Справа № 758/7581/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Корнієнко Г. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Представник позивача ОСОБА_1 11.08.15р. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на відчуження майна, що належать відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що боржник протягом тривалого часу ухиляється від повернення грошових коштів, які одержав у позику. Також зазначає, що все майно, крім квартири, відповідач оформив на членів родини та інших близьких родичів. Крім цього, у мережі інтернет представником позивача випадково були виявлені об'яви про продаж майна відповідачем, а тому умисні дії відповідача можуть утруднити виконання судового рішення.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З роз'яснення вищевказаної Постанови Верховного Суду України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Однак, зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З доданих до заяви матеріалів не вбачається, що продається саме АДРЕСА_1, що належить відповідачу.

Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 є передчасною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко