Провадження 2/331/1155/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., за участю секретаря Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому вказав, що 05 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»укладено договір-заяву № 313731/47370/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті. На виконання п.1 Договору-заяви позивач вніс, а банк прийняв гроші в сумі 5000,00 доларів США на строк з 05 грудня 2014 року по 05 березня 2015 року в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно п.2 договору, за час користування коштами вкладу, протягом строку дії договору, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 12,5% річних. Згідно п.7 договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами. З урахуванням зазначених умов Договору-заяви він втратив чинність 05.03.2015р. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по суму вкладу та процентах в сумі 5124,23 доларів США та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність У заяві наполягає на вимогах позову.

Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Представник відповідача повторно до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»укладено договір-заяву № 313731/47370/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті.

За договором ОСОБА_1 запропонував а банк розмістив вклад в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 у сумі 5000,00 доларів США на строк з 05 грудня 2014 року по 05 березня 2015 року в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно п.2 договору, за час користування коштами вкладу, протягом строку дії договору, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 12,5% річних. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються на рахунок, відкритий у банку НОМЕР_2. Виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 договору, одночасно з поверненням суми вкладу. Поповнення вкладу не проводиться.

Після закінчення строку, визначеного у п.1 цього договору, вклад повертається в порядку, строки та на умовах, передбачених п. 5.1 Основних умов.

Згідно п.7 договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами.

Пунктом 5.1 Основних умов визначено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу, вклад і нараховані проценти підлягають поверненню вкладнику шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. У випадку, коли вкладник не вимагає отримання строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного договором-заявою, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлено тарифами банку та є чинним у період знаходження коштів на вкладі на вимогу.

Вкладник підписанням договору-заяви доручає банку відкрити вкладникові рахунок на вимогу, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку розміщення строкового вкладу, перерахувати суму вкладу зі строкового вкладного рахунку та суму нарахованих процентів з рахунку ля нарахування процентів за вкладом на рахунок на вимогу та після зазначеного перерахування закрити строковий вкладний рахунок на рахунок для нарахування процентів за вкладом. Розмір вкладу на вимогу складається із суми вкладу та суми процентів, нарахованих на вклад.

Проценти на вклад на вимогу нараховуються лише на суму вкладу на вимогу. Нараховані банком проценти на вклад на вимогу не збільшують суму вкладу на вимогу. Для обліку процентів, нарахованих на вклад на вимогу, банк відкриває вкладникові відповідний рахунок.

Рахунок на вимогу закривається банком та дія договору припиняється після повернення коштів вкладнику за його вимогою.

По закінченню строку розміщення вкладу ОСОБА_1 із письмовою заявою про видачу вкладу та процентів не звертався. 19.05.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою (вх.№43) повернути вклад та нараховані на нього проценти. З відповіді відповідача від 20.05.2015 року № 49, позивачу повідомлено, що на теперішній час діє Постанова НБУ № 160 від 03.03.2015 року.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, - які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст.ст.1058 ч.1, 1059 ч.1, 1060 ч.ч. 1, 2 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Підписаний договір-заява та внесення позивачем коштів підтверджують укладання договору банківського вкладу та отримання відповідачем депозитних коштів в сумі 5000,00 доларів США.

На день звернення до суду відповідач не здійснив повернення суми вкладу та нараховані відсотки у сумі 5124,23 доларів США, що підтверджується банківською випискою від 15.05.2015р. по рахунку НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. 11, 526, 611, 1058, 1060, 1066 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 за договором банківського вкладу № 313731/47370/3-14 від 05.12.2014р. суму вкладу у розмірі 5124, 23 доларів США (п'ять тисяч сто двадцять чотири долари 23 центи США).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в сумі 1088,90 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мінасов