УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Марфіної Н.В.,

за участі секретаря Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на постанови головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про повернення виконавчих документів стягувачеві, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

у с т а н о в и в :

20.07.2015 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду зі скаргою на постанови головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про повернення виконавчих документів стягувачеві, в якій просить визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця Телявького А.М. державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві про повернення виконавчого документу стягувачеві від 18.06.2015 року та від 25.06.2015 року, винесених в рамках виконавчих проваджень №46908927 та №46838201, а також зобовязати державного виконавця відновити виконавчі провадження №46908927 та №46838201 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» 1880,63 грн. і 292124,97 грн. Вимоги скарги мотивовано тим, що 03 грудня 2014 Дніпровським районним судом міста Києва було винесено заочне рішення по справі №755/28007/14-ц, за позовом ПАТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким вимоги ПАТ «КРЕДОБАНК» були задоволені в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2015 року. 03 грудня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання вищезазначеного рішення було видано два виконавчі листи, за якими вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором №019 від 20.12.2013 року в сумі 292124,97 грн.; 2) судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1460,63 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420,00 грн. Вищезазначені виконавчі листи були пред'явлені разом з заявами про відкриття виконавчого провадження до ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. 12.03.2015 державним виконавцем Телявським А.М. державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві було винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження №46838201 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» 292124,97 грн.; постанову про відкриття виконавчого провадження №46908927 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» 1880,63 грн. 06.07.2015 р. скаржник отримав Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015 р. у рамках виконавчого провадження №46908927. Згодом, ознайомившись з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, скаржником було виявлено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.06.2015 р. у рамках виконавчого провадження №46838201, яка була винесена державним виконавцем Телявським А.М. державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві (копію цієї постанови скаржник досі не отримав). В обох Постановах, як на підставу повернення виконавчих документів стягувачу, державний виконавець посилається на п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», та зазначає, що згідно повідомлення ДАІ транспортних засобів не зареєстровано, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відомості про належне боржнику нерухоме майно відсутні, згідно відповіді ДПС України відкритих рахунків боржника у банківських установах - немає, а також інформація про джерела отримання доходів боржника фізичної особи - відсутня, а згідно акту державного виконавця майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено. При цьому, скаржник зазначає, що 05.06.2015 року ним була направлена заява до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на майно (квартиру), яка відповідно до реєстру поштових відправлень, розміщеного на офіційному сайті «Укрпошта», вручена адресату 10.06.2015 р. У заяві про звернення стягнення а майно (квартиру) Стягувач повідомив ДВС, що 20 грудня 2013 року між Стягувачем (ПАТ «Кредобанк) та Боржником (ОСОБА_2), з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника та вимог Банку за Кредитним договором, стосовно повернення отриманої суми Кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі був укладений Договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира 387 в будинку за номером 12-б по вулиці Воскресенська в місті Києві, розташована на дванадцятому поверсі двадцятиповерхового будинку та складається з однієї кімнати, загальною площею 52,1 кв.м житловою площею 20,2 кв.м., яка належить Іпотекодавцю (ОСОБА_2) на праві власності на підставі договору міни, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстраційним номером 2692 від 31.08.2012 року. (копія договору була надана ДВС). У заяві про звернення стягнення на майно (квартиру) стягувач просив: в межах виконавчого провадження №46838201 винести постанову про накладення арешту на нерухоме майно: квартира 387 в будинку за номером 12-б по вулиці Воскресенська в місті Києві, яка належить Боржнику (ОСОБА_2) та оголосити заборону на відчуження цього майна; з метою стягнення з боржника суми заборгованості на користь стягувача - ПАТ «КРЕДОБАНК», вчинити всі передбачені чинним законодавством України дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно: квартира 387 в будинку за номером 12-б по вулиці Воскресенська в місті Києві, яка належить Боржнику (ОСОБА_2). Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Нормами ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» уразі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Скаржник вказує, що державним виконавцем Телявським А.М. в рамках виконавчих проваджень №№46908927 та 46838201 не було винесено постанови про арешт квартири боржника та оголошення заборони на його відчуження, та не було здійснено звернення стягнення на нерухоме майно, та не було вчинено всіх інших дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження. Крім того, згідно п. 2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення. Частиною 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Відповідно до абз. 2 п. 3.12. Інструкції про організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів, державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника. На думку скаржника, державним виконавцем державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції було порушено порядок здійснення виконавчого провадження, а саме: не було направлено запити до Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, не було в повному обсязі не перевірено інформацію за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, зокрема, Державний реєстр випусків цінних паперів. Також, державний виконавець не здійснила вихід за місцем проживання боржника. Таким чином, за твердженням скаржника, постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015 за виконавчим провадженням №46908927 та від 25.06.2015 за виконавчим провадженням №46838201 державного виконавця державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції є необґрунтованими та незаконними, так як державним виконавцем не були вчинені усі необхідні заходи задля примусового виконання рішення, чим було порушено права стягувача та вимоги ст.ст. 6, 11, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 7 Закону України «Про виконавчу службу України».

До початку судового розгляду представник скаржника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Крім того, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві повністю проігноровані вимоги суду викладені в ухвалі про відкриття провадження у справі щодо надання належним чином завіреної копії всіх матеріалів виконавчих проваджень №46908927 та №46838201.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги скарги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 від 18.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчий лист №755/28007/14-ц виданий Дніпровським районним судом м. Києва 30.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 1880,63 грн. повернутий стягувачеві на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» посилаючись на те, що відповідно до повідомлення ДАІ м. Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про належне боржнику нерухоме майно відсутні, згідно відповіді ДПС України відкритих рахунків боржника у банківських установах немає., а також інформація про джерела отримання доходів боржника фізичної особи відсутня, та згідно акту державного виконавця майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 від 25.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчий лист №755/28007/14-ц виданий Дніпровським районним судом м. Києва 30.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 292124,97 грн. повернутий стягувачеві на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» посилаючись на те, що згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунку, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорту на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно акта державного виконавця майно боржника, що підлягає опису не виявлено. Згідно відповіді УДАІ Дніпровського району м. Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців відомості відсутні. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено. Відповідно до відповіді на запит до УПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії інформацію не знайдено.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 6 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку банку з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №019 від 20.12.2013 року.

При цьому, посилаючись у своїх постановах на відсутність у боржника будь-якого нерухомого майна, державний виконавець тим найменш в судове засідання не зявився, не виконав вимог суду про надання копій матеріалів виконавчих проваджень, тож жодним чином не довів дійсну наявність відповідей про відсутність у боржника майна.

Натомість посилання скаржника на наявність такого майна підтверджені наданням останнім копії відповідного договору іпотеки.

Крім того, зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що державним виконавцем не було перевірено наявності зареєстрованих за боржником земельних ділянок, наявності у боржника цінних паперів, а також не перевірено наявності у боржника нерухомого майна за даними бюро технічної інвентаризації, адже до початку дії Державної реєстраційної служби України відповідні дані формувались саме бюром технічної інвентаризації.

За наведених умов оскаржувані постанови підлягають скасуванню, оскільки дії державного виконавця по поверненню виконавчих листів стягувачеві не відповідають вимогам ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо необхідності вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, на принципах неупередженості, своєчасності і повноти вчинення виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на постанови головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про повернення виконавчих документів стягувачеві, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити.

Постанови головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 від 18.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (ВП446908927) та від 25.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (ВП46838201) визнати протиправними та скасувати.

Зобовязати головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 відновити виконавчі провадження №446908927 та №46838201.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя