Справа № 369/9240/15-ц
Провадження № 2/369/3860/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2012 року, про визнання права власності на ? частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/8 частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2012 року, про визнання права власності на ? частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/8 частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину будинку, однак, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.05.2012 року видане на імя ОСОБА_3, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Гореничі по вул. Стрілецька, буд. 1 (далі-домоволодіння), визнати вищевказане домоволодіння спільним майном подружжя набутим у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5, та одночасно позивач ставить позовні вимоги в яких просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння, як на майно набуте у період шлюбу, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 1/8 частину домоволодіння, визнати за неповнолітнім сином позивача ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на ? частину домоволодіння, а отже позов містить майнові та немайнові вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, щодо кожної з заявлених позовних вимог.

Однак з доданої позивачем квитанції на суму 3654,00 грн. слідує, що останнім сплачено судовий збір лише за звернення до суду із майновими вимогами, тоді як за немайнові вимоги судовий збір залишився несплаченим, що в свою чергу не відповідає ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року.

Так, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", що набрав чинності 01.11.2011 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2012 року, про визнання права власності на ? частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/8 частину житлового будинку, про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину будинку - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Нікушин