АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/370/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1277/К/15 інстанції - Шум Л.І.
Категорія 26 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Бондар Я.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» - Літовченко Тетяни Миколаївни,

представника відповідача - ПАТ «Євраз Суха Балка» - Павлової Наталії Федорівни,

представника відповідача - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" - Романюк Юлії Володимирівни,

представника відповідача - ТОВ «Промисловий ремонт» - Олійник Галини Романівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком»), Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (далі - ПАТ «Євраз Суха Балка»), Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"), Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПАТ «ЦГЗК»), Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт" (далі - ТОВ «Промисловий ремонт») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я та просив стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди з ПАТ Кривбасзалізрудком» та ТОВ «Промисловий ремонт» по 10000 грн., з ПАТ «Євраз Суха Балка» і ПАТ «ЦГЗК» по 15000 грн. та з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - 5000 грн., а також по 300 грн. з кожного на відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, на його користь на відшкодування моральної шкоди стягнуто: з ПАТ «Кривбасзалізрудком» - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь - 2000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" -1000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПАТ "ЦГЗК" - 4000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та з ТОВ "Промисловий ремонт" - 1500 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з кожного з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про зміну рішення суду в частині стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_2 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд помилково до спірних правовідносин застосував положення Закону України «Про охорону праці» та ст. 237-1 КЗпП України, оскільки ці норми не мають зворотної дії та не регулюють правовідносини, що виникли до набрання ними чинності, а позивач на його підприємстві працював у період з 13.10.1986 року по 13.11.1988 року та звільнився за власним бажанням, а не у зв'язку зі станом здоров'я. Також, суд не врахував, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди, та ним не надано доказів вини ПАТ «Кривбасзалізрудком» у спричиненні шкоди його здоров'ю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого з кожного відповідача та ухвалення нового про задоволення позовних цих вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не в повній мірі врахував тривалість і глибину моральних страждань позивача, спричинених ушкодженням здоров'я та визначив розмір відшкодування моральної шкоди, який не відповідає засадам розумності та справедливості.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_3 просить її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював підземним електрогазозварником в підземних умовах повний робочий день у періоди: з 13.10.1986 року по 13.11.1988 року (2 роки 1 місяць) на рудоуправлінні ім. В.І.Леніна Об'єднання «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», з 28.04.1992 року по 06.09.1993 року, з 29.11.1995року по 11.05.1999 року (4 роки 9 місяців) на Руднику «Суха Балка», правонаступником якого є ПАТ «Євраз Суха Балка», з 11.12.2000 року по 06.02.2002 року (1 рік 1 місяць) на Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 04.04.2002 року по 28.02.2011 року (8 років 10 місяців) на Відкритому акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», з 01.03.2011року по 25.10.2013року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» ( 2 роки 7 місяців).

25.10.2013року позивач звільнений з ТОВ "Промисловий ремонт" за п.1 ст.36 КЗпП України.

Згідно з висновку ЛЕК Українського НДІ промислової медицини Клініки від 29.05.2014 року позивачу встановлено хронічне професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першого ступеня (пилотоксичний бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), ЛН першого-другого ст.

15.07.2014року на підприємстві ТОВ «Промремонт» складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання.

Згідно п. 17 вищезазначеного причиною професійного захворювання позивача є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Умови праці електрогазозварника за концентрацією шкідливих хімічних речовин у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості. Шкідливі хімічні речовини: марганець у зварювальному аерозолі - 0.31 при гранично допустимій до 0,2. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - кремнію діоксину аморфного у суміші з оксидами марганцю у вигляді аерозолю конденсації зі вмістом кожного з них не більше 10 % - 16,38 при гранично допустимій до 1,0.

Згідно медичного висновку ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 29.05.2014року, протокол №919, підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив професійний маршрут: 04.2002-02.2013- електрогазозварник ПАТ «ЦГЗК»,

12.2000-02.2002 - електрогазозварник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

04.1992-09.1993, 11.1995-05.1999 - електрогазозварник ПАТ «Євраз Суха Балка»,

10.1986-11.1988 - електрогазозварник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Згідно з п.17 Акту причиною виникнення професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Умови праці позивача за період роботи з 13.10.1986 по 13.11.1988, з 28.04.1992 по 06.09.1993, з 29.11.1995 по 11.05.1999, з 04.04.2002 по 28.02.2011, з 01.03.2011 по 25.10.2013, з 01.03.1996 по 05.06.2000 роки - електрогазозварником у ТОВ «Промремонт» за концентрацією шкідливого хімічного фактору марганцю у зварювальному аерозолі відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії - до 3 класу 3 ступеня шкідливості, електрогазозварником на ВАТ «ЦГЗК» - за концентрацією шкідливого хімічного фактору марганцю у зварювальному аерозолі відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії - до 3 класу 3 ступеня шкідливості, електрогазозварником на ВАТ «Суха Балка» - за концентрацією шкідливого хімічного фактору марганцю у зварювальному аерозолі відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, електрогазозварником на ВО «Кривбасруда» - за концентрацією шкідливого хімічного фактору марганцю у зварювальному аерозолі відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії - до 3 класу 1 ступеня шкідливості.

30.10.2014року за висновком Обласної МСЕК №6 серія 12 ААА № 000779 при первинному огляді ОСОБА_2 встановлено 20% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню (хронічне обструктивне захворювання легень).

21.11.2014року Постановами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України позивачу призначена одноразова допомога та щомісячні страхові виплати в разі стійкої втрати працездатності.

Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обов'язку відповідачів по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п. 27 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та п. 22 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинено дію абз. 4 ст. 1, підп. «є» п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а з 01.01.2008 року відшкодування Відділенням Фонду моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припинено.

Враховуючи те, що на час виникнення у ОСОБА_2 права на відшкодування моральної шкоди вищезазначені положення ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», котрі передбачали відшкодування моральної шкоди, не діяли, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди судом першої інстанції обґрунтовано покладено на підприємства, з вини яких позивачу заподіяно моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги ПАТ Кривбасзалізрудком» про те, що суд помилково до спірних правовідносин застосував положення Закону України «Про охорону праці» та ст. 237-1 КЗпП України, оскільки ці норми не мають зворотної дії та не регулюють правовідносини, що виникли до набрання ними чинності, а позивач на його підприємстві працював у період з 13.10.1986 року по 13.11.1988 року та звільнився за власним бажанням, а не у зв'язку зі станом здоров'я, на увагу не заслуговують, оскільки втрата працездатності встановлена позивачу 30.10.2014 року, тобто під час дії зазначених норм закону та актом розслідування причин виникнення професійного захворювання встановлено причинний зв'язок професійного захворювання позивача внаслідок його роботи зокрема, на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» у період з 13.10.1986 року по 13.11.1988 року.

Відповідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_2 у зв'язку з втратою ним професійної працездатності встановлений в судовому засіданні та підтверджений наданими позивачем доказами, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком» в цій частині є безпідставними.

Інші доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду, викладеними у рішенні.

На думку колегії суддів не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги представника позивача, оскільки визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував роз'яснення надані у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розміри моральної шкоди, визначені судом першої інстанції, та стягнуті на користь позивача з кожного відповідача відповідають загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості та розумності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Рішення суду відповідачами ПАТ «Євраз Суха Балка», ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Промисловий ремонт» не оскаржене.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: Я.М.Бондар

В.І.Чорнобук