співвласнику (ОСОБА_9В.) на ділянку сервітуту площею 2.4м2 (сервітут на ділянці ОСОБА_7Д.) в разі необхідності можливо влаштувати хвіртку К-6, як показано на плані/

V-ому співвласнику ОСОБА_11 виділяється земельна ділянка площею 14,4м2; частина земельної ділянки площею 45,54м2, яка розташована під цокольним поверхом його частини житлового будинку й водночас під квартирою № 4 (ОСОБА_9В.) залишається у спільному користуванні обох співвласників ОСОБА_11 та ОСОБА_9

V-му співвласнику (ОСОБА_11Ф). відходить існуюча хвіртка К-5, розташована по лінії вул.ОСОБА_1.

Земельна ділянка спільного користування площею 45,54м2, яка розташована під частиною цокольного поверху (власник ОСОБА_11Ф.) й водночас під квартирою № 4 на 1-ому поверсі (власник ОСОБА_9В.), залишається у спільному користуванні обох співвласників ОСОБА_11 та ОСОБА_9

Земельний сервітут площею 2.4м2, шириною 1,0м; виділяється в частині

двору ОСОБА_7 для можливості обслуговування ОСОБА_9 своєї частини будівлі будинку.

Для можливості проходу V-му співвласнику (ОСОБА_9В.) на ділянку сервітуту в разі необхідності можливо влаштувати хвіртку К-6.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, ухваливши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, законність якого перевірялась апеляційним та касаційним судом.

Твердження апелянта про незаконність рішення з тих підстав, що частина земельної ділянки, яка була виділена йому у користування в 2012 року ще до ухвалення судом оскаржуваного рішення була передана у власність іншій особі на підставі державного акту, і вказана обставина нікому з учасників процесу відома не була, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки сам апелянт вказав, що він звернувся з позовом в суд про визнання вищевказаного державного акту недійсним. Рішення суду по справі не прийнято. Про дану обставину, як вказує апелянт йому стало відомо тільки 31.07.2015 року.

Відповідно до положень ст.. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ, при наявності підстав передбачених ч. 2 даної статті, можуть бути переглянуті у зв»язку з нововиявленими обставинами. Як пояснив апелянт з питанням про перегляд оскаржуваного рішення в порядку передбаченому ст.. 361 ЦПК України він не звертався.

Посилання апелянта на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 10.05.1956 року за домоволодінням була закріплена земельна ділянка площею 1257 кв.м., однак під час розподілу земельної ділянки експертом безпідставно було взято значно більший розмір земельної ділянки, а саме 1295 кв.м, на думку колегії також не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки проти такого фактичного розміру земельної ділянки визначеного експертом сторони при розгляді даної справи судом першої інстанції не заперечували, а відповідно до наданих апелянтом інших фактичних обмірів спірної земельної ділчнки, виконаних не експертом, її площа не є меншою, а навпаки має більші розміри.

Оскільки доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Черкаської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_10 про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :