Номер провадження: 22-ц/785/6992/15
Головуючий у першій інстанції Крачкова С. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

12.08.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №24/КВ-07 від 13.07.2007 року, посилаючись на те, що вони не виконують умови договору, у зв'язку з чим заборгованість по ньому після уточнення позову 17.12.2014 року, станом на 10.12.2014 року складає 29 462 доларів США, що в еквіваленті становить 458 947 грн. 14 коп. ( а.с. 115-116).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 липня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №24/КВ-07, за яким останній одержав кредит в сумі 30 000 доларів США строком до 12.07.2017 року зі сплатою 14 % річних. ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки.

В забезпечення повернення вказаного кредиту з ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 24Zпор-07-02 від 13.07.2007 року, за яким поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання перед кредитором усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях.

Посилаючись на те, що боржник належним чином не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, позивач просив стягнути на його користь з відповідача та поручителя солідарно вказану заборгованість.

В судове засідання представник банку не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав та дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідачів.

Справа була розглянута у відсутність відповідачів та їх представника при заочному розгляді справи.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено.

17 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду від 19 червня 2015 року, посилаючись на те, що рішення ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Та обставина, що 13 липня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №24/КВ-07, за яким останній одержав кредит в сумі 30 000 доларів США строком до 12.07.2017 року зі сплатою 14 % річних, а також те, що в забезпечення повернення вказаного кредиту з ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 24/Zпор-07-02 від 13.07.2007 року, за яким вона зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання перед кредитором усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, підтверджуються матеріалами справи (а.с.6-12, 17-18), та визнані сторонами, у зв'язку з чим та у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Із Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», вбачається, що ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. (а.с.26-30).

У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, ще до укладення вказаного Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.06.2009 року по справі 2-1323/2009 за позовом ТОВ «Укрпромбанк» з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором, станом на 25.05.2009 року в сумі 216 178 грн. 90 коп. Крім цього, цим же рішенням ТОВ «Укрпромбанк», в особі Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк», було дозволено реалізувати предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.07.2007 року, а позовні вимоги до ОСОБА_4 були залишені без розгляду. Зазначене рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 вересня 2009 року (а.с.69-72).

Про вказане судове рішення позивач ПАТ «Дельта Банк» при подачі позову 12.08.2013 року суд не повідомив і не надав відомостей щодо виконання чи не виконання цього рішення суду, яке вступило в законну силу.

Із наданого суду розрахунку заборгованості (а.с. 117) також не вбачається відомостей щодо стягнення заборгованості з боржника відповідно до рішення суду від 20.06.2009 року та чи врахована стягнута сума при подачі цього позову.

За змістом ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність відмови в позові ПАТ «Дельта банк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 458 947 грн. 14 коп.

Що стосується позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до поручителя ОСОБА_4, то колегія суддів також погоджується з висновком суду про необхідність відмови в позові до неї, з огляду на наступне.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Договором поруки № 24/Zпор-07-02 від 13.07.2007 року також передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, у т.ч. суми кредиту, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відповідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Пунктом 6.2 основного кредитного договору №24/КВ-07 від 13.07.2007 року встановлено право кредитора у разі невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору вимагати від позичальника дострокового повного повернення суми кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором.

Із матеріалів цивільної справи №2-1323/09, дослідженої судом, вбачається, що 04.02.2009 року ТОВ «Укрпромбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №24/КВ-07 від 13.07.2017 року. При цьому в позовній заяві вказано, що у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк користується своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України, дострокової вимоги щодо повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Таким чином, первісний кредитор ТОВ «Укрпромбанк», скориставшись правом на повернення кредиту достроково, змінив дату виконання основного зобов'язання. Але в подальшому 26.05.2009 року ТОВ «Укрпромбанк» змінило позовні вимоги, фактично відмовилось від претензій до ОСОБА_4, а тому рішенням суду від 10.06.2009 року позовні вимоги до неї були залишені без розгляду.

Згідно положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явить вимоги до поручителя.

Тобто, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами - з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

З огляду на викладене, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання кредитор повинен був пред'явити в межах строку дії поруки, протягом шести місяців, який повинен обчислюватись з дня звернення до суду первісного кредитора за захистом порушеного права, тобто з 04.02.2009 року.

Оскільки первісний кредитор ТОВ «Укрпромбанк» це положення закону не виконав, вимоги до поручителя - ОСОБА_4 протягом вказаного строку не пред'явив, то відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_4 по договору поруки №24/Zпор-07-02 від 13.07.2007 року за кредитним договором №24/КВ-07 від 13.07.2017 року є припиненою.

При цьому суд не приймає до уваги досудову вимогу на ім'я ОСОБА_4 від 17.07.2013 року, направлену їй новим кредитором ПАТ «Дельта Банк» а.с.25), оскільки вона заявлена після припинення поруки, а тому шестимісячний строк по ній не може обчислюватись.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що законних підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта банк» та стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором, який укладався з первісним кредитодавцем - ТОВ «УкрПромбанк» 13.07.2007 року, матеріали справи не містять.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко