Номер провадження: 22-ц/785/687/15
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Артеменка І.А., Гончаренко В.М.,

З участю секретаря - Абалдової О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 з участю третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської райадміністрації Одеської міськради про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2014 р.,-

в с т а н о в и л а :

22.10.2013р. позивач звернулась з названим позовом та в обґрунтування своїх вимог посилалась на те,що вона є власником квартири АДРЕСА_1,яку придбала за договором купівлі-продажу в 2007 році.

Як власник майна вона дозволила тимчасово проживати відповідачам без укладення з ними договору найму житлової площі та без реєстрації.

Маючи намір продати квартиру,позивач звернулась до відповідачів з пропозицією звільнити квартиру,однак вони відмовились.

Позивач просила забов*язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення та зняти їх з реєстрації.

Відповідачі та представник третьої особи - органу опіки та піклування в судове засіданні не з*явились.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2013р. позов задоволений.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.02.2014р. заочне рішення скасовано.

При новому розгляді представник відповідача позов не визнав,вважаючи його необґрунтованим,представник органу опіки та піклування з позовом не погодився,вважаючи його таким,що порушує права неповнолітньої дитини.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08.04.2014р. позов задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,заперечення на апеляційну скаргу,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1,яку придбала за договором купівлі-продажу в 2007 році.

Право власності зареєстровано 10.01.2008р. ( а.с.7).

Як власник майна позивач дозволила тимчасово проживати відповідачам по справі,які зареєстровані з 2009 року : ОСОБА_3 -як піднаймач, ОСОБА_5 - як член сім*ї піднаймача.

Маючи намір продати квартиру,позивач звернулась до відповідачів з пропозицією звільнити квартиру,однак вони відмовились.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідачів,суд обґрунтовано виходив з того,що відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те,щоу разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Разом з тим, задовольняючи вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації,суд не врахував,що відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З цієї норми випливає,що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012р.

Крім того, задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про зняття з реєстрації відповідачів, суд не звернув увагу на те,що позивач не визначила відповідачем відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ,який не брав в зв*язку з цим участь у справі.

При таких обставинах колегія суддів вважає помилковим висновок про зняття з реєстрації відповідачів ,тому в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Не може бути підставою для скасування рішення в повному обсязі довод апелянта про те,що він є фактичним власником спірної квартири,оскільки він спростовується рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 25.02.2015р. ,яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири дійсним.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи,що суд неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині зняття відповідачів з реєстрації на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2014 р. скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_6 про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: І.А.Артеменко

В.М.Гончаренко