Справа № 219/720/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді : Букрєй С.П.,
при секретарі : Смага Н.М.,
за участю позивача : ОСОБА_1
представника третьої
особи : Купліченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей управління молодіжної політики Артемівської міської ради про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька,
Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому зазначила, що з 30.12.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2013 року, яке набуло законної сили 24.12.2013 року, її шлюб з відповідачем розірвано. На утримання дитини з відповідача рішенням Артемівського мсіькрайонного суду Донецької області були стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення тининою трьох років. Стверджує, що вона не має можливості виїхати з дининою за межі України в гості до родичів, на відпочинок і т.д., оскільки відповідач ОСОБА_3 не дає згоди для виїзду дитини за межі України. Просить суд дозволити їй без згоди відповідача оформити документи для виїзду малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України та надати їй дозвіл на виїзд за межі України з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року без згоди батька.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми, проти чого позивач не заперечує.
Представник третьої особи служби у справах дітей управління молодіжної політики Артемівської міської ради Купліченко В.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засідання не заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1
Заслухавши пояснення позивача, з урахуванням думки представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу з 30.12.2011 року по 24.12.2013 року (а.с. 3, 5), від якого мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом (ст. 16 ч. 2 ЦК України).
Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
З матеріалів справи вбачається, і підтверджено позивачкою в судовому засіданні, що їх з відповідачем син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає спільно із своєю матір'ю.
Судом встановлено, що матір дитини бажає періодично виїжджати з сином за кордон до родичів та для відпочинку дитини, що вимагає надання батьком дитини, відповідачем по справі, дозволу на виїзд дитини за кордон.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.
Згідно з ч.7, ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
Відповідно до ст.4 зазначеного Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків .
За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду .
Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .
Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання.
Судом встановлено, що батько дитини не надає дозвіл на виїзд сина за кордон без вагомих причин.
У відповідності з п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.1991 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон і вважає, що надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини.
Будь - яких обмежень для реалізації права на виїзд за межі України неповнолітньої дитини сторін судом не встановлено.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає підставними та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59-60, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.7, 141, 150, 155 СК України, Конвенцією про права дитини, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 33, 64 ч.1 Конституції України, ст. 313 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей управління молодіжної політики Артемівської міської ради про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька задовольнити.
Дозволити ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Артемівську Донецької області, громадянці України, оформлення проїзних документів дитини для тимчасового виїзду за кордон малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Артемівська Донецької області без згоди батька дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Дозволити ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Артемівську Донецької області, громадянці України, тимчасовий виїзд за кордон, з малолітньою дитиною ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Артемівську Донецької області, без згоди батька дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення можу бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Суддя С.П.Букрєй