Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому, із урахуванням уточнень, просила стягнути із ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів із травня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 8 412 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у них є спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи із 1 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2, починаючи з травня 2014 року, не сплачує аліментів.

Державним виконавцем боржник неодноразово викликався до ВДВС для сплати заборгованості, був попереджений про кримінальну відповідальність, але заходи щодо відшкодування заборгованості з боку боржника не вживалися.

Згідно із наданою ВДВС довідкою про стягнення аліментів від 18 травня 2015 року станом на 1 січня 2015 року заборгованість по аліментах становить 4 800 грн.

27 січня 2015 року боржником сплачено 3 тис. грн, а 18 березня 2015 року - 3 600 грн, у квітні 2015 року сплачено аліменти у розмірі 600 грн.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 липня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 тис. грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

У решті позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про зменшення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши положення ст. 196 СК України, на підставі поданих доказів, які оцінені відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, правильно здійснивши розрахунок розміру пені та врахувавши майновий стан відповідача, виходив із того, що останній належним чином не виконував свій обов'язок зі сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість, що є підставою для стягнення з нього неустойки.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель