Справа № 2-3179/12
РІШЕННЯ

26.02.2015 р. ІМЕНЕМ УКРАЇНИ м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю прокурора прокуратури м. Житомира ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом прокурора міста Житомира в інт. Управлінням МНС та у справах захисту

населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в особі Департаменту

цивільного захисту населення Житомирської обласної держадміністрації

до комунального підприємства "Житомирбудзамовник" ЖМР,

ОСОБА_5 та ОСОБА_3,

про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 08.09.2011 р. та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Житомира звернувся до суду із наведеним вище позовом, в якому зазначає, що 30.12.2004 р. між Головним управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації (забудовником), Обласним міжгосподарським об'єднанням по капітальному будівництву (замовником) та КП "Житомирбудзамовник" ЖМР (підрядником) укладено угоду про дольову участь у фінансуванні житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно умов договору замовник і підрядник зобов'язувались за рахунок коштів забудовника побудувати 2587,41 м2 загальної площі житла у вказаному будинку. Кількість квартир, їх склад і площа мали бути визначені додатковою угодою, однак така угода укладена не була.

Після прийняття будинку в експлуатацію між Обласним міжгосподарським об'єднанням по капітальному будівництву і Управлінням з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з однієї сторони та КП "Житомирбудзамовник" ЖМР з іншої сторони виник спір щодо площі житла, яке мало бути передано на виконання вищезгаданої угоди про дольову участь у будівництві.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.06.2010 р. зобов'язано КП "Житомирбудзамовник" ЖМР передати Управлінню 1078,42 м2 загальної площі квартир у будинку АДРЕСА_1. Рішення перебуває на виконанні у Богунському ВДВС Житомирського МУЮ. На виконання вказаного рішення суду КП "Житомирбудзамовник" ЖМР в односторонньому порядку визначило перелік квартир, які передаються Управлінню, загальною площею 691,8 м2, а саме: №№ 239, 256, 280, 284, 286, 287, 312, 316, 320, 321. Однак прийняття-передача квартир у будинку АДРЕСА_1, у тому числі й спірної квартири № 256, між КП "Житомирбудзамовник" ЖМР та Управлінням на виконання договору від 30.12.2004 р. не відбулося.

На підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2011 р., яким за КП "Житомирбудзамовник" ЖМР визнано право власності на ряд квартир у згаданому вище будинку, у тому числі на квартиру № 256, та яке в подальшому скасовано апеляційною інстанцією при його перегляді, комунальне підприємство, всупереч вимогам договору про пайову участь у будівництві житла № 12 від 21.12.2004 р. та угоди від 30.12.2004 р. про дольову участь у фінансуванні житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1, 08.09.2011 р. уклало договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_5, яка 17.10.2011 р. відчужила дану квартиру ОСОБА_3 Спірна квартира вибула з власності та володіння Управління поза його волею, підтвердженням чому є матеріали кримінальної справи за фактом зловживання службовими особами КП "Житомирбудзамовник" ЖМР службовим становищем, що призвело до тяжких наслідків за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а Управління (правонаступник - Департаменту цивільного захисту населення Житомирської облдержадміністрації) в силу ст. 876 ЦК України є власником спірної квартири.

Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги у поданій 14.07.2014 р. заяві, прокурор просить: 1) визнати за Департаментом цивільного захисту населення Житомирської облдержадміністрації право власності на квартиру № 256, яка розташована у будинку АДРЕСА_1; 2) визнати договір купівлі-продажу спірної квартири укладений 08.09.2011 р. між КП "Житомирбудзамовник" ЖМР і ОСОБА_5 - недійсним; 3) витребувати спірну квартиру у ОСОБА_3 і передати її Департаменту цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2014 р., прокурор Гресько І.В. позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позові.

КП "Житомирбудзамовник" ЖМР свого уповноваженого представника у судові засідання не направило, про час і місце розгляду справи повідомлялось завчасно належним чином, причин неявки суду не відомі.

ОСОБА_3, її представник ОСОБА_2, а також уповноважений представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, на момент вчинення правочину рішення Богунського районного суду м. Житомира, яким визнано право власності за КП "Житомирбудзамовник" на спірну квартиру, було чинним, а Управління не має права ставити питання про витребування спірної квартири, оскільки не є та ніколи не було її власником, а тому підстав для її витребування не має.

Крім того зазначили, що квартира № 256 не визначена сторонами договору про дольову участь як така, що підлягає передачі після здачі в експлуатацію.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що між КП "Житомирбудзамовник" ЖМР як виконавцем і Обласним міжгосподарським об'єднанням по капітальному будівництву як пайовиком 21.12.2004 р. укладено договір про пайову участь у будівництві житла під № 12.

У подальшому 30.12.2004 р. між Головним управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (правонаступником якого є Департамент цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації) як забудовником, Обласним міжгосподарським об'єднанням по капітальному будівництву як замовником та КП "Житомирбудзамовник" ЖМР як підрядником укладено угоду про дольову участь у фінансуванні житлового будинку АДРЕСА_1. За умовами договору підрядник за рахунок забудовника зобов'язався побудувати у даному будинку 2587,41 м2 загальної площі житла.

Згідно норм п. 2.5 угоди про дольову участь, п. 3.3 договору про пайову участь кількість квартир та їх склад повинні бути підтверджені сторонами шляхом укладення додаткової угоди. Однак вказана додаткова угода укладена не була.

У серпні 2008 року, а також у лютому 2010 року комунальне підприємство одноособово склало адресний перелік квартир, які повинні бути передані інвесторам (фізичним та юридичним особам).

Так, згідно даного переліку квартира АДРЕСА_1 повинна бути передана Обласному міжгосподарському об'єднанню по капітальному будівництву.

Всі повноваження щодо розподілу коштів та отримання житла переведено від ГУПСЗН Житомирської облдержадміністрації до Управління з питань надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської ОДА на підставі розпорядження голови Житомирської ОДА "Про розпорядника коштів на фінансування програм, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи" від 31.01.2006 р. за № 21 та акту прийому - передачі від 02.02.2006 р. заборгованості, що утворилася станом на 01.01.2006 р. за КПКВ 3205050 "Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

16.06.2010 р. згідно рішення Господарського суду Житомирської області КП "Житомирбудзамовник" ЖМР зобов'язано передати згаданому вище Управлінню 1078,42 м2 житла, що у будинку № 21 по вул. Народицькій м. Житомира для виконання умов договору про пайову участь і угоди про дольову участь. Судовим рішенням визначено лише кількість квадратних метрів, які підлягають передачі, але воно не містить вказівки на конкретні номери квартир даного будинку, які повинні бути передані на виконання договірних зобов'язань між сторонами.

Зі змісту умов угоди про дольову участь та договору про пайову участь у будівництві житла вбачається, що будинок приймається в експлуатацію після затвердження акту державною комісією на введення житла в експлуатацію.

Так, комунальним підприємством була дотримана дана вимога. Державною приймальною комісією, утвореною рішенням Житомирського міського виконавчого комітету від 25.04.2008 р. за № 308 прийнято в експлуатацію дев'ятиповерховий 90-квартирний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт, який затверджено 10.07.2008 р. згідно рішення № 507 Виконкому Житомирської міськради, зі змісту якого встановлено, що будинок відповідає встановленим будівельним нормам та здійснено всі роботи, що передбачені проектною документацією.

Однак після прийняття будинку в експлуатацію у липні 2008 року, що підтверджується актом державної приймальної комісії від 10.07.2008 р. Управління відмовилось від прийняття запропонованих КП "Житомирбудзамовник" ЖМР квартир, посилаючись на невідповідність технічного стану квартир встановленим будівельним нормам та робочому проекту з будівництва даного будинку, що визнавалося сторонами і підтверджується відповідними актами.

08.09.2011 р. між КП "Житомирбудзамовник" ЖМР, як продавцем, і ОСОБА_5, як покупцем, укладено договір купівлі - продажу квартири № 256, що за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.2 даного договору на час його укладення вказана квартира належала продавцю на праві власності згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2011 р.

Рішенням колегії суддів апеляційного суду Житомирської області від 02.04.2012 р. вказане рішення у частині задоволених вимог було скасовано і відмовлено у задоволенні позову КП "Житомирбудзамовник" ЖМР.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ст. 328 цього ж Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності із ч.ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором, згідно ст. 876 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підрядником КП "Житомирбудзамовник" ЖМР та замовником Управлінням з питань надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської ОДА не було укладено додаткової угоди для визначення квартир (їхньої кількості, конкретних номерів, складу і площі), що мали бути передані на виконання умов п. 2.5 угоди про дольову участь у фінансуванні житлового будинку по вул. Народницькій, 21 в м. Житомирі та умов п. 3.3 договору про пайову участь у будівництві житла у м. Житомирі, а також рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2010 р.

Таким чином, додаткова угода для визначення конкретних об'єктів нерухомого майна, а саме: квартир, між сторонами укладена не була, а житлова площа 1078,42 м2 у вказаному будинку, яка згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2010 р. підлягала передачі Управлінню з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської облдержадміністрації, не була визначена в натурі у вигляді квартир із зазначенням їхніх відповідних номерів, і при цьому Управління відмовилось від прийняття квартир запропонованих КП "Житомирбудзамовник" ЖМР.

Так, належних доказів того, що квартира АДРЕСА_1, є тим нерухомим майном, яке згідно вказаних вище договорів мало бути передано КП "Житомирбудзамовник" ЖМР Управлінню з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської ОДА на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2010 р., прокурором не надано.

Суд вважає безпідставними посилання прокурора на положення ст. 876 ЦК України в частині вимог щодо визнання права власності за Департаментом цивільного захисту населення Житомирської ОДА (на час укладення договорів - Управлінням з питань надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської обласної державної адміністрації), так як останнє, будучи стороною угоди про дольову участь у фінансуванні житлового будинку АДРЕСА_1 від 30.12.2004 р., не було замовником будівельних робіт, а його права і обов'язки визначені як забудовника, а замовником будівництва було Обласне міжгосподарське об'єднання по капітальному будівництву.

З огляду на вищевказане, враховуючи, що згідно ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, суд вважає, що у забудовника будинку, що по АДРЕСА_1 - Управління з питань надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської ОДА, правонаступником якого є Департамент цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, право власності на квартиру № 256 у даному будинку не виникло. При цьому, невиконання підрядником визначених угодою про дольову участь у фінансуванні житлового будинку по АДРЕСА_1 від 30.12.2004 р. обов'язків щодо передачі забудовнику житлової площі даного будинку не свідчить про виникнення в останнього права власності на збудовані квартири, і у т.ч. на спірну квартиру, а є підставою для настання відповідальності, передбаченої умовами договору і законом.

Тому суд не знаходить підстав для визнання за Департаментом цивільного захисту населення Житомирської ОДА права власності на спірну квартиру № 256 у будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 658 цього ж Кодексу право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Положеннями ч.ч. 1 і 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно п. 8 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (ст.ст. 205-210, 640 ЦК України).

Зі змісту нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 08.09.2011 р., укладеного між КП "Житомирбудзамовник" ЖМР і ОСОБА_5, вбачається, що право власності на відчужувану квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано 11.08.2011 р. КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської облради за продавцем КП "Житомирбудзамовник" ЖМР під реєстраційним номером 34372399. Право власності на дане нерухоме майно виникло у продавця згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2011 р. у цивільній справі № 2-3217/11, яке на момент укладення спірного договору було чинним.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що на момент укладання вищенаведеного договору купівлі - продажу квартири, сторонами були додержані вимоги, встановлені ст. 203 ЦК України необхідні для чинності правочину, оскільки продавець мав передбачене ст. 658 ЦК України право продажу зазначеного в договорі товару.

Так, згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо, зокрема майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Досліджені судом докази і встановлені обставини свідчать про те, що квартира АДРЕСА_1 до відчуження її 08.09.2011 р. КП "Житомирбудзамовник" ЖМР добросовісному набувачу ОСОБА_5 не належала на праві власності Управлінню з питань надзвичайних ситуацій у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Житомирської облдержадміністрації і не перебувала у володінні, а також не вибувала з нього поза волею Управління. Тому підстав для витребування і передачі вказаної квартири відсутні.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів із дня отримання копії даного рішення.

Суддя В.О. Корицька