Справа № 603/627/15-ц
Провадження №2-о/603/33/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участю секретаря судового засідання Коди О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу

за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа Підлісняннська сільська рада Монастириського району

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-заявник) звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності їй Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668090, виданого Підліснянською сільською радою Монастириського району Тернопільської області на імя ОСОБА_2.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про народження побатькові заявника зазначено як Іванівна, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 1958 році заявник вступила в члени колгоспу «Перше Травня» с.Горожанка Монастириського району Тернопільської області, де їй видали трудову книжку колгоспника.

23 листопада1962 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_3.

Згідно паспорта її імя зазначено як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Підліснянської сільської ради від 17 вересня 2002 року їй передали у приватну власність земельну ділянку площею 1,96 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При виготовленні Державного акту серії Р1 №668090 Підліснянською сільською радою 25 листопада 2002 року помилково було вказано її по батькові «Іфванівна, замість «Іванівна».

Через дану помилку в заявника виникло багато труднощів для реалізації її подальших прав для оформлення документів на отримання майнового паю за надання земельної ділянки в орендуо.

Заявник в судове засідання не зявилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, свої заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Підліснянської сільської ради в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, заявлені вимоги визнають повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для отримання майнового паю за надання земельної ділянки в оренду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Так, на підставі рішення IV сесії IV скликання Підліснянської сільської ради народних депутатів від 17 вересня 2002 року ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 1,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №668090 від 25 листопада 2002 року.

Зверненням ОСОБА_2 до Монастириського районного суду є те, що у вищевказаному документі невірно вказане її побатькові.

Документами, які встановлюють правильне імя заявника по даній справі є паспорт серії МС №266797, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про народження серії ІІ-УР №951290 і згідно записів яких правильне побатькові заявника «Іванівна», а Державний акт виданий на «Іфванівна».

З вищезазначеного випливає, що при складанні правовстановлюючого документа органом, який його складав, була допущена помилка при записі побатькові заявника.

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «Гончар Ганна Іванівна», ІНФОРМАЦІЯ_1 і «Гончар Ганна Іфванівна», є одна і та ж особа.

Отже, факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту серії Р1 №668090, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 та «Гончар Ганна Іфванівна» є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 60, ч. 3 ст. 209, 213-215, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на імя «Гончар Ганна Іфванівна» серії Р1 №668090 від 25 листопада 2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_4