Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/385/15 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Панкеєва О.В.,

Кухаря С.В.,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року по справі за позовом Криворізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , 3-ті особи Бердянська районна державна адміністрація, управління Держземагенства у Бердянському районі, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу, -

В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2013 року Криворізький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України звернувся до суду з вищевкзаним позовом до ОСОБА_1 , зазначивши, що рішенням сесії Бердянської районної ради народних депутатів № 7 від 28.12.2000 року земельна ділянка площею 2,0000 га передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, про що свідчить державний акт серії ІІ -ЗП № 001486, виданий Бердянською районною радою 17.05.2001 року.

Наказом Головнокомандуючого військ протиповітряної оборони Збройних сил України № 75 від 05.11.2003 року військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 , якій передано казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої військової частини НОМЕР_2 .

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 вказана земельна ділянка площею 2,0000 га незаконно вилучена із користування військової частини НОМЕР_1 та переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року вказане розпорядження скасоване. Проте під час розгляду справу у господарському суді головою Бердянської РДА видано розпорядження Бердянської РДА № 386 від 30.06.2010 року Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради, і згідно до п. 2 розпорядження безоплатно передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,000 га. Останнім отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 923573 від 02.08.2010 року, здійснено його державну реєстрацію.

Посилаючись на той факт, що земельна ділянка перебуває у користуванні в/ч НОМЕР_1 , а відповідачу її надано незаконно, позивач просить суд повернути від відповідача вказану земельну ділянку належному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_1 , визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий на ім`я відповідача і скасувати запис про його державну реєстрацію.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просить його скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до п. 3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд без врахування всіх обставин справи виходив з правомірності вилучення спірної земельної ділянки із земель оборони та передачи її у власність ОСОБА_2 ..
З матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Бердянської районної ради народних депутатів № 7 від 28.12.2000 року земельна ділянка площею 2,0000 га передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, про що свідчить державний акт серії ІІ -ЗП № 001486, виданий Бердянською районною радою 17.05.2001р..

Наказом Головнокомандуючого військ протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 року військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 , якій передано казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

За змістом Положення про порядок надання в користування земель для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483, право надання згоди на вилучення земельних ділянок для потреб Збройних Сил України належить Міністерству оборони України.

За приписами ст., ст. 141-143 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, а також примусове припинення права на земельну ділянку у судовому порядку.

При цьому згідно до норм ст. 21 ЦКУкраїни суд визнає незаконним акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Доказів надання згоди Міністерством Оборони відмови від права постійного користування спірною земельною ділянкою, а також судових рішень про це матеріали справи не містять, а навпаки мається рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року про скасування розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 про вилучення земельної ділянки площею 2,0000 га із користування військової частини НОМЕР_1 та про переведення до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яким встановлено порушення процедури вилучення спірної земельної ділянки, що правонаступником військової частини НОМЕР_2 є військова частина НОМЕР_1 і раніше видані акти на право постійного користування землею залишаються чинними.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

З наведеного слідує, що при ліквідації військової частини НОМЕР_2 до її правонаступника - військової частини НОМЕР_1 перейшло право постійного користування земельну ділянку площею 2,0000 га ліквідованої військової частини НОМЕР_2 .

Проте під час розгляду справу у господарському суді головою Бердянської РДА видано розпорядження Бердянської РДА № 386 від 30.06.2010 року Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради, і за п. 2 розпорядження безоплатно передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000га. Останнім отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №923573 від 02.08.2010р., здійснено його державну реєстрацію.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади.

Отже, оскільки вилучення спірної земельної ділянки відбулося з порушенням законодавчо визначеного порядку вилучення земель оборони, що суперечить Конституції та законам України, вказана земельна ділянка площею 2,0000 га, яка правомірно знаходилася в користуванні на підставі раніше виданих державних актах на право постійного користування військової частини НОМЕР_1 незаконно перейшла до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району, тому у відповідача не виникло право розпорядження вказаною земельною ділянкою.

З посиланням суду першої інстанції на нову постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 25.03.2014 року, якою було відмовлено у задоволенні позову прокурора до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправними дій, бо на момент прийняття рішення головою Бердянської районної державної адміністрації № 386 від 30.06.2010 року не існувало вищевказаного рішення господарського суду про скасовання розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.2009 року погодиться неможливо так як при розгляді цієї справи за нормами вишевказаного законодавства спірна земельна ділянка зберігала статус земель оборони.

Так повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства не мала, то маються підстави для визнання в силу ст. 21 ЦК України виданого на підставі розпорядження № 386 від 30.06.2010 року на ім`я ОСОБА_1 державного акту серія ЯК № 923573 недійсним обґрунтовуються встановленими судовими рішеннями фактами, а тому земельна ділянка площею - 2,000 га підлягає поверненню землекористувачу шляхом витребування її з володіння відповідача.

Враховуючи наведене, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про часткове задоволення позову прокурора в частині визнання недійсним виданого на ім`я відповідача державного акту про право власності на земельну ділянку та про повернення останньої землекористувачу в особі військової частині НОМЕР_1 .

Щодо заявлених прокурором вимог про скасування запису про державну реєстрацію оспорюваного державного акту, то вони задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не належить до передбаченого законом способу захисту порушеного права, бо не погоджується з положенням Закону України від 01.07.2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 243,60 грн., бо при подачі позову прокурор був звільнений від його сплати, а також на користь апелянта підлягає стягненню - 121, 80 грн. судового збору, сплаченого останнім при подачі апеляційної скарги.

При цьому неявка в судове засідання відповідача при апеляційному перегляді справи, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, на висновку суду не впливає, що не позбавляє його права на отримання у власність іншої земельної ділянки у визначеному законом порядку.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів
В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року у цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

„ Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт серії ЯК № 923573 на право власності на земельну ділянку площею 2,000 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданого ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 386 від 30.06.2010 року та зареєстрованого 09 серпня 2010 року за № 72 в Кнізі записів реєстрації актів на право власності на землю.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 2,000 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за належністю - Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати судового збору у розмірі 121,80 грн.. зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , юридична адреса АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: