У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, реєстраційна служба м. Суми, реєстраційна служба Сумського району Сумської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що її батьку - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1995 року та свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 2005 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_1. За життя батько склав заповіт на спадкове майно на користь ОСОБА_2 Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 4 липня 2012 року були визнанні недійсними заповіт від 1 липня 2009 pоку, довіреність від 25 вересня 2009 pоку, а також визнаний нікчемним договір дарування квартири № 17 за вищевказаною адресою від 16 жовтня 2009 pоку, скасовано право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 16 жовтня 2009 року. В свою чергу рідні сестри: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відмовилися від спадщини на її користь, тому вона має право на отримання 3/4 частки спадкового майна, а відповідач на 1/4 частку спадкового майна, як спадкоємиці за законом. Для отримання свідоцтва про право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 вона звернулася до нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н.В., але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з тим, що вона не має можливості надати нотаріусу звіт про оцінку спадкового майна для цілей оподаткування, що передбачено Податковим кодексом України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_02_23/pravo1/T102755.html?pravo=1> та обов'язково зазначається в свідоцтві про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає доступу до квартири як її, так і спеціаліста-техніка бюро технічної інвентаризації.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд захистити її право власності в порядку спадкування за законом та визнати за нею право власності на спадкове майно, після померлого батька, ОСОБА_7, на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, з послідуючою державною реєстрацією у реєстраційній службі м. Суми, а також на 3/4 частки грошових збережень, які знаходяться в Ощадбанку м. Суми на ім'я померлого, ОСОБА_7

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, з послідуючою державною реєстрацією прав на нерухомість у реєстраційній службі м. Суми, а також на 3/4 частки грошових збережень, які знаходяться в Ощадбанку м. Суми в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7 Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Зокрема, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що рішенням суду договір дарування, на підставі якого ОСОБА_2 отримала у власність спірну квартиру визнано нікчемним, скасовано право власності останньої на цю квартиру. Разом з тим інші діти спадкодавця відмовилися від отримання спадщини на користь ОСОБА_3, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦПК України вона має право на 3/4 частки спадкового майна.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, реєстраційна служба м. Суми, реєстраційна служба Сумського району Сумської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 4 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 4 червня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник