У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона, Орган опіки та піклування Дніпровського району м. Херсона, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що з 21 липня 2006 року по 04 грудня 2008 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, у якому мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 участі у вихованні дитини не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, допомоги не надає та несвоєчасно сплачує аліменти на утримання сина, у зв'язку з чим просила позбавити його батьківських прав відносно дитини ОСОБА_8.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки відповідача щодо ухилення від виховання сина. При цьому зазначив, що позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав не буде відповідати інтересам дитини.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська