УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства Української страхової компанії «Гарант-авто», ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи: ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідачів, третьої особи, розмір яких уточнила в процесі судового розгляду та просить стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Української страхової компанії «Гарант-авто» страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., а з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 різницю між фактичним розміром шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу та страховим відшкодуванням в розмірі 2921 грн. 17 коп., вартість проведеного експертного дослідження в розмірі 400 грн., вартість послуг евакуатора в розмірі 300 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.

Позивач подала до суду заяву про вжиття по справі заходів забезпечення позову накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідачів у справі з метою попередження умисного створення відповідачами обставин відсутності майна, на яке може бути звернуте стягнення за рішенням суду, що в подальшому утруднить виконання такого рішення, чи зробить таке виконання не можливим.

Обговоривши заяву, заслухавши пояснення представника позивача, яка підтримала заяву, вирішивши питання про можливість розгляду заяви на підставі ч.1 ст153 ЦПК України у відсутності інших учасників судового процесу, які в судове засідання не зявилися, однак про розгляд справи були належним чином повідомлені, суд вважає, що таку слід відхилити з таких підстав.

На підставі ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В той же час, ч.3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що розмір позовних вимог до відповідача з ПАТ Української страхової компанії «Гарант-авто» становить суму 50 тис. грн., а загальний розмір позовних вимог до інших відповідачів у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить 13621 грн. 17 коп.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України позивачем не наведено в заяві жодних обставин, які вказують, що невжиття заходів забезпечення відносно всіх трьох відповідачів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, не зазначено на яке майно та грошові кошти відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно накласти арешт, та де воно знаходиться.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає, у звязку із чим в задоволенні такої слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись, ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідачів ОСОБА_3 акціонерного товариства Української страхової компанії «Гарант-авто», ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ч.2 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.