05.05.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді - Кривич Ж.О.,
при секретарі - Власовій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу,-
Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином.
За наведених обставин враховуючи положення ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в справі доказів.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до наступного.
Після закінчення дії вищевказаного договору ПАТ «Дельта Банк» суму вкладу з нарахованими процентами ОСОБА_1 повернено не було.
На вимогу позивача про повернення вкладу та припинення дії договору відповідачем було відмолено.
Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно вимог ч. 3 ст. 1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.
Оскільки, вимоги ч. ч. 2, 3 ст.1060 ЦК України є однією з умов, на яких між позивачем та відповідачем укладений вищевказаний депозитний договір, суд вважає, що відповідач істотно порушив свої зобов'язання по цьому договору, фактично позбавивши останнього його права, передбаченого Законом, на повернення вкладу на першу вимогу, на що він розраховував при укладенні цього договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1300 грн. то слід зазначити, що відповідно до п. 47 Постанови № 10 від 17.10.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).
Відповідно до п. 48 вищезазначеної Постанови витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За таких обставин, підсумовуючи викладене, слід зазначити, що суд, за наслідками повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, вважає, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» повернення банківського вкладу, підлягає частковому задоволенню.
Зважаючи на те, що позивач відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позову майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, (ціна позову 3747, 71 доларів США, що станом на 03.12.2014 (день звернення позивача до суду) - за офіційним курсом НБУ 1 дол. США = 1510,6043 - ціна позову в національній валюті становить 56 613,06 грн), 1% від ціни позову складає 566 грн. 13 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 614, 615, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215,223, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) в дохід держави судовий збір в розмірі 566 грн. 13 коп.
В частині позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу - відмовити
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: