Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

з участю позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Рівненського міського суду від 13 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 13 січня 2010 року вказаний позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист № 2-6383/07 від 08.11.2007 року залишено без виконання. У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку відмовлено за їх безпідставністю.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що судом не було враховано його матеріального стану при призначенні аліментів і того факту, що у 2009 році по місцю його роботи була затримка виплати заробітної плати, у зв'язку з чим не перераховувались аліменти. Зазначає, що суд залишив поза увагою його згоду сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, і вказує, саме таку суму вважає справедливою та обґрунтованою, зважаючи на прожитковий мінімум для дитини до 6 років на 2010 рік та обов'язку батьків утримувати дитину спільно. Доводить, що за рішенням Рівненського міського суду від 01.11.2007 року сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн., не допускаючи заборгованості. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши з нього на користь позивачки на утримання сина аліменти в сумі 300 грн. щомісячно.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляцію підтримала, пояснила, що відповідач в даний час не працює, не заперечує сплачувати аліменти по 500 гривень щомісячно.

Позивачка в судовому засіданні апеляційного суду подала копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, відповідно до якого її прізвище змінено на «ОСОБА_2».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа №2-209/10 Головуючий у 1 інстанції - Герасимчук М.К.

Провадження № 22-ц 787/1347/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом не перевіряється.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із передбаченого законом права стягувача на зміну розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, а також врахував потреби дитини, мінливий характер та розмір доходів відповідача, збільшивши розмір аліментів до 700 грн. щомісячно.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 09.02.2007 року, сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Рівненського міського суду від 01 листопада 2007 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (а.с. 4-5).

У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір аліментів, які стягуються за вищезазначеним рішенням суду, не задовольняють потреб дитини сторін. З віком її потреби збільшилися, що в свою чергу вимагає більших витрат на її утримання. Окрім того, дитина часто хворіє та потребує лікування, що підтверджується медичними документами у матеріалах справи.

При визначенні розміру аліментів суд, згідно вимог ст. 182 СК України, має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають значення для справи.

Постановляючи рішення, місцевий суд врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини, а також встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, і прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів також враховує і той факт, що платник аліментів є фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися таким чином, щоб мати можливість забезпечувати свою дитину у необхідному розмірі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за доцільне виключити із резолютивної частини рішення посилання на те, що встановлений розмір аліментів у сумі 700 грн. щомісячно не повинен бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як таке, що суперечить вимогам чинного законодавства. Так, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що місцевий суд припустився помилок суду при застосуванні норм матеріального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про необхідність зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 13 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів змінити, включивши з резолютивної частини слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Григоренко М.П.

підпис Максимчук З.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.