Ухвала

іменем україни

31 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 липня 2015 року,

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від

03 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 673 грн 28 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 липня 2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого

2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -

Шуліка А.В. просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 липня 2015 року та залишити в силі заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із наявності перед ПАТ КБ «ПриватБанк» невиконаних за кредитним договором зобовʼязань по поверненню тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та сплаті штрафних санкцій (штрафів). Крім того, суд першої інстанції зазначив відсутність пропуску строку позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із безпідставності заявлених позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 7 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2008 у розмірі

30 116 грн 51 коп., яка станом на 30 квітня 2011 року складалася з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 039 грн 51 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 13 795 грн 32 коп.; заборгованості по комісії в розмірі 1 000 грн; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн; штрафу (процентна складова) в розмірі 1 441 грн 72 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Суд апеляційної інстанції встановив, що дія картки закінчилась

01 листопада 2010 року, а нарахування процентів поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, вимоги згідно ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялись, а тому суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 14 липня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко