РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17642/14-ц

пр. № 2/759/846/15

26.01.2015 Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації більше півтора року, а також між сторонами немає жодних стосунків, та місце проживанні відповідачки позивачу невідоме.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи Святошинського РУ ДМС України в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду лист.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, власником квартири АДРЕСА_1, яка складається з 3 кімнат, жилою площею 52,80 кв.м., загальною площею 96, 20 кв. м. є позивач ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається з довідки по формі 3 у вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_3 - дружина, та ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до акту від 11.09.2014 року, що затверджений директором ТОВ «Е.К.Комфорт-Майстер», проведено обстеження в присутності сусідів, та підтверджено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не проживає.

З заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона не має до позивача ОСОБА_1 майнових та моральних претензій.

Також в судовому засіданні позивач зазначив, що відповідачка проживала разом з ним у вказаній квартирі до грудня 2013 року, з того часу в квартирі фактично не проживає, а також між ними немає жодних стосунків, та місце проживанні відповідачки йому невідоме.

Отже, достовірно встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає за адресою: АДРЕСА_1, та квартирну плату і плату за комунальні послуги не сплачує.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у спірному приміщенні.

Що стосується позовних вимог про позбавлення відповідачки права користування житловим приміщенням то позов не підлягає задоволенню в цій частині.

При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 , 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: