У Х В А Л А

01.09.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про встановлення порядку побачень з дитиною та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про встановлення порядку побачень з дитиною та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Ухвалою судді від 21.08.2015 р. вказана заява залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам п.п. 3, 5, 6 ч. 2, ч.ч. 4, 5 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 4 та ч. 5 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Звертаючись з позовом до суду, позивачами не зазначено, чи надано органом опіки та піклування висновок по суті заявленого позову, чи зверталися позивачі до органу опіки та піклування щодо отримання висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0.2 розміру мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачами при подачі позовної заяви не надано документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі відповідно до кожної самостійної вимоги немайнового характеру, враховуючи зміст позовних вимог, який складається з кількох самостійних вимог, а саме: заборона відповідачці чинити перешкоди у спілкуванні та у вихованні батькові - позивачеві ОСОБА_1 з його сином; заборона відповідачці чинити перешкоди у спілкуванні та у вихованні бабі та діду - позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно з їхнім онуком; встановлення безперешкодного порядку спілкування для батька - позивача ОСОБА_1 з сином; встановлення безперешкодного порядку спілкування для баби та діда - позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно з онуком.

Як роз'яснено у пунктах 10, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. Якщо до суду звертаються кілька позивачів із вимогою немайнового характеру до одного або кількох відповідачів, коли ціна позову відсутня і частину кожного з позивачів у такій ціні визначити неможливо, а предмет позову за вимогами кількох позивачів є одним і тим самим, можлива сплата судового збору одним чи кількома з них у розмірі, передбаченому підпунктом 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. У разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З урахуванням викладеного, позивачам необхідно усунути зазначені недоліки та додати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви, яка складається з кількох самостійних вимог немайнового характеру відповідно, з урахуванням доданої квитанції про сплату судового збору в сумі 243.6 грн.

Копію ухвали надіслано позивачам та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що 28.08.2015 р. копію ухвали позивачами отримано.

На виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху 28.08.2015 р. позивачами подано заяву про усунення недоліків, у якій ними викладено обставини про відсутність висновку органу опіки та піклування, а також те, що ними вже було сплачено судовий збір в розмірі 243.6 грн., оригінал квитанції про сплату якого був доданий до позовної заяви.

До заяви про усунення недоліків позивачами додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 243.6 грн., що була приєднана до поданої позовної заяви.

З огляду на викладене, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху від 21.08.2015 р. позивачами не виконано, так як не було подано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви, яка складається з кількох самостійних вимог немайнового характеру відповідно, з урахуванням доданої квитанції про сплату судового збору в сумі 243.6 грн., у відповідності до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з якими якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України та вважати її неподаною і повернути позивачам.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про встановлення порядку побачень з дитиною та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз'яснити позивачам, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сарай А.І.