АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2307/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 Гончарук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б. , Бондаренка С. І.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Умань-Агро» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Дочірнього підприємства «Умань-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих збитків , -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ДП «Умань-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих збитків. В обґрунтування свої вимог вказував, 21 липня 2006 року його мати ОСОБА_7, яка є власником земельної ділянки площею 6.4015 га на підставі державного акту на право власності, кадастровий номер НОМЕР_1 в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, уклала договір оренди НОМЕР_2 належної їй земельної ділянки з орендарем ВАТ «Уманьферммаш» строком на 20 років, який зареєстровано в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 01.09.2006 року за НОМЕР_3.

У відповідності до наданих даних управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, стало відомо, що за відповідним зверненням ДП «ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча», від 10 січня 2007 року за № НОМЕР_6 в Уманському районному відділі Черкаського регіональної філії ДП «Центр ДЗК» зареєстровано договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 11.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_7 та ДП «Умань - Агро» на вказану земельну ділянку, строком на 20 років, починаючи з дати його державної реєстрації, що є неможливим і не відповідає дійсності , так як вказаний договір ОСОБА_7 не укладався і про його існування вона вперше дізналася 11 червня 2012 року.

Згідно висновку № 1532-П, № 2481-ТЕД почеркознавчого дослідження документів - підписів в графі орендодавець на четвертій сторінці договору оренди землі НОМЕР_4 від 11.11.2006 року укладеного між сторонами, виконано не громадянкою ОСОБА_7, а іншою особою.

Позивач вважає, що укладення договору оренди НОМЕР_4 від 11.11.2006 року без згоди власника порушує норми чинного законодавства.

18 травня 2013 року ОСОБА_7 померла, після смерті якої позивач у встановленому законом порядку оформив право власності на вказану земельну ділянку. Тому просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 11.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_7 ДП «Ілліч- Агро Умань» ВАТ «ММК ім.. Ілліча» на земельну ділянку площею 6.4015 га, кадастровий номер НОМЕР_5в адміністративних межах Максимівської сільської ради , зареєстрованого 10 січня 2007 року за НОМЕР_6 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та стягнути з відповідача ДП «Умань -Агро» на його користь завдані збитки у вигляді витрат на проведення експертного почеркознавчого дослідження в сумі 738 грн. та судові витрати.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 11.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_7 та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАМ «ММК ім. Ілліча» (ДП «Умань-Агро» на земельну ділянку площею 6.4015 (рілля), кадастровий номер НОМЕР_5 в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрований 10 січня 2007 року за № НОМЕР_6 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Стягнуто з ДП «Умань-Агро» на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 738 грн., в всього 981 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ДП «Умань-Агро» просить рішення суду скасувати, як незаконне, ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права , а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 6.4015 га, розташованої на території Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер якої НОМЕР_7.

Згідно договору оренди земельної НОМЕР_4 від 11.11.2006 року укладеного між ОСОБА_7 і ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» . ОСОБА_7 передала дочірньому підприємству в оренду земельну ділянку площею 6.4015 га строком на 20 років.

Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 29.04.2015 року підпис від імені ОСОБА_7 в оригіналі договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 11.11.2006 року укладеного між ОСОБА_7 та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім.. Ілліча», зареєстрованого в Уманському районному відділ Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № НОМЕР_6 від 10.01.2007 року виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою.

Відповідно до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин).

Ст. 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз'яснено, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_7 договір оренди про передачу в оренду земельної ділянки, яка їй належала на праві власності, не підписувала, а отже з її сторони не було вільного волевиявлення на розпорядження власністю.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на незастосування судом першої інстанції строку позовної давності безпідставне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пленум Верховного суду України в п. 28 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчисляється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач зазначав, що довідався про правочин на початку 2012 року.

Заперечуючи проти цього відповідач не надав суду достовірних доказів, які підтверджують, що позивач раніше довідався про своє порушене право.

За таких обставин суд першої інстанції правильно не застосував строк позовної давності, поскільки цей строк не був пропущений.

Судово-почеркознавча експертиза проведена відповідно до норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ЦПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання.

Під попереднім вирішенням справи слід розуміти усі випадки, коли справа розглядалась в судовому засіданні незалежно від того, чи завершився її розгляд постановленням рішення суду.

Вказана цивільна справа попередньо не розглядалася в судовому засіданні. Надання висновку почеркознавчого дослідження не є попереднім вирішенням справи. Тому підстав для самовідводу експерта не було. Відвід експерту не заявлявся.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вказаної норми права позивач вправі пред'явити тільки позов про визнання договору оренди недійсним без позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди, який він може пред'явити окремо.

Тому посилання в апеляційній скарзі на невірно обраний спосіб захисту є безпідставним.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Умань-Агро» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2015 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :