Провадження № 2/760/4182/15
В справі № 760/8618/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

01 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторне /транспортне / страхове бюро України про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача 209 290, 05 гр. в відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.01.2015 року з вини відповідача.

В серпні 2015 року позивач зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 158 690 грн. 05 коп. та понесені судові витрати, посилаючись на те, що після його звернення до суду Моторне/транспортне/страхове бюро України виплатило йому страхову суму в розмірі 50600, 00 гр., визначену ст.9 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Посилається в позові на те, що 22 січня 2015 року на пр. Червонозоряному, 98 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулися автомобілі Ленд Ровер д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача, та Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, під його керуванням.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту №1513 від 04 лютого 2015 року, наданого СПД ФОП ОСОБА_5, розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням транспортного засобу, складає 209 290 грн. 05 коп.

На його вимогу про відшкодування шкоди в добровільному порядку відповідач не відреагував.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що 22 січня 2015 року о 12:15 в м. Києві на пр. Червонозоряному, 98 відповідач, керуючи автомобілем Ленд Ровер, д.н.з. НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням позивача, який рухався назустріч, після чого здійснив наїзд на припарковані автомобілі Нісан д.н.з. НОМЕР_4 та Жилі д.н.з. НОМЕР_3.

Після удару автомобіль Жилі д.н.з. НОМЕР_3 наїхав на електроопору №156, що призвело до механічних пошкоджень чотирьох транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2015 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача та піддано штрафу в розмірі 340,00 гр.

Відповідно Звіту №1513 від 04 лютого 2015 року СПД ФОП ОСОБА_5, завдана позивачу шкода внаслідок ушкодження автомобіля складає 209 290 грн. 05 коп.

/а.с.5 - 10/

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Виходячи з цього та постанови суду про вину відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, суд вважає встановленим факт вини відповідача в дорожньо -транспортній пригоді та завданні шкоди позивачу пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, належно повідомлений про час розгляду справи, своїм правом не скористався, проти вимог позивача заперечень не подав і доказів відсутність своєї вини в завданні шкоди позивачу не надав.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, саме відповідач зобов'язаний був надати докази того, що автомобіль позивача був пошкоджений не з його вини і він не повинен нести відповідальність відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України.

Виходячи з викладеного вище, обставин встановлених у судовому засіданні. та наданих позивачем доказів винності відповідача в завданні йому шкоди пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП та його розміру, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 586, 90 гр. судового збору.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України « Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, в тому числі, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні до суду позивачем було сплачено 2092, 91 гр. судового збору.

Виходячи з цих обставин, зменшення ним розміру позовних вимог, сума судового збору в розмірі 506, 00 гр. підлягає поверненню 2093, 91 - 1586, 90 = 506,00 /.

Керуючись ст. ст. 15,16, ч.1 ст.20, ч.ч.1,2 ст.1166, ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України, ст. ст. 3-4,10-11, 57-61, 88, 208- 209, 212-215, 218,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 158 690, 05 гр. в відшкодування шкоди та 1 586, 90 гр. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 506, 00 гр. судового збору, сплачених ним 27.04.2015 року в ТВБВ № 10026/002 ГУ Ощадбанку по м. Києву та області на р/р 0010.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя