Номер провадження: 22-ц/785/449/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альбатрос" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос" про стягнення заборгованості,-

встановила:

У січні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство "ОМЕГА БАНК" (далі Банк) звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос" заборгованість за кредитним договором № 64/15-Ф від 28.03.2008 року за період з 28.03.2008 року по 01.11.2013 року у розмірі 30320215,98 грн..

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос" на користь Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" суму заборгованості у розмірі 30275153,69 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос" на користь Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" суму сплаченого судового збору по 913,5 грн. з кожного.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Альбатрос" подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову до ПАТ "Альбатрос" відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" частково та стягуючи солідарно з боржника та поручителів суму заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, не сплачують заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 30275153,69 грн..

Однак колегія суддів повністю не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 28.03.2008 року між ЗАТ "Сведбанк Інвест" (правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк") та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 64/15-Ф, відповідно до умов якого Банк відкрив позичальнику кредитну лінію, що відновлюється загальним лімітом 2000000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних, строком дії до 27.03.2018 року (а.с.12-16).

До зазначеного кредитного договору були внесені зміни та доповнення на підставі Додаткового договору № 1 від 29.05.2008 року та Додаткового договору № 2 від 16.03.2009 року (а.с.17-21).

Відповідно до п. 2.1.1 кредитного договору, ОСОБА_3 відкрито окремо рахунки для обліку наданого кредиту № 1101 та для обліку процентів за кредитним договором № 1131.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед Банком були укладені договори поруки, а саме:

- між Банком та ВАТ "Альбатрос" укладений договір поруки № 64/П-15-1 від 28.03.2008 року (а.с.22-23);

- між Банком та ТОВ "Альбатрос" укладений договір поруки № 64/П-15-2 від 28.03.2008 року (а.с.24-25);

- між Банком та ТОВ "Юлія" укладений договір поруки № 64/П-15-3 від 28.03.2008 року (а.с.26-27);

Відповідно до п. 3 договорів поруки, поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, то станом на 01.11.2013 року виникла прострочена заборгованість, яка у гривневому еквіваленті складає 30320215, 98 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту - 2000000 доларів США, що еквівалентно - 15986000 грн.;

- заборгованість по процентам - 1279500 доларів США, що еквівалентно - 10227043,50 грн.;

- заборгованість по комісії - 395396,19 грн.;

- пеня за несвоєчасне сплату платежів у розмірі - 3711776,29 грн..

Пунктом 5 договорів поруки передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором в строк, визначений кредитом, поручитель погашає борг за першою вимогою банку протягом 5 робочих днів.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2013 року за вих. № 519 ДПА ОСОБА_3 був направлений лист-вимога, відповідно до якого Банк вимагає сплатити заборгованість за кредитним договором протягом 10 днів (а.с.28).

Крім того, 06.11.2013 року Банком було направлено поручителям претензії з вимогою сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.29-31).

Але зазначені вимоги не були виконані, заборгованість за кредитним договором не була погашена.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено точно в строки, обумовлені в кредитному договорі, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за кредитним договором. У разі порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, сплатити штрафні санкції та інші належні до сплати платежі тощо.

Проте ОСОБА_3 у порушення умов кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не погашав кредит, та не сплачував відсотки за користування коштами.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору.

Посилання апелянта на те, що Банком до ПАТ "Альбатрос" було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язань за договором поруки тільки 06.11.2013 року, а тому у зв'язку зі спливом шестимісячного терміну, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, договір поруки припинив дію, не заслуговує на увагу, оскільки ця вимога стосувалася повернення тільки поточної заборгованості за кредитом, а не усій суми заборгованості по кредиту, яка виникла у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань, а тому термін повернення кредитних ресурсів, тобто виконання основного зобов'язання, - 27.03.2018 року, не змінювався.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачі підписали договір кредиту та договори поруки добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору та договорів поруки сторонами визначено як обов'язковими для виконання, та ніяких заперечень щодо них відповідачами не висловлювалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що нарахована Банком пеня у розмірі 3711776,29 грн. не може бути стягнута у повному розмірі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли довідалась абомогла довідатись про порушення свого права абопро особу, яка його порушила.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги Банку в частині стягнення пені з 24.01.2013 року по 23.01.2014 рік в розмірі 3666714 грн..

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позову Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос" про солідарне стягнення кредитної заборгованості за договором, проте не врахував, що відносно фізичних осіб та юридичних осіб - поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором поруки окремо.

Досліджуючи обставини солідарної відповідальності заявлених вимог позивача, колегія суддів вважає, що оскільки договори поруки укладені з кожним окремо поручителем та Банком, а не загальним для всіх договором поруки, між поручителями не існує солідарної відповідальності між собою. Така відповідальність витікає з кожного конкретного договору поруки та стосується кожного поручителя та ОСОБА_3, які на підставі окремого договору є солідарними відповідачами.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині солідарної відповідальності всіх відповідачів між собою є безпідставним, а тому в цій частині підлягає зміні, оскільки солідарна відповідальність є обґрунтованою тільки стосовно кожного поручителя та ОСОБА_3, тільки в тих правовідносинах, які ґрунтуються на кожному окремому договорі поруки, укладеному кожним окремо поручителем.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альбатрос"задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення наступним чином: "Стягнути солідарно: з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос", , на підставі договору поруки № 64/П-15-2, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, та Відкритого акціонерного товариства "Альбатрос", , на підставі договору поруки № 64/П-15-1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", , на підставі договору поруки № 64/П-15-3 на користь Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК", , заборгованість за кредитним договором у розмірі 30275153,69 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 2000000 доларів США, що еквівалентно - 15986000 грн., заборгованість по процентам - 1279500 доларів США, що еквівалентно - 10227043,50 грн., заборгованість по комісії - 395396,19 грн., пеня за несвоєчасне сплату платежів у розмірі - 3666714 грн.. Стягнути з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юлія", Публічного акціонерного товариства "Альбатрос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос" на користь Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК" суму сплаченого судового збору по 913,5 грн. з кожного".

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов