УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 2 квітня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя:

у складі головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа Шевченківський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту, виселення та зняття з реєстраційного обліку -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2011 рокуШевченківським районним судом м. Запоріжжя було постановлене заочне рішення по вище зазначеній цивільній справі, яким позовні вимоги було задоволено частково.

26 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення, зазначивши на те, що він не явився для судового розгляду вказаної справи, оскільки не був повідомлений про час та місце судового засідання.

Крім того, відповідач у своїй заяві не погодився і з рішенням суду по його суті, зазначивши, що жодної вимоги про добровільне виконання перед банком своїх зобовязань він не отримував, отже, звернення із позовом є передчасним.

В судове засідання сторони не явилися. Представники відповідачів просили відкласти судовий розгляд поданої заяви через неможливість їх явки у судове засідання, натомість, згідно положень ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкодила розгляду заяви.

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 2 квітня 2015 року не здійснювалося.

При цьому в минулому судовому засіданні 26 березня 2015 року представник заявника наполіг на поданій заяві в повному обсязі за вказаними в ній підставами.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення суду, матеріали цивільної справи, судове рішення, вислухавши представника заявника, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

Так, у відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення заочного рішення відповідач не був присутнім у судовому засіданні.

За результатами отриманої судом в порядку ч.3 ст. 122 ЦПК України інформації встановлено, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 - квартира АДРЕСА_1. /а.с. 37, 124/.

Згідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України відповідна судова повістка разом із розпискою була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таке поштове відправлення було повернуто до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Натомість, вимогами вказаної норми Закону визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як зазначалося вище, заочне рішення підлягає скасування, якщо судом також буде встановлено, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому зі змісту положень ст. 232 ЦПК України випливає, що вказані докази повинні бути такими, що не були раніше предметом судового дослідження.

За таких вимог суд має дати оцінку доказам, на які посилається відповідач, на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи, та має скасувати заочне рішення, якщо такі докази, які не були раніше відомі суду, вливатимуть на правильність висновку суду.

Проте ОСОБА_1 у своїй заяві лише послався на свої заперечення по суті позовних вимог та зазначенням на те, що жодної вимоги про добровільне виконання перед банком своїх зобовязань він не отримував.

Отже, заявник так і не послався на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Більш того, навіть, посилання відповідача на неотримання ним вимоги про добровільне виконання перед банком своїх зобовязань також не є підставою для задоволення поданої заяви, оскільки судом вказаному була надана оцінка в своєму заочному рішення, а саме, суд зазначив, що положення ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд вважає, що передбачених законом підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа Шевченківський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя П.В. Зарютін