Справа № 761/789/15-ц
Провадження №2/761/2549/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Калугіній М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3, щомісяця у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2005 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 167. Після розірвання шлюбу спільна донька - ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згоди між батьками про добровільне виконання свого обов`язку з приводу утримання дитини до досягнення нею повноліття не досягнуто.

У судове засідання з`явився позивач, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

01 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 167.

У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 08 вересня 2006 року).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Як вказує позивач у позовній заяві, на час звернення з позовом до суду сторони разом не проживають, спільна дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідач у витратах на доньку участі не приймає.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом під час розгляду справи не встановлено, що платник аліментів має проблеми зі здоров'ям, наявності у останнього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, доньки, сина, або інших обставин, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 17 березня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: