АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіній А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року

У справі за заявою ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду від 22.07.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 57-58/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховані роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що за наявності у кредитному договорі третейського застереження, суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» відповідно до якого третейські суди розглядають будь-які спори, за винятком в тому числі справи у спорах щодо захисту прав споживачів. Вважає, що у відповідності до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки кредитний договір було укладено з метою придбання товарів для власних побутових потреб, спір відноситься до спору щодо захисту прав споживачів та непідвідомчій третейському суду, на що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні її заяви про скасування рішення третейського суду, уваги не звернув. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви та скасування рішення Постійно діючого Третейського суду від 22.07.2014 року.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

№ справи 755/31276/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7391 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 138 008 грн. 87 коп. /а.с.6-8/.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, якою передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду. Оскільки зі змісту розглянутої третейським судом справи вбачається, що банк звернувся до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку ЦК України, між ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» існують договірні відносини, які виникли з цивільних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що даний спір не можна віднести до спору щодо захисту прав споживачів, оскільки права ОСОБА_5 як споживача послуг банку, порушені не були, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення постійно діючого третейського суду не має.

Доводи апеляційної скарги щодо віднесення такого спору до категорії спорів про захист прав споживачів, колегія суддів не приймає до уваги на підставі наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року визначено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» щодо судового захисту прав споживачів поширюється на правовідносини між кредитором та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що банк звернувся до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи заявлені вимоги посиланням на норми ЦК України, спеціальне законодавство у системі кредитування, а також на порушення відповідачем умов договору кредиту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України зміст спору визначається змістом позовної заяви особи, що звернулась до суду за захистом своїх прав, а не складом сторін спору.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 1 та п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», зокрема, до спорів щодо захисту прав споживачів відносяться спори за позовами споживачів, у яких вони вимагають захистити їх права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» та порушені відповідачем.

У третейській справі позивачем є банк, який пред'явив позов про захист прав банку (про стягнення заборгованості за кредитним договором). Відповідачем у справі є споживач банківських послуг, але ніяких зустрічних вимог про захист його прав споживача він не заявляв та відповідно третейський суд не розглядав спір щодо захисту права споживачів.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: