Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: комунальне підприємство «Комунальник», публічне акціонерне товариства «Маріупольгаз», про відшкодування витрат з оплати комунальних платежів,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 1 серпня 1995 року, у якому проживала до 16 листопада 2012 року.

У вказаному житловому будинку був зареєстрований та проживав зі своєю сім'єю її рідний брат ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Члени його сім'ї - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишилися проживати у зазначеному домоволодінні.

Враховуючи те, що відповідачі не сплачували вартість комунальних послуг, із урахуванням уточнень, просила стягнути із них ѕ частини, сплачених нею грошових коштів, а саме: за послуги з газопостачання за період 1 липня 2010 року по 25 серпня 2012 року - 4 298 грн 97 коп., за послуги з вивезення побутових відходів за період із 1 липня 2010 року по 31 грудня 2012 року - 270 грн 90 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши положення ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на підставі доказів, які належним чином оцінені, виходив із недоведеності позовних вимог.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: комунальне підприємство «Комунальник», публічне акціонерне товариства «Маріупольгаз», про відшкодування витрат з оплати комунальних платежів.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель