АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Шебуєвої В.А.
при секретаріМішкіній А.В.
за участю: позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7, третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_8, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 72-75/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, не враховані пояснення самого відповідача про те, що у спірному житлі він не проживає з 2006 року, квартирну плату не вносить, проживає в с. Кожухівка Васильківського району Київської області, та добровільно покинув місце проживання у спірній квартирі, забравши всі речі, після чого одружився, однак всупереч положенням ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» своє нове місце проживання не зареєстрував. Крім того, зазначила, що судом не перевірені твердження відповідача щодо чинення йому перешкод для проживання у спірній квартирі, які нічим не підтверджені, оскільки жодних перешкод відповідачу не чиниться, своє місце проживання він залишив добровільно, а з позовом щодо визначення порядку користування спірною квартирою не звертався. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

№ справи 759/21209/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9393 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лопатюк Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, 01.02.2005 р. шлюб між ними розірвано, мають спільних повнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_8

На сім'ю з трьох осіб на право заняття жилого приміщення у квартирі АДРЕСА_1 отримано ордер на жиле приміщення №71497 Серії Б від 18.05.1990 року, виданий на ім'я ОСОБА_6 / а.с.5/

Відповідно до довідки Форма №3, у спірній, неприватизованій квартирі зареєстровані ОСОБА_6 - власник особового рахунку, ОСОБА_11 - його колишня дружина, та їх спільні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Відповідно до актів від 03.07.2014 р. та 10.12.2014 р. у спірній квартирі ОСОБА_6 не проживає з 2006 року / а.с.7-9/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Допитавши в судовому засіданні свідків, суд першої інстанції дійшов до висновку, що непроживання відповідача у спірній квартирі є вимушеним і пов'язаним саме з неприязними стосунками між колишнім подружжям, наявністю у спірній квартирі на постійному місці проживання чоловіка позивачки, з яким вона перебуває у фактичних відносинах, а також доньки ОСОБА_8, яка проживає у спірній квартирі зі своїм чоловіком та маленькою дитиною, та інших обставин. У зв'язку з чим, у відповідності до ст. 71 ЖК України, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволенні даного позову.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності з боку ОСОБА_5 перешкод для проживання ОСОБА_6, колегія суддів не приймає до уваги, як такі що не доведені апелянтом, оскільки судом першої інстанції в повній мірі були досліджені обставини справи, обґрунтованих вказівок на помилковість встановлених обставин судом першої інстанції, апелянтом не зазначено.

Відповідно до вимог статей 10 , 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи та пояснень вбачається, що відповідач вважає своїм місцем проживання квартиру АДРЕСА_1 і не бажає втрачати з нею правовий зв'язок, крім того, вимушений змінити місце проживання та проживати у будинку, не введеному в експлуатацію, лише у зв'язку з неприязними стосунками із колишньою дружиною (позивачем), які перешкоджали спільному проживанню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: