Справа № 442/5879/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" березня 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 12 січня 2006 року по 02 листопада 2011 року перебував у шлюбі із ОСОБА_2. Шлюб між ним та відповідачкою розірвано. До офіційної реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2009 року присуджено змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.11.2007 року з нього, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року.

Проживаючи в Королівстві Іспанія, він, ОСОБА_1, періодично працював на різних роботах, не маючи постійного місця праці. Однак з травня 2011 року по 31 березня 2013 року ОСОБА_1 працював у компанії Управління станцій Guerco S.L., звідки був звільнений. На території України ОСОБА_1 жодною трудовою діяльністю не займався та не займається і не отримує допомоги по безробіттю.

Відтак, на сьогоднішній день ОСОБА_1 отримує нерегулярний, мінливий дохід, що значно погіршило стан його матеріального забезпечення.

Окрім зазначеного, на утриманні ОСОБА_1 перебувають його непрацездатні батьки похилого, пенсійного віку: матір ОСОБА_4, 1939 року народження та батько ОСОБА_5, 1937 року народження, які перебувають на обліку в міській поліклініці та потребують постійного лікування. Окрім цього, ОСОБА_1 допомагає своїм батькам шляхом закупівлі для них ліків, продуктів харчування та частково допомагає при сплаті житлово-комунальних послуг і в утриманні будинку. Відтак, його матір ОСОБА_4 та батько ОСОБА_5 потребують та отримують від нього матеріальну допомогу, оскільки такий обов'язок передбачений ч. 1 ст. 202 СК України.

Згідно судового рішення від 18 січня 2013 року, судом першої інстанції Монкади постановлено стягнути з ОСОБА_1, боржника за рішенням суду, оплату сум, які він винен як аліменти, з червня 2009 року до сьогодні плюс судові витрати. Дане судове рішення зобов'язує його провести оплату по аліментах в порядку декількох тисяч євро, які в нього відсутні, так як він з березня місяця по сьогоднішній час не працює.

Сукупність вищезазначених фактів вказує на те, що ОСОБА_1 не зможе забезпечити достатній життєвий рівень для себе і своїх непрацездатних батьків похилого віку, що включає достатнє харчування, одяг, житло, чим порушується його гарантоване право, передбачене ст. 48 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено можливість встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у випадку отримання нерегулярного, мінливого доходу.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначених судом, може бути зменшено.

Просить змінити розмір аліментів, призначених згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду по справі № 2-123/09 від 16.07.2009 року та щомісячно стягувати аліменти із нього, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дрогобич, на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив аналогічне викладеному в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позов заперечили та пояснили суду, що позивач не представив суду жодних доказів того, що забезпечує потреби батьків, не працює, не має доходів, витрачає кошти на забезпечення себе ліками. Батьки позивача володіють власним 2-х поверховим будинком, присадибною ділянкою та ще одним приватним будинком у селі поблизу м. Дрогобича, отримують досить високу пенсію, тому взмозі забезпечити себе самі.

Позивач знав про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, що підтверджується його власноруч написаним зобов'язанням на ім'я судді Дрогобицького міськрайонного суду Старунського Д.М. і власноруч написаним листом на ім'я мера м. Дрогобича від 02.08.2009 р., де він стверджує, що знає, що повинен сплачувати аліменти, але робити цього не буде. Дане свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 свідомо не платив аліменти та добровільно створював заборгованість по аліментах.

Щодо його звільнення з роботи з компанії Управління станцій Guerco S.L., позивач не вказав причин свого звільнення. Звільнення з роботи у даній компанії абсолютно не перешкоджає ОСОБА_1 працювати в інших компаніях. Крім того, позивач по теперішній час дальше продовжує проживати в Королівстві Іспанія.

Також позивач продовжує сплату банківського рахунку в Королівстві Іспанія, що свідчить про те, що ОСОБА_1 володіє достатніми коштами і для сплати встановлених рішенням суду аліментів.

Просять відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних міркувань.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фіз/юр осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 16 липня 2009 року присуджено змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 27.11.2007 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року.

Дані обставини стверджуються поясненнями сторін, даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів щодо істотного погіршення свого матеріального стану після ухвалення рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 16 липня 2009 р. позивачем суду не надано, оскільки сам факт його звільнення з роботи у компанії Управління станцій Guerco S.L. з невідомих причин не перешкоджає ОСОБА_1 працювати в інших компаніях.

Також доказом того, що ОСОБА_1 володіє достатніми коштами для сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина, є можливість сплати ним кредиту по банківському рахунку в Середземноморському банку Королівства Іспанії (а.с. 53, 75).

Посилання позивача на істотне погіршення стану його здоров'я (перенесене захворювання та проведене хірургічне втручання), в зв'язку з чим не може знайти підходящої роботи, суд не бере до уваги, оскільки, як вбачається із копії клінічного перебігу ОСОБА_1, виданого Агенством охорони здоров'я у м. Валенсія, ОСОБА_1 перебував на обстеженні у швидкій медичній допомозі м. Валенсія 03 квітня 2012 р. з 14.02 год. по 20.53 год. Жодних інших медичних документів про хірургічне втручання та про наявність будь-яких хвороб, які б свідчили про неможливість знайти підходящу роботи та сплачувати встановлені рішенням суду аліменти на утримання дитини позивачем суду не надано.

Не заслуговують також на увагу покликання позивача та його представника на те, що він здійснює додаткове матеріальне забезпечення своїх непрацездатних батьків, оскільки ним не представлено жодних доказів про надання такої допомоги. Той факт, що його батьки хворіють, не свідчить про їхнє утримання саме позивачем. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримують достатню пенсію.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить із того, що позивач постійно проживає поза межами України, має можливість працевлаштуватися та отримувати винагороду за свою роботу.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки з часу розгляду справи Дрогобицьким міськрайонним судом не наступили обставини, які б мали істотне значення і вплинули на зміну розміру аліментів. За таких обставин, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів, тому вважає за необхідне в позові відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Р.М.Дубель