233 № 224/4058/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретарі Мазепа Н.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1157,05 грн., приріст інфляції у розмірі 173,91 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 118,11 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами (юридичними фактами), а саме: з боку позивача це постачання на обєкт відповідача, який розташований за адресою: Донецька область, м. Дебальцеве, вул. Леніна, 17/78, електроенергії, контроль її споживання здійснюється шляхом показів приладу обліку, предявлення відповідачу рахунків для оплати тощо якщо сплати здійснюються за рахунками, а з боку відповідача це, зокрема, споживання електроенергії, оплата (рахунків за електроенергію) спожитої електричної енергії.

В порушення вимог п. 42, ч.ч.5,6, п. 48, п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, відповідач своєчасно не оплачував спожиту електроенергію, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість станом на 25.04.2013 року у загальному розмірі 1157,05 грн.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦПК України позивач також нарахував відповідачу приріст інфляції у розмірі 173,91 грн., та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 118,11 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши заперечення на позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в яких зазначив, що з детальної довідки позивача від 25.03.2013 року по особовому рахунку 13017477 точка обліку в гаражі відключена від лічильника 12.01.2009 року, з того часу електричною енергією у гаражі він не користується, будь-які рахунки на оплату електроенергії йому не надходили. Із сумою заборгованості у розмірі 1157,05 грн. він не погоджується, оскільки на лічильникові останні показники становлять 1231 кВт, оплата здійснена на показники лічильника з 857 до 980 кВт. Згідно квитанції на оплату спожитої електроенергії від 22.07.2013 року показники лічильника становлять 7901-8304 кВт незрозуміло звідки. Але згідно довідки про розрахунок заборгованості від 13.02.2014 року заборгованість за спожиту електроенергію розрахована станом на 15.06.2005 року. Ніякої заборгованості у нього не існує, так як у січні 2009 року він був відключений від енергопостачання. Крім того, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є постачальником електроенергії ОСОБА_2 до гаражу за адресою: м. Дебальцеве, вул. Леніна,17/78, про що свідчить особовий рахунок 130217477, відкритий ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на імя відповідача.

Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами та доповненнями споживач електричної енергії зобовязаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом користування енергопостачальника в уповноваженому банку.

Згідно п.19 вищезазначених Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Згідно п. 20 вищезазначених Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно п.21 вищезазначених Правил знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 не своєчасно та не в повному обсязі оплачував спожиту електричну енергію, внаслідок чого станом на 25.04.2013 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 1157,05 грн. (а.с. 5,7).

Проте, з розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію по особовому рахунку 130217477 (а.с.38), вбачається, що заборгованість у розмірі 1157,05 грн. утворилась за період споживання з 21 листопада 2003 року по 15 червня 2005 року.

Одночасно, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності у нього заборгованості перед позивачем, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Як зазначалось вище заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 11 57,05 грн. виникла за період з 21 листопада 2003 року по 15 червня 2005 року.

Проте, позивач звернувся до суду з позовом 31 жовтня 2013 року, тобто після спливу строків позовної давності.

У відповідності до вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5).

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності.

Представником позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні не наведено поважних причин пропущення строків позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1157,05 грн., суми прирісту інфляції у розмірі 173,91 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 118,11 грн. слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити у повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 21 вересня 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш