У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Черненко В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Мамалигівська сільська рада Новоселицького району Чернівецької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на ту обставину, що відповідач здійснив захоплення частини його землі поступово, а також на ту обставину, що в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 слід відмовити з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Доповнено мотивувальну частину рішення посиланням на ст. ст. 16, 20, 21, 22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року).

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині підстави відмови у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову за безпідставністю, при цьому вірно застосував норми матеріального права - ст. ст. 16, 20, 21, 22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Мамалигівська сільська рада Новоселицького району Чернівецької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.А. Черненко