Провадження №2/485/653/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що є власником житлового будинку по вул.Красноармійська,21, в м.Снігурівка Миколаївської області. З 2007 року у будинку зареєстрований ОСОБА_2 Посилаючись на те, що за місцем реєстрації відповідач не проживає, місце його проживання не відоме, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач є його пасинком, який був зареєстрований за згоди та продовжував проживати у будинку після смерті його матері, його (позивача) дружини. У 2013 році він потрапив до будинку пристарілих, а відповідач до лікарні. У час їх відсутності сестра відповідача замінила замки у будинку та забрала документи на дім. По поверненню з лікарні, відповідач не міг зайти до будинку, а зміг це зробити лише у грудні 2014 року, коли вирішили питання щодо повернення документів, він сам дав йому ключі для проживання та догляду за будинком. Однак відповідач будинок не доглядав, разом з іншими родичами виносив речі з будинку та продавав, будинок став непридатним для проживання у ньому. На даний час вирішив будинок продати, однак через реєстрацію відповідача оформити угоду можливості не має.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на поважність причин непроживання у будинку через перебування на лікуванні, а затим відсутності ключів. З грудня 2014 року в будинку не проживає за неналежних житлових умов. Твердить, що не має, де проживати, а позивач відмовляється сплатити йому певну суму з вартості будинку для вирішення житлового питання.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу набуття та припинення права користування житлом приватного житлового фонду.

З матеріалів справи вбачається, що власником будинку № 21 по вул.Красноармійська в м.Снігурівка Миколаївської області є ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченим державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори 30 грудня 1998 року з відміткою Снігурівської МБТІ про реєстрацію права власності (а.с.4).

В зазначеному будинку з 2007 року й на день розгляду справи зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.5, 12), як син дружини позивача.

Тобто, ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі як член сімї власника житла.

Таким чином, правовідносини які склались між сторонами регулюються положеннями ст. 156 ЖК України.

Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом регулюється правилами ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 не проживає постійно за місцем реєстрації з грудня 2014 року.

Про не проживання відповідача в будинку свідчили також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_3 пояснила, що є сестрою відповідача, після того, як він повернувся з лікарні, вони посварилися й вона його більше не бачила, він зловживає спиртними напоями, їй відомо, що він проживає за іншою адресою, ніж зареєстрований.

Свідок ОСОБА_5 показала, що є сусідкою позивача, взимку 2013 року його забрали до будинку пристарілих, а сина в лікарню. Після того, він періодично навідувався до будинку, однак постійно не проживав.

Як свідчить акт депутата Снігурівської міської ради від 07 вересня 2015 року ОСОБА_6 з березня 2014 року за вказаною адресою не проживає (а.с.4).

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №249 підтверджено, що в період з 29.04.2014 року по 17.10.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у лікувальному закладі МОЗ України.

19 грудня 2014 року він своєю заявою до голови Снігурівської міської ради підтвердив, що проживає у будинку по вул.Красноармійська, 21, та зобов"язується здійснювати за ним догляд (а.с.26).

Як ствердив ОСОБА_2 у той же час, позивач дав йому ключі від будинку для проживання та здійснення за ним догляду, однак за відсутності належних умов, він забрав свої речі й більше в будинку постійно не проживав, а лише декілька разів навідався за речами.

Вказане свідчить, що відповідач не проживає за місцем реєстрації менше року, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід першої групи, суд відносить його за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ