УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду м. Києва, судді Литвинової Ірини Валеріївни, апеляційного суду м. Києва, судді Барановської Людмили Василівни, Кабінету Міністрів України, про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що, на його думку, вказані ним відповідачі порушили його право у галузі пенсійного забезпечення. Вказував, що він не отримав захисту у судах, оскільки судові інстанції не застосували норми Конституції України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, судову практику Європейського суду з прав людини, чинні норми матеріального та процесуального права. У результаті чого йому була завдана моральна шкода у розмірі 306 тис. грн, яку він просив стягнути на його користь.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року, у відкритті провадження у справі ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись порушення судами норм процесуального права, просить вищевказані судові рішення скасувати й постановити правосудну ухвалу.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відмовивши у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд першої інстанції, з яким вірно погодився й апеляційний суд, правильно виходив із положень Конституції України (ст. ст. 62, 129), роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» про те, що судові рішення оскаржуються у встановленому законом порядку і суд (судді) не можуть бути відповідачами за дії з відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду м. Києва, судді Литвинової Ірини Валеріївни, апеляційного суду м. Києва, судді Барановської Людмили Василівни, Кабінету Міністрів України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько