АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц-вп/796/663/2015
УХВАЛА

22 травня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Панченко М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 року до Апеляційного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та клопотання представника позивача про визначення підсудності в даній справі на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ознайомившись зі змістом клопотання про визначення підсудності та проаналізувавши наведені в ньому доводи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позов пред'явлений до відповідача про розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Також, ч. 2 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Так, зі змісту позовної заяви та вказаного клопотання, неможливо встановити, що відповідач зареєстрований на тимчасово окупованій території України, оскільки на підтвердження даних обставин заявником не надано жодних доказів, а лише зазначено адресу можливого проживання відповідача.

Крім того, заявником не зазначено та не доведено, що у нього відсутні докази на підтвердження місця реєстрації відповідача або, що у нього виникли труднощі в отриманні такої інформації.

За таких обставин, Апеляційний суд м. Києва позбавлений можливості застосувати положення ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та визначити підсудність в даній справі.

Проте, апеляційний суд роз'яснює заявнику, що в разі наявності доказів про місце реєстрації відповідача, він не позбавлений можливості повторно звернутись з клопотанням до Апеляційного суду м. Києва про визначення підсудності та додати такі докази.

Крім того, заявнику роз'яснюється право скористатись правилами альтернативної підсудності в даній справі, а саме положеннями ч. 2 ст. 110 ЦПК України, оскільки у зв'язку з ситуацією, що склалася, у позивача є поважні причини для подання позовної заяви за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Таким чином, підсумовуючи викладене, Апеляційний суд м. Києва не має жодних правових підстав для визначення підсудності даної позовної заяви місцевому загальному суду м. Києва.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 3, 107-110 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визначення підсудності позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - відмовити.

Матеріали позовної заяви з додатками повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя: