Справа пр. №2/756/5672/15
У Х В А Л А

07 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про скасування реєстрації на транспортний засіб, визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про скасування реєстрації на транспортний засіб, визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя, зобов'язання вчинити певні дії.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Окрім цього, згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема позивачем не зазначено ціну позову, хоча нею заявляється вимога майнового характеру про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю цього майна, тобто його дійсною вартістю.

Підпунктом а) п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Крім того, відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України №3674-VI підлягає сплаті за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості рухомого майна, яке позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Так, позивачем також заявляються вимоги про скасування реєстрації права власності на автомобіль та зобов'язання ОСОБА_3 повернути цей автомобіль, тобто дві вимоги немайнового характеру.

П.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Оскільки позивачем заявляється дві вимоги немайнового характеру, то судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243,60 грн., однак, виходячи з того, що позивачем заявляється дві вимоги немайнового характеру про скасування реєстрації права власності на автомобіль та зобов'язання ОСОБА_3 повернути цей автомобіль, то судовий збір сплачений нею не в повному обсязі. Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору окремо за кожну з вимог немайнового характеру або загальною сумою за всі такі вимоги, враховуючи ставки судового збору, встановлені Законом України "Про судовий збір".

Крім того, згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч.2 цієї статті визначений загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд скасувати реєстрацію права власності автомобіля марки "Hyundai", державний номер НОМЕР_1, однак, не зазначає посилання на законодавчі норми, які передбачають даний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, позивачеві слід уточнити свої позовні вимоги.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, про скасування реєстрації на транспортний засіб, визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю подружжя, зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 15.09.2015 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька