Справа № 713/353/15-ц
Провадження №2/713/168/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Дітера до ОСОБА_4, про зобовязання повернути обладнання та стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Дітера, про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 Дітер звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, про зобовязання повернути обладнання та стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання.

В позові вказував, що між ним, фізичною особою-нерезидентом громадянином ОСОБА_5 Конфедерації - Дітером ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір купівлі продажу обладнання від 27.07.2012 року.

Посилався на умови договору, зокрема: Відповідно до п.1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти у свою власність та оплатити нове обладнання: комплекс з підготовки сировини для пресування КПСП 800, додаткове обладнання до комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, прес ударномеханічний 060-800.

Згідно з п.3.6 договору ціна та порядок розрахунків за цим договором обумовлюється в додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Моментом переходу права власності на товар (обладнання) від продавця до покупця вважається дата внесення останнього платежу, відповідно до п.3 договору, що обумовлює повну оплату обладнання (п.2.3 договору).

У п.3.1 договору визначено, що загальна вартість товарів (обладнання) згідно з цим контрактом (договором) складає 98289,00 ОСОБА_5 франків або 788355,00 грн., відповідно до курсу валют на міжвалютному банківському ринку (на день укладення цього договору) від 16.07.2012 року, який складав 8,02 грн. за 1 ОСОБА_5 франк.

Відповідно до п.3.3 договору продавець продає обладнання покупцю в кредит з розстроченням платежу. Покупець сплачує вартість обладнання наступним чином: вартість обладнання становить 681000,00 грн.; 09.06.2012 року покупець сплатив продавцю аванс у розмірі 49500,00 грн. (5000 Євро); сума 631500,00 грн., що залишилась до сплати після негайного платежу сплачується покупцем на користь продавця протягом 30 місяців рівними частинами кожного місяця до 10 числа, наступного за звітним, починаючи з 31.09.2012 року по 31.02.2015 року в сумі, що становить 3070,00 швейцарських франків; на суму, що залишається 631500,00 грн. покупець сплачує на користь продавця 17%, яка за весь період часу розстрочки становить 107355,00 грн. Аналогічні положення, щодо порядку формування вартості (ціни) обладнання визначені п.1.2 додатку №1 до угоди (договору) купівлі-продажу від 27.07.2012 року.

Як випливає з додатку №1, що встановлює ціну за товар, складові такої ціни, 17% за весь період розстрочки розрахунку вже включені до загальної ціни товару та підлягають сплаті черговими платежами.

Зазначав, що таким чином, загальна вартість товару за договором становить 738855,00 гривень.

Як визначено у п.1.3 додатку №1 перша проплата 31.09.2012 року у гривнях, відповідно до курсу швейцарських франків, щоб обов'язково становило на день оплати 3070,00 ОСОБА_5 франків. Закінчення виплат 31.02.2015 року. Ризик росту валюти швейцарського франка по відношенню до гривні - за ОСОБА_4 (покупцем).

В пп.3.3.3 п.3.3 договору та п.п.1.2, 1.3 додатку №1 при їх укладенні допущено технічні описки, щодо визначення дат початку відліку та закінчення строку сплати платежів, що припадають на останній день місяця, зокрема: початок строку - 31.09.2012 року, відповідає 30.09.2012 року, так як у вересні календарних 30 днів; закінчення стоку - 31.02.2015 року, відповідає 28.02.2015 року так, як у лютому невисокосного року, яким є 2015 рік - 28 календарних днів.

Стверджував, що таким чином, відповідно до пп.3.3.3 п.3.3 договору сума 738855,00 грн., що залишилась до сплати після негайного платежу сплачується покупцем на користь продавця протягом 30 місяців рівними частинами кожного місяця до 10 числа, наступного за звітним, починаючи з 30.09.2012 року по 28.02.2015 року в сумі, що становить 3070,00 ОСОБА_5 франків.

Пунктом 2.2 договору визначено, що факт передачі товару у володіння та користування покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання двостороннього акта прийому-передачі обладнання. Відповідно до п.5.1.7 договору продавець зобов'язався закінчити поставку та монтаж обладнання до 31.08.2012 року.

На виконання п.1.1, 5.1.7 договору продавцем передано, а покупцем прийнято обладнання, про що складено акт приймання-передачі обладнання від 27.07.2014 року, згідно з п.1 якого продавець передав, а покупець прийняв у володіння та користування обладнання, яке складається з комплексу з підготовки сировини для пресування КПСП 800, додаткового обладнання до комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, пресу ударномеханічний 060-800.

Покупець засвідчив про те, що нове обладнання передане йому у належному експлуатаційному стані та дефектів при зовнішньому огляді устаткування не виявлено (п.2 акту).

Вважав, що таким чином, позивачем виконано свій обов'язок, передбачений ст.ст.526, 655, 662 ЦК України, п.п.1.1, 2.1, 2.2 договору, щодо передачі обладнання.

Пунктом 5.2.2 договору встановлено, що покупець зобов'язується оплатити вартість (ціну) товару (обладнання) у визначені цим договором строки (терміни), визначені п.3 цього договору. Як визначено п.3.4 договору датою оплати вартості (ціни) обладнання (чи його частини) вважається дата перерахування грошових коштів покупцем на поточний рахунок продавця (представника продавця) або готівковий розрахунок. Згідно п.3.2 договору оплата товарів (обладнання) має здійснюватися покупцем у національній валюті України (грн.) у відповідному розмірі до швейцарського франка чи євро банківським переказом на поточний рахунок продавця чи його представника чи готівкою.

Таким чином, перший платіж за обладнання в розмірі 3070,00 ОСОБА_5 франків мав бути здійснений відповідачем 10.10.2012 року, другий - 10.11.2012 року. Однак, з невідомих причин, ані перший, ані наступні платежі за обладнання згідно умов договору покупцем здійснено не було, відтак відповідачем не виконано та не виконується обов'язок щодо оплати за обладнання. Тобто відповідач, всупереч умовам договору та нормам законодавства не виконала своїх грошових зобов'язань перед позивачем та прострочила їх виконання.

Як визначено п.5.3.2 договору, продавець має право вимагати у безспірному порядку обладнання, переданого покупцю, якщо покупець не сплатив чергового платежу протягом двох чергових строків. Разом з цим, продавець має право вимагати від покупця відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень договору чи порушень строків оплати, відповідно до умов цього договору, а також повернення обладнання продавцю (п.5.3.3 договору).

Згідно з положеннями п.6.6 договору у випадку прострочення покупцем чергової оплати товару протягом 2 місяців, продавець має право відмовитися від договору та повернути обладнання. В цьому випадку покупець зобов'язаний забезпечити продавцю безперешкодний доступ на його територію для вчинення дій по поверненню обладнання. У цьому разі сплачені кошти покупцем на користь покупця не повертаються. Супровідні витрати повинен оплатити продавець.

Оскільки покупцем не здійснено оплати за поставлене обладнання, продавець має право відмовитися від позову та вимагати повернення проданого товару. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідачем порушені відповідні зобов'язання, встановлені для нього договором, відтак, для останнього настають наступні правові наслідки.

Покупець прострочив оплату товару, а тому на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ч.5 ст.694 ЦК України).

На суму, що залишається 631500,00 грн. покупець сплачує на користь продавця 17%, яка за весь період часу розстрочки становить 107355,00 грн. (п. 3.3 договору). Аналогічні положення, щодо порядку формування вартості (ціни) обладнання визначені п.1.2 додатку №1 до угоди (договору) купівлі-продажу від 27.07.2012 року.

Таким чином, внаслідок відмови продавця від договору, покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця 17% процентів за користування чужими грошовими коштами, які за весь період часу розстрочки становить 107355,00 грн.

Пунктом 6.4 договору визначено, що у випадку несвоєчасного виконання прийнятих на себе грошових зобов'язань по оплаті за фактично передане обладнання за цим договором, покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі 1% від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення оплати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ч.ч.1, 3 ст.549, ч.1 ст.550, п.6.4 договору стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення оплати є правомірним та цілком законним.

Розрахунок сум пені, які покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця за договором наведений у розрахунку від 21.05.2015 року пені за невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань по договору купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року.

Відтак, відповідач зобов'язана сплатити на користь позивача 158135,70 ОСОБА_5 франків, що за курсом НБУ станом на 21.05.2015 року (22,18 грн. за 1 ОСОБА_5 франк) становить 3507449,83 грн. пені за невчасне виконання зобов'язань по оплаті за обладнання згідно з умовами договору.

Крім того внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивачем понесені збитки. Внаслідок використання та експлуатації нового обладнання, належного позивачу, його стан погіршився, а пошкодження виникло внаслідок бездіяльності відповідача, щодо збереження переданого їй в рамках договору майна, відтак вартість останнього знизилась.

Первісно вартість обладнання становила 98289,00 ОСОБА_5 франків. Експлуатація обладнання, при цьому ж невірна, знизила його ціну мінімум на 30%, що становить 29486,70 ОСОБА_5 франків. Залишкова вартість обладнання становить - 68802,30 ОСОБА_5 франки.

Внаслідок неправомірних дій позивача, зокрема неправильної експлуатації обладнання, затримки усіх належних платежів, що потягло за собою відмову позивача від договору, останньому завдано збитків на загальну суму 29486,70 ОСОБА_5 франки, що за кусом НБУ станом на 21.05.2015 року становить - 654015,01 грн.

Остаточно уточнивши позовні вимоги просив зобов'язати ОСОБА_4 повернути Дітеру ОСОБА_3 обладнання: обладнання для сушіння сировини - Лінія сушіння КПСП 800; прес брикетуючий ударно-механічний ПБУ-060-800 заводський номер №48, 2010 року випуску. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дітера ОСОБА_3 загальну суму заборгованості, яка становить 4342459,31 грн., в тому числі: 3581089,30 грн. - суму пені, 107355,00 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами, 654015,01 грн. - сума завданих збитків. Судові витрати в сумі 3654,00 грн. покласти на відповідача.

ОСОБА_4 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 Дітера, про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору, в якому вказувала, що вважає позов ОСОБА_3 Дітера безпідставним і недоведеним, а тому таким, що підлягає відхиленню, а зустрічний позов підлягає задоволенню.

Підтвердила, що між ними 27.07.2012 року було укладено договір купівлі-продажу обладнання для виготовлення паливних брикетів. Відповідно до п.5.1.7 вказаного договору, продавець зобов'язаний був закінчити поставку та монтаж обладнання до 31.08.2012 року. Вона здійснила платіж за договором, як авансовий внесок за обладнання, що сплачено 09.06.2012 року в сумі 49500,00 грн., що підтверджується п.3.3. вказаного договору, де сума коштів отримана на руки продавцем та вважається сплаченою. В даному пункті договору чітко вказано на ту обставину, що сплачено покупцем за договором аванс, який як вона вважає підлягає поверненню.

Зазначала, що в момент укладення договору купівлі-продажу обладнання, сторонами по договору було підписано акт приймання передачі обладнання у зв'язку з фізичною необхідністю від'їзду продавця обладнання за межі України та ускладненням в подальшому підписання будь-яких документів. Фактичної поставки обладнання не відбулось, доставку товару, передбаченого п.1.1. договору, продавець не виконав, а підписання акту приймання передачі відбулось формально.

Вважає, що має право на повернення їй сплаченого продавцю авансу в сумі 49500,00 грн. у зв'язку з тим, що ним порушено вимоги ст.665 ЦК України, а також умови договору про поставку товару.

Просила стягнути з відповідача суму коштів сплаченого за договором купівлі-продажу авансу у сумі 49500,00 грн. у зв'язку з неналежним виконанням умов договору, покласти на відповідача судові витрати та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 - представник ОСОБА_3 Дітера, первісний позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Зустрічний позов вважала безпідставним, не підтвердженим жодними належними та допустимими доказами та просила в його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 представник ОСОБА_4 первісний позов не визнав, вважав безпідставним та просив в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини просив вимоги задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що є сином ОСОБА_4, був присутнім на переговорах ОСОБА_3 Дітера з матір'ю, щодо постачання спірного обладнання. Позивач кілька разів змінював договір, однак згодом підписали договір купівлі-продажу даного обладнання, але самого обладнання не було. Його мати декілька разів їхала у м. Вінницю за обладнанням, де був підписаний акт приймання-передачі спірного обладнання. Між сторонами була домовленість щодо продажу обладнання у розстрочку, але обладнання не було. За умовою договору позивач повинен був привезти обладнання на місце, яке вкажуть вони в смт. Берегомет і зробити монтаж через місяць після підписання договору. Вони виставляли претензію ОСОБА_3 Дітеру за непостачання обладнання. У них були кошти на придбання обладнання.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 Дітера підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2012 року у смт. Берегомет фізична особа Дітер ОСОБА_3 з однієї сторони (продавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_4 з другої сторони (покупець) уклали договір купівлі-продажу обладнання.

Відповідно до пп.1.1. зазначеного договору, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти у свою власність та оплатити нове обладнання: комплекс з підготовки сировини для пресування КПСП 800, додаткове обладнання до комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, прес ударномеханічний 060-800 (обладнання).

Згідно пп.2.1. договору передача товару у володіння та користування покупця здійснюється продавцем за адресою: Чернівецька область. Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Гагаріна, 1/4.

У пп.2.2. договору зазначено, що факт передачі товару у володіння та користування покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання двостороннього акта прийому-передачі обладнання.

Відповідно до пп.2.3. договору моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата внесення останнього платежу відповідно до п.3 договору, що обумовлює повну оплату обладнання.

Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, яка визначається в додатках. Вартість доставки (перевезення) товару включається у ціну (вартість) товару (пп.2.4 договору).

Згідно пп.2.5. договору монтаж обладнання на території покупця проводиться продавцем самостійно, або з залученням третіх осіб за власний рахунок.

У пункті 3 договору визначено ціну (вартість) товару та умови оплати товару.

Згідно пп.3.1. договору загальна вартість товарів згідно з цим контрактом складає 98289,00 швейцарських франків або 788355,00 грн., відповідно до курсу валют на між валютному банківському ринку (на день укладення цього договору) від 16.07.2012 року.

Оплата товарів має здійснюватися покупцем у національній валюті України (грн..) у відповідному розмірі до швейцарського франка чи євро банківським переказом на поточний рахунок продавця чи його представника чи готівкою (пп.3.2. договору).

Відповідно до пп.3.3. договору продавець продає обладнання покупцю в кредит з розстроченням платежу. Покупець сплачує вартість обладнання наступним чином:

- Вартість обладнання становить 681000,00 гривень;

- 09.06.2012 року покупець сплатив продавцю аванс у розмірі 49500,00 грн. (5 000 Євро);

- Сума 631500,00 грн., що залишилась до сплати після негайного платежу сплачується покупцем на користь продавця протягом 30 місяців рівними частинами кожного місяця до 10 числа, наступного за звітним, починаючи з 31.09.2012 року по 31.02.2015 року в сумі, що становить 3070,00 швейцарських франків;

- На суму, що залишається 631500,00 грн. покупець сплачує на користь продавця 17%, яка за весь період часу розстрочки становить 107355,00 грн.

Згідно пп.3.4. договору датою оплати вартості (ціни) обладнання (чи його частини) вважається дата перерахування грошових коштів покупцем на поточний рахунок продавця (представника продавця 186762) або готівковий розрахунок.

Продавець зберігає право власності на обладнання до моменту повної його оплати покупцем (пп.3.5. договору).

У пп.3.6. договору вказано, що ціна та порядок розрахунків з цим договором обумовлюється у додатку №1, який є невідємною частиною цього договору.

З копії додатку №1 до договору купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року вбачається, що він підписаний сторонами вказаного договору.

Положення пп.3.1. договору також закріплені у додатку №1 до даного договору.

У п.5 договору встановлені права та обовязки його сторін, зокрема передбачені пп.1.1. даного договору, щодо обов'язку продавця передати, а обов'язку покупця прийняти та оплатити у визначені договором строки обумовлене у цьому договорі обладнання (пп.5.1.1., 5.2.1. та 5.2.2.).

Крім того у вказаному пункті (пп. 5.1.2. та 5.2.3.) зазначений обовязок сторін скласти та підписати двосторонній акт прийому-передачі обладнання.

Відповідно до пп.5.1.7 договору продавець зобов'язався закінчити поставку та монтаж обладнання до 31.08.2012 року.

На виконання пп.2.2., 5.1.2. та 5.2.3. сторонами договору купівлі-продажу обладнання 27.07.2015 року в смт. Берегомет підписано акт приймання-передачі обладнання, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв у володіння та користування обладнання, яке складається з комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, додаткового обладнання до комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, пресу ударномеханічного 060-800 (обладнання). Покупець засвідчив про те, що нове обладнання передане йому у належному експлуатаційному стані та дефектів при зовнішньому огляді устаткування не виявлено. Право власності на дане обладнання покупець набуває після повного розрахунку за дане обладнання відповідно до умов договору.

Тобто продавцем виконано свої зобовязання, передбачені пп.5.1.1., 5.1.2. та 5.1.7. договору, а покупцем виконано свої зобовязання, передбачені пп.5.2.1. та 5.2.3. договору.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України встановлює, що зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно положень ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.689 ЦК України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

А відповідно до положень ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У частині 2 вказаної статті передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 695 ЦК України передбачено особливості оплати товару з розстроченням платежу.

У частині 1 вказано, що договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.695 ЦК України, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Відповідно до пп.5.3.2. договору продавець має право вимагати у безспірному порядку обладнання, переданого покупцю, якщо покупець не сплатив чергового платежу протягом двох чергових строків.

Згідно пп.5.3.3. договору продавець має право вимагати від покупця відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень договору чи порушень строків оплати, відповідно до умов цього договору, а також повернення обладнання продавцю, в тому числі (а не виключно).

Крім того у пп.6.6. договору передбачено, що у випадку прострочення покупцем чергової оплати товару протягом 2 місяців, продавець має право відмовитися від договору та повернути обладнання. В цьому випадку покупець зобов'язаний забезпечити продавцю безперешкодний доступ на його територію для вчинення дій по поверненню обладнання. У цьому разі сплачені кошти покупцем на користь покупця не повертаються. Супровідні витрати повинен оплатити продавець.

Враховуючи викладені обставини та досліджені у судовому засіданні письмові докази судом встановлено, що продавець ОСОБА_3 Дітер, виконав свої зобов'язання за договором купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року, зокрема у смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області передав покупцю ОСОБА_4 обладнання: комплекс з підготовки сировини для пресування КПСП 800, додаткове обладнання до комплексу підготовки сировини для пресування КПСП 800, прес ударномеханічний 060-800, а покупець ОСОБА_4, прийнявши обладнання та сплативши продавцю 09.06.2012 року суму авансу в розмірі 49500,00 грн., в подальшому свої зобов'язання за вказаним договором не виконала чим прострочила їх виконання.

16.09.2014 року ОСОБА_3 Дітер та його представник ОСОБА_7 направляли на адресу ОСОБА_4 вимогу про виконання умов договору купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року щодо сплати на користь ОСОБА_3 Дітера чергових платежів за період з 30.09.2012 року по 16.09.2014 року в сумі 73680,00 швейцарських франків та наступних чергових платежів, а також повідомляли, що у разі її невиконання заявлять своє право на передане обладнання, що підтверджується копією вказаної вимоги та копією квитанції №7366 від 16.09.2014 року відділення поштового зв'язку №50 Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Покази свідка ОСОБА_6 відповідно до положень ч.2 ст.59 ЦПК України є недопустимими доказами і суд їх до уваги не приймає, оскільки ч.1 ст.218 ЦК України передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Таким чином Судом встановлено, що ОСОБА_4 прострочила оплату переданого їй обладнання більше двох місяців, а тому суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_3 Дітера до ОСОБА_4 про повернення спірного обладнання обґрунтована та підлягає до задоволення.

Вимоги ОСОБА_3 Дітера про стягнення з ОСОБА_4 на його користь відсотків, пені та завданих збитків задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.695 ЦК України до договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п'ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.694 ЦК України визначено, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до пп.3.1. договору загальна вартість товарів згідно з цим контрактом складає 98289,00 швейцарських франків або 788355,00 грн., у які відповідно до пп.3.3. договору та пп.1.2. додатку №1 до нього включено і 17%, які за весь період часу розстрочки становлять 107355,00 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 Дітер заявив вимогу про повернення обладнання, а не стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання, то суд вважає, що підстав для стягнення відсотків у сумі 107355,00 грн. не має.

Крім того у договорі не передбачено можливості стягнення з покупця на користь продавця відсотків за користування чужими грошовими коштами у разі повернення останньому обладнання у зв'язку з односторонньою відмовою від договору.

У п.6 договору купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року передбачено відповідальність сторін.

Так відповідно до пп.6.4. договору у випадку несвоєчасного виконання прийнятих не себе грошових зобов'язань по оплаті за фактично передане обладнання за цим договором, покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі 1% від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення оплати.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 Дітер заявив вимогу про повернення обладнання, а не стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання, то суд вважає, що підстав для стягнення пені у сумі 3581089,30 грн. не має.

Крім того суд вважає, що такий розмір пені не підтверджений належними доказами, якими повинен бути обґрунтований розрахунок заборгованості. А наданий представником позивача розрахунок заборгованості ним не обґрунтований.

Підпунктом 6.2. договору передбачено, що за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором сторона зобовязана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням та/або неналежним виконанням збитки.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приписами ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ч.2 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте ні позивачем у позовній заяві, ні його представником не підтверджено належними та допустимими доказами визначений ними розмір збитків, завданих порушенням ОСОБА_4 своїх зобовязань за договором купівлі-продажу обладнання в сумі 29486,70 швейцарських франків, що за кусом НБУ станом на 21.05.2015 року становить 654015,01 гривень.

З урахуванням встановлених судом обставин та викладених вимог закону Суд вважає, що вимога про повернення спірного обладнання є обґрунтованою та підлягає до задоволення, вимоги про стягнення відсотків, пені та завданих збитків є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 Дітера підлягають частковому задоволенню.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 Дітера понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 гривень.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 Дітера сплаченого за договором купівлі-продажу авансу у сумі 49500,00 грн. у зв'язку з неналежним виконанням умов договору, то суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Судом встановлено, що відповідно до пп.3.3. договору 09.06.2012 року покупець сплатив продавцю аванс у розмірі 49500,00 грн. (5000 Євро). Вказані обставини також не заперечують сторони вказаного договору, а тому вони відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню.

На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу і не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником в момент настання обов'язку платежу, тобто є попередньою оплатою. Крім того, боржник, що видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором, а кредитора не може бути зобов'язано до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Оскільки судом встановлено, що умови договору купівлі-продажу обладнання від 27.07.2012 року порушені саме ОСОБА_4, то підстав для повернення їй авансу суд не вбачає.

За таких обставин зустрічний позов ОСОБА_4 є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного сторонами суду не надано.

На підставі ст.ст.509, 526, 530, ст.ст.22, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 570, 610-612, 623, 624, 626-629, 638, 655, 656, 662, 663, 689, 692, 694, 695 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 Дітера задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків №, жительку смт. Берегомет, вул. Гагаріна, 1/4, Вижницького району Чернівецької області повернути Дітеру ОСОБА_3, громадянину ОСОБА_5 Конфедерації, податковий №, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, кантонт Базельланд, ОСОБА_5 Конфедерація - обладнання для сушіння сировини яке складається: Лінія сушіння КПСП 800; прес брикетуючий ударно-механічний ПБУ-060-800 заводський номер №48, 2010 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки №, жительки смт. Берегомет, вул. Гагаріна, 1/4, Вижницького району Чернівецької області на користь Дітера ОСОБА_3, громадянина ОСОБА_5 Конфедерації, податковий №, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, кантонт Базельланд, ОСОБА_5 Конфедерація 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Дітера, про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк