Справа № 1316/4783/12 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/609/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
Провадження: №22-ц/783/225/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

При секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення та окрему ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Сокільницької сільської ради про визнання рішень сільської ради, державного акту на право приватної власності на землю недійсними, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди.

Рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 37 від 17.12. 2002 року "Про надання земельних ділянок у приватну власність в с. Сокільники" в частині п. 1. 4 (надання безкоштовно у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0972 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та долучену земельну ділянку площею 0,0974 га для ведення ОСГ ОСОБА_2, - визнано протиправним та скасовано.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.07. 2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 37 від 19.12. 2002 року "Про надання земельних ділянок у приватну власність в с. Сокільники", - визнано недійсним.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в користь ОСОБА_3 8, 5 грн. понесених позивачем судових витрат.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в користь ОСОБА_4 8,5 грн. понесених позивачем судових витрат.

У зобов'язанні ОСОБА_2 вивезти сміття із земельної ділянки площею 0,0800 га, - відмовлено.

У визнанні протиправним рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 95 від 31.10. 2000 року "Про вилучення земельної ділянки", - відмовлено.

У визнанні протиправним рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 195 від 31.12. 2000 року "Про долучення земельної ділянки до присадибної в с. Сокількиники", - відмовлено.

У стягненні з ОСОБА_2 та Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 20 000 грн. в якості відшкодування за заподіяну моральну шкоду, - відмовлено.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про: визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Сокільницької сільської ради від 28.09.1994р. в частині надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,08 га у с. Сокільники для будівництва та обслуговування житлового будинку; визнання недійсним та скасування Державного акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 08.02.2002р. Сокільницькою сільською радою, на підставі рішення третьої сесії другого скликання Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.09.2003р., укладений між ОСОБА_6 (від імені якої за довіреністю виступала ОСОБА_7) та ОСОБА_3; зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована у с. Сокільники по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_4) та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 23.07.2003р., що виражаються у обмеженні його доступу до земельної ділянки, його самовільному освоєнні, обгородженні та іншими діями, що обмежують право володіння та користування земельною ділянкою; стягнення судових витрат.

Окремою ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.07.2014 року зобов'язано прокуратуру Львівської області провести перевірку щодо наявності у діях посадових та службових осіб Сокільницької сільської ради Пустомитівського району, адвоката Волинець Андрія Ориславовича ознак складів кримінальних правопорушень передбачених КК України по факту підробки рішення Сокільницької сільської ради №95 від 31.10.2000 року "Про надання земельної ділянки у тимчасове користування товариству "Придорожне" та Рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району №195 від 31.12.2000 року "Про долучення земельних ділянок до присадибних в с. Сокільники".

Рішення та ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом не взято до уваги те, що Сокільницькою сільською радою не приймалося рішення про передачу у власність спірної ділянки ОСОБА_4, а відтак таке рішення не могло спричинити будь - яких правових наслідків для ОСОБА_4 в частині набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. Також стверджує, що суд задоволив позов ОСОБА_3 незаважаючи на те, що на момент пред'явлення позову він не набув права власності на спірну земельну ділянку.

В апеляційній скарзі на окрему ухвалу суду ОСОБА_2 просить окрему ухвалу суду скасувати.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Покликається на те, що у суду не було достатніх підстав для того, щоб зробити висновок про те, що рішення Сокільницької сільської ради є підробленими.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до наказу №91 по радгоспу «Львівський» від 25 березня 1989 року ОСОБА_4 виділено земельну ділянку, площею 0,08 га для індивідуального будівництва в с. Сокільники (т.1, а.с. 3).

Згідно Сокільницької сільської ради від 28 вересня 1994 року ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку, площею 0,08 га в с. Сокільники.

На підставі зазначеного рішення сільської ради, 08 лютого 2002 року ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2460 га, в тому числі і на земельну ділянку, площею 0,08 га в с. Сокільники (т. 1, а.с. 7).

У відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 вересня 2003 року ОСОБА_4 відчужила ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,08 га в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області.

Пунктами 1,4 Рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №37 від 17 грудня 2002 року ОСОБА_2 передано у приватну власність долучену земельну ділянку, площею 0,0974 га для ведення особистого селянського господарства (т.2, а.с. 35). На підставі зазначеного рішення, 23 липня 2003 року ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0974 га в АДРЕСА_1 Пустомитівського району.

Задовільняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині визнання протиправним та скасування рішення Сокільницької сільської ради №37 від 17 грудня 2002 року, а також визнаючи недійсним Державний акт про право власності на спірну земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно виходив з того, що спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку була виділена ОСОБА_4, яку та приватизувала, а в подальшому відчужила ОСОБА_3 Останній і є законним власником зазначеної земельної ділянки.

Натомість рішення Сокільницької сільської ради №37 від 17 грудня 2002 року «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2.» приймалося на підставі рішень даної сільської ради №95 від 31 жовтня 2000 року «Про вилучення земельної ділянки площею 0,08 га у ОСОБА_4.» та №195 від 31 грудня 2000 року «Про доручення земельної ділянки, площею 0,08 га до присадибної ділянки ОСОБА_2.».

Однак, як беззаперечно встановлено судом, Сокільницькою сільською радою рішення про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_4 31 жовтня 2000 року, та про долучення спірної земельної ділянки до присадибної ділянки ОСОБА_2 31 грудня 2000 року - не приймалося.

В матеріалах справи наявні копії рішення №95 від 31 жовтня 2000 року, №195 від 31 грудня 2000 року Сокільницької сільської ради з доданими протоколами до них, які надіслані суду архівним відділом Пустомитівської РДА, 17 січня 2014 року, і з яких видно, що дані рішення приймалися по інших об'єктах та по інших юридичних і фізичних особах.

А відтак, станом на 17 грудня 2002 року у Сокільницької сільської ради не було правових підстав для передачі спірної земельної ділянки (яка попередньо була передана у власність ОСОБА_4.) у власність ОСОБА_2

Тому, вищезазначене рішення Сокільницької сільської ради є неправомірним і підлягає скасуванню, як і визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, який виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі даного рішення сільської ради.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що спірна земельна ділянка не належала ОСОБА_4, оскільки апелянт сам попередньо доводив про вилучення даної земельної ділянки у ОСОБА_4 (вона же ОСОБА_4.) і доручення такої до його присадибної ділянки. Тобто, ОСОБА_2 в суді першої інстанції визнав, що спірна земельна ділянка на відповідній правовій підставі належала ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно виходив з того, що права ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням Сокільницької сільської ради від 28 вересня 1994 року «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4.» жодним чином не порушуються, оскільки на той час ОСОБА_2 не мав жодного відношення до спірної земельної ділянки.

Оспорюваний ОСОБА_2 Державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 відповідає вимогам закону.

Судом вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Судом при розгляді справи виявлено порушення закону, а саме подача в суд завірених копій рішень Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які не відповідають оригіналам таких рішень, у відповідності до ст. 211 ЦПК України виніс окрему ухвалу, яку направив в прокуратуру Львівської області для проведення перевірки щодо наявності в діях певних осіб ознак складів кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

А відтак, в колегії суддів відсутні правові підстави для скасування рішення та окремої ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 312 ч. 1 п. 1, 314 ч. 1 п. 1, 4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення та окрему ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Богонюк М.Я.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.