У х в а л а

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Романюка Я.М.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2015 року в справі за заявою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів у м. Києві про розкриття публічним акціонерним товариством «Банк національні інвестиції» інформації, що містить банківську таємницю щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Українська нафтогазова компанія+»,

в с т а н о в и л а:

31 серпня 2015 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві (далі -

ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пунктів 1, 2 та 4 статті 355 ЦПК України.

У заяві ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва

від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2015 рок, у задоволенні їх заяви відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на зазначені судові рішення на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві просить скасувати судові рішення та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві наводить ухвалу Верховного Суду України

від 27 січня 2010 року та постанови Верховного Суду України від 24 червня та 7 жовтня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 4 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено факт незнаходження платника за місцем його реєстрації та не використані всі надані законодавством можливості для отримання необхідної інформації.

У наданих для порівняння:

- постановах Верховного Суду України від 24 червня 2014 року, скасовуючи ухвали Вищого адміністративного суду України та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд України виходив з того, що видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника міліції до закінчення трьохмісячного строку є правомірною, якщо таке прохання міститься в рапорті та отримано згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін;

- постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року, скасовуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд України виходив з того, що Міністерство оборони України не здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Державного підприємства з обслуговування повітряного руху України, та не несе відповідних зобов'язань зі здійснення таких видатків;

- ухвалі Верховного Суду України від 27 січня 2010 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції виходив з того, що суд належним чином не перевірив доводи ДПІ щодо необхідності розкриття банківської таємниці.

Доводів, які б свідчили про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно положень, передбачених пунктами 2,4 статті 355 ЦПК України заява не містить.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за заявою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів у м. Києві про розкриття публічним акціонерним товариством «Банк національні інвестиції» інформації, що містить банківську таємницю щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Українська нафтогазова компанія+» за заявою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів у м. Києві про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема