АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/20/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1110/15Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Карнауха П.М.

Суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади Середняківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади Середняківської сільської ради, третя особа - Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задоволена частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину спадкового майна після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Середняки Гадяцького району, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності по 1/6 частині зазначеного домоволодіння, яке їм належить та на яке відсутні правовстановлюючі документи.

Визнано право спільної часткової власності на домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи по АДРЕСА_1 у вигляді житлового будинку А1, загальною площею 70,4 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сараю Б, гаража В, сараю Г, сараю Д, літньої кухні Е,е, погреба Ж, огорожі № 1, огорожі № 2, колодязя ? ч. - № 3, в розмірі 2/6 частини вказаного домоволодіння за ОСОБА_2, 1/6 частини - ОСОБА_3, 1/6 частини - ОСОБА_4, 1/6 частини - ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,67 га, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованої в с. Середняки Гадяцького району Полтавської області після смерті ОСОБА_6, що належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та рішення Середняківської сільської ради Гадяцького району № 12 від 6 грудня 1996 року.

Залишено відкритою 1/6 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в домоволодінні, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Вказане рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 оскаржив позивач ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зазначених вимог.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд не взяв до уваги ту обставину, що його батько ОСОБА_6, який доводиться племінником ОСОБА_7, за життя проживав з останньою більше одного року, та у відповідності до ст. 531 ЦК УРСР в редакції 1963 року є її спадкоємцем, що підтверджується наданими суду документами; не застосував п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 р., за яким правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, а тому за нормами ЦК України 2004 року ОСОБА_6 також є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 та незалежно від дати смерті спадкодавця до даних правовідносин повинні застосовуватися правила книги шостої ЦК України 2004 року, оскільки спадщину ніхто зі спадкоємців не прийняв до набрання чинності цим Кодексом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_8, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 12.09.2001 р. ОСОБА_6 заповів все належне йому майно ОСОБА_2

За даними погосподарської книги Середняківської сільської ради станом на 01.07.1990 р. членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7

ОСОБА_6 на праві приватної власності на землю згідно Державного акту сер. НОМЕР_1 належить земельна ділянка площею 0,67 га для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Середняки Гадяцького району Полтавської області померла ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_1. - ОСОБА_6, який доводився їй племінником, а вона йому тіткою.

За інформацією Середняківської сільської ради на час смерті ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала АДРЕСА_1 разом з позивачами та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За інформацією Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Також, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що померлий ОСОБА_6 був племінником ОСОБА_7, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_5.; за нормами ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, племінник не входив до кола спадкоємців, а тому не міг прийняти спадщину за законом після померлої тітки; позивач не вказав, за яких правових підстав ОСОБА_6 успадкував після померлої тітки 1/6 частину зазначеного домоволодіння, а дані щодо інших спадкоємців відсутні, у зв'язку з чим 1/6 частина домоволодіння за вказаною адресою залишилася відкритою.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах права, виходячи з наступного.

Як зазначено у Прикінцевих та Перехідних положеннях Цивільного кодексу України від 01.01.2004 р., цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Положення Цивільного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. N7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

За правилами ст.525 ЦК УРСР (1963р. ), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 ЦК УРСР).

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР).

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК УРСР).

Статтею 531 ЦК УРСР 1963 р. встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Інших черг спадкоємців ЦК УРСР не передбачено.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., а тому місцевим судом обґрунтовано застосовано до правовідносин норми ЦК Української РСР 1963 року, що регулюють питання спадкування та зроблено вірний висновок стосовно того, що ОСОБА_6 не відноситься до кола спадкоємців померлої ОСОБА_7

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні докази про те, що за життя ОСОБА_6 перебував на утриманні померлої ОСОБА_7 не менше одного року до її смерті, а довідка виконкому Середняківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від січня 2015 р. № 02-20/44 (а.с.46) не доводить цю обставину.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

Таким чином, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зазначеній частині.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ П.М. Карнаух

СУДДІ /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Т.О.Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області П.М.Карнаух