Справа № 316/1501/15-ц
Провадження № 2/316/674/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р.

Енергодарський міський суд

Запорізької області у складі:

головуючого судді: Куценка М. О.,

при секретарі: Нестеровій Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодар справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління», про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором про банківський строковий вклад «Нові гроші» в іноземній валюті №313731/32669/7-14 від 27.10.2014 року в сумі 8121, 33 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 176232 гривні 86 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в жовтні 2014 року між нею ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника Відділеня №21Філії «Запорізьке регіональне управління» Кірієнко Альбіни Вячеславівни, укладено договір - заява: про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті на сім місяців № 313731/32669/7-14 від 27.10.2014 року. На виконання умов п. 1 Договорів позивачкою, як вкладником, було внесено на Вкладні рахунки Відповідача грошові кошти за Договором (сума строкового вкладу) в розмірі 1530 доларів США 00 центів. В подальшому згідно умов Договору Позивачкою укладалися додаткові угоди до Договору та поповнювався рахунок із збільшенням суми вкладу. Таким чином на дату закінчення строку договору сума Вкладу становить 8000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів. Строк дії договору закінчився 27 травня 2015 року. В звязку з цим керуючись п.п. 1,3, Договору починаючи з дати закінчення строків Вкладу Позивачка неодноразово в усній та письмовій формі зверталася до Відповідача з вимогою про повернення вкладу та сплати процентів, намагаючись отримати свій вклад: Згідно Договором в розмірі 8000 доларів США 00 центів та нарахованих за вкладом відсотків згідно п.2 Договору в розмірі 121 долар США 33 центи. 06.07.2015 року, Відповідач замість виконання умов Договору навіть не надав Позивачці письмову відповідь на письмові звернення, лише надавши виписку з рахунку про наявність на нього грошових коштів в суму 8121 долар 33 центи, як то і рахується згідно умов Договору, проте за невідомих причин зняти ці кошти з рахунку неможливо. Всі звернення Позивачки виявилися марними, адже Відповідач так і не повернув належні Позивачці суми внеску та відсотки за договором. У звязку з чим просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача суду не надав.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частин 1 і 2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частиною першою ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ч.3 ст.10, ч.ч. 1, 2, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У судовому засіданні було встановлено, що 27.10.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір - заява № 313731/32669/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на сім місяців в іноземній валюті (далі Договір). На виконання умов п. 1 Договору Позивачкою, як вкладником, було внесено на Вкладні рахунки Відповідача грошові кошти за Договором (сума строкового вкладу) в розмірі 1530 доларів США 00 центів. (а.с.5). В подальшому згідно умов Договору Позивачкою укладалися додаткові угоди до Договору та поповнювався рахунок із збільшенням суми вкладу. Таким чином, загальна сума вкладу складала 8000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, що підтверджується наданими стороною позивача договором та додатковими угодами (а.с. 5-6, 28-49), а також як вбачається з довідки Банку від 06.07.2015 року долученої до матеріалів, не заперечується відповідачем (а.с. 7).

Відповідно до п.1 Договору строк дії договору закінчився 27 травня 2015 року. Відповідно до п.7 Договору строк розміщення вкладу визначений п. 1 не може бути продовжений. Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п.1 Договору, вклад повертається Вкладникові.

25.05.2015 року та 28.05.2015 року відповідно до вимог укладеного договору позивач зверталась до відповідача з письмовими заявами про повернення вкладу (депозиту) (а.с.8, 9).

Відповідно до довідки виданої відповідачем на рахунку позивача станом на 06.07.2015 року знаходяться кошти в розмірі 8121,33 доларів США, що еквівалентно 170642 грн. 21 коп. (а.с.7).

Оскільки позивач не мала реальної можливості отримати суму вкладу, що знаходиться на рахунку чи розпорядитись нею іншим чином, позивач звернулась до суду.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. За змістом зазначеної норми закону та ст.. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобовязання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитись на свій розсуд вкладом.

Відсутність реального виконання відповідачем свого зобовязання у строки визначені договором не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі

Крім цього, суд погоджується, з розрахунком суми позову в перерахунку на національну грошову одиницю згідно курсу НБУ України, яка розрахована позивачем в позові.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 57-60, 63-65, 79, 88, 208-209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 грошові кошти за договором банківського строкового вкладу в розмірі 8121 (вісім тисяч сто двадцять один) долар США 33 центи, що згідно курсу НБУ становить (еквівалентно) 176232 (сто сімдесят шість тисяч двісті тридцять дві) грн. 86 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн. 32 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. О. Куценко