н/п 2/490/2001/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

22 травня 2015року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Кошевої О.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом .

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Провести розподіл спільного майна подружжя - житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В НОМЕР_2, державвний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, залишивши за ОСОБА_5 право власності на його 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобілю марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, залишивши за ОСОБА_5 право власності на його 1/2 частину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2805,65 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Подзігун

ММР спочатку просила вирішити спір на розсуд суду, потім - не визнає - закладанка.....

позивач - підтримую, прошу задовольнити та виділити мою половину, оскільки після смерті сина є дружина та вона може претендувати на спадщину, до склдау якої я хочу щоб війшла половина будинку та землі, а не ціла частка. шлюб уклали 31.08.1976 року, почали будівництво після реєстрації шлюбу, в 1973 році він отримав дозвіл, але без мене до шлюбу нічого не будував.

Свідки - ОСОБА_6 - знаю позивача, вона сусідка. Ділянки були виділені у 1973 році, знаю з того часу, він будував цей будинок разом з нею, рік вказати не можу, засвідчую, що будували як подружжя разом.

ОСОБА_7, - знаю позивача, сусідка, ми роживаємо там з 1978 року, а вона раніше з 1976, вони будували разом з нами, землю була виділена в 1973, будували вони після укладання шлюбу, не памятаю, коли це було.

земля передана по приватизації !!! виділена у 1973 році, потім у 2000 році вон абула приватизована за спільні кошти подружжя, оскільки на процедуру приватизації були витрачені кошти.

ТУТ НОРМИ СТАРОГО СК!!!!!!!!!!!!!!!!!!

543629 ціна позову - вартість майна - 2718,65 грн. плюс 87 грн. = 2805,65 грн.

, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_9 про розподіл майна подружжя - квартири АДРЕСА_2 та просила визнати за нею право власності на 2/3 частки, за відповідачем право власності на 1/3 частку вищевказаної квартири.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду свого представника, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2006 року. 23.03.2011 року шлюб розірвано.

За час знаходження у шлюбі на ім'я відповідача сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_2.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

25.01.2008 року ОСОБА_9 уклав із ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" кредитний договір №014/08-11274763, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 80000доларів США зі строком повернення 25.01.2008 року.

У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань по поверненню кредиту банк звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області із позовом про стягнення заборгованості, який рішенням суду задоволено, з ОСОБА_9 на користь банку стягнуто 846760,60 грн.

Вказане рішення знаходиться на виконанні Центрального ВДВС ММУЮ.

У відповідності до вимог ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного доходу.

Згідно вимог ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому ч.3 ст.70 СК України встановлено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Жодного належного доказу на підтвердження того, що стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10, недостатні для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування сторонами суду не надано.

За такого суд не вбачає підстав для збільшення частки дружини у спільній сумісній власності подружжя - квартирі АДРЕСА_2.

При цьому суд вважає, що визнання позову відповідачем не є безумовною підставиною для його задоволення, оскільки за змістом ч.1 ст.61 ЦПК України та роз'яснень, що містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першоїх інстанції" обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, в тому числі і визнання відповідачем позову без з'ясування і дослідження іншгих обставин справи, можливо лише у разі якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

В даному випадку суд вважає, що в разі задоволення позову в повному обсязі будуть порушені права ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", оскільки будуть зменьшені його боргові зобов'язання перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.60,61,70 СК України суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_2 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає розподілу між ними в рівних частках.

Тому за позивачем та відповідачем слід визнати право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири.

Таким чином вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1147 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про розподіл майна - задовольнити частково.

Провести розподіл спільного майна подружжя - квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 1147 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Подзігун

позивач - будинок придбали за 13800 грн., це 2,5 доларів США, машину за 2600 доларів США, батько продав квартиру за 18000 доларів., машину купила 18..12.2007 року фактично, тут позивач діяв за генеральним дорученням від імені продавця