АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/384/15 Справа № 190/1491/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Легкошерст Ю. В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області

на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, треті особи: П'ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, виконавчий комітет Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, про зобов'язання виділення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області виділити йому земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду в межах колишнього КСП ім. Суворова на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, посилаючись на те, що 07 травня 2013 року відповідно до рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області за ним визнано право на земельну частку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. З питанням виділення йому земельної ділянки він звернувся до П'ятихатської райдержадміністрації, на що отримав відмову з посиланням на те, що виконати рішення суду можливості не має, оскільки на території Лихівської селищної ради відсутні вільні землі бувшої колективної власності, у зв'язку з чим виділення земельної ділянки необхідно здійснювати із земель резервного фонду, а оскільки з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження землями резервного фонду перейшли до головних управлінь Держземагенства у областях йому рекомендовано звернутися саме до цих органів із вказаним питанням. У зв'язку з чим він з відповідним клопотанням звернувся до Головного Управління Держземагенства у Дніпропетровській області, однак відповідачем у виділені йому земельної ділянки було відмовлено, з посиланням на відсутність у них відповідних повноважень, а тому вважає, що відмовою у виділенні йому відповідної земельної ділянки порушено його права.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року позов задоволено та ухвалено: зобов'язати Головне упраління Держземагенства у Дніпропетровській області виділити ОСОБА_2 земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектара із земель резервного фонду, що розташовані на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 07 травня 2013 року П'ятихатським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення, яким визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,55 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.6-7).

Після чого позивач 12 червня 2013 року звернувся із заявою до П'ятихатської районної державної адміністрації про вирішення питання щодо виділення йому земельної частки (паю) в натурі на місцевості (а.с.8), проте 21 червня 2013 року він отримав відповідь згідно якої його було повідомлено, про те, що на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району відсутні вільні землі бувшої колективної власності, що підлягала паюванню, а також дану земельну ділянку можливо виділити із земель резервного фонду. А оскільки землі резервного фонду є державною власністю, розпорядження ними здійснює Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області позивачу рекомендовано звернутися із вказаним питання до цього управління (а.с.8 зв.).

А як вбачається з листів Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області від 26 червня 2014 року за №31-4-0.11-5169/2-14 та управління Держземагенства у П'ятихатському районі Дніпропетровської області за вих №01-19/719 від 12 березня 2014 року, позивачу роз'яснено, що повноваження щодо виділення земельних ділянок, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, належать сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям, а тому дане питання не відноситься до компетенції Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області, крім того, вільні землі колишньої колективної власності, які підлягають паюванню на території Лихівської селищної ради відсутні, а тому викопіювання необхідно надавати із земель державної власності, які були передані в оренду П'ятихатською райдержадміністрацією куди і запропоновано позивачу звернутися для вирішення питання про виконання рішення суду особисто (а.с.11-13).

Крім того, згідно листів Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області № 375 від 15 вересня 2014 року та №384 від 18 вересня 2014 року на території селищної ради вільні землі бувшої колективної власності КСП ім. Суворова відсутні, а землі резервного фонду перебувають поза межами наседених пунктів селищної ради, а тому вирішення цього питання до повноважень Лихівської селищної ради не відноситься (а.с.45, 46).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 правомірно набув право власності на земельну ділянку на підставі рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області, проте реалізувати своє право на виділення йому земельної ділянки не може, через відсутність вільних земель бувшої колективної власності, у зв'язку з чим саме відповідач - Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області зобов'язаний виділити йому земельну ділянку із земель резервного фонду, що розташовані на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.

Так, Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організація" передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, а згідно п.7 цього Указу створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або, які переселяють в сільську місцевість для постійного проживання.

Паювання земель передбачає визначення земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Суд може визнати відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року, право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Згідно п.9 розділу Х Перехідних Положень ЗК України - громадяни-власники земельних часток (паїв) можуть виділяти земельні ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом, а землі різервного фонду спеціально призначаються для перерозподілу, це землі, залишені у державній власності при приватизації земель сільськогосподарських підриємств (ст. 25 ЗК України). Також землі резервного фонду формувалися в Україні під час передачі земель у колективну власність (ст. 5 ЗК України в редакції 1992 року).

В абзаці 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7, роз'яснено, що вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям".

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до пункту "б" частини 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державвних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Частиною 11 ст. 118 ЗК України передбачено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач за рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2013 року набув право на земельну ділянку (пай) розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області; враховуючи, що вільні земельні ділянки колишньої колективної власності, що підлягають паюванню, відсутні; зважаючи на обсяг повноважень відповідача, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та ухвалив справедливе, законне і обґрунтоване рішення про зобов'язання Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області виділити ОСОБА_2 земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 6,55 умовних кадастрових гектар із земель резервного фонду, що розташовані на території Лихівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.

Посилання апелянта на відсутність у позивача права на отримання земельної ділянки із земель резервного фонду та на відсутність у Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області повноважень щодо виділення земельної ділянки позивачу - є безпідставними та не спростовують викладені вище висновки районного суду.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

М.Л. Прозорова