Справа № 463/5579/13 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/4740/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О

та з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, третьої особи: Львівської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дане рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 26.06.2003 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №634 «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові». Пунктом 37 додатку до даної ухвали передано гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0852 га для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1. Таким чином, в користуванні власників житлового будинку перебуває земельна ділянка площею 852 кв.м. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_1 у м. Львові, згідно варіанту №1 користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у м. Львові в частках ? і ? відображеного в Таблиці №4 до Висновку експертизи №012/15.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні власників будинковолодіння АДРЕСА_1: ОСОБА_2 - 69/100 частин будинковолодіння, ОСОБА_7 - 120/800 частин будинковолодіння, ОСОБА_4 - 66/800 частин будинковолодіння та ОСОБА_5 - 62/800 частин будинковолодіння у відповідності до варіанту №1 додаткової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року №012/15.

Рішенням Львівської міської ради від 26.10.1953 року №1596 (а.с.12) за будинком АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 827,5 м.кв.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2004 року (а.с.74), у власність співвласникам будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 передано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 852 м.кв.

Даний державний акт було скасовано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2012 року.

З висновків будівельно-технічної експертизи від 09.04.2014 року №017/14 (а.с.37-51) та додаткової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року №012/15 (а.с.132-161), при визначенні можливих варіантів користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 експерт виходив в першому випадку із площі земельної ділянки 905 м. кв., що перебувала у фактичному користуванні власників будинковолодіння, а при вирішенні додаткової експертизи із площі земельної ділянки 852 м. кв., відведеної для приватизації. При цьому, при вирішенні питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою виходячи із її площі 827,5 м. кв., експерт дійшов висновку про неможливість визначення в такий спосіб порядку користування земельною ділянкою через відсутність можливості визначити межі цієї ділянки.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення районний суд обґрунтовано виходив з того, що у користуванні власників будинковолодіння АДРЕСА_1 перебуває земельна ділянка площею 827,5 м. кв., а жодних належних та допустимих доказів про наявність у їхньому користуванні земельної ділянки площею 852 м.кв. не надано.

Відтак, судом першої інстанції повно та всебічно з»ясовано обставини справи, надано правову оцінку зібраних по справі доказів, а відтак колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду. Доводи апеляційної скарги щодо неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи колегія судді вважає необґрунтованими.

Тому даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

Таким чином, на підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л.Шумська