Провадження №2/485/549/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

07 вересня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючий - суддя Кішковська З.А.,

секретар судового засідання - Забаровська С.А.,

за участю позивачки-- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

Встановив:

11 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення ОСОБА_2 права користування належним їй на праві власності житловим будинком по АДРЕСА_1 в м.Снігурівка Миколаївської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачка як бувший член її сім"ї, з 2011 року відсутня за місцем реєстрації без поважних причин. Не посвідчивши зняття з реєстраційного обліку, відповідачка обмежує її права власника.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що житловий будинок по АДРЕСА_1 в м.Снігурівка Миколаївської області належить їй на праві приватної власності. 16 квітня 2011 року, за її згодою, за вказаною адресою, посвідчена реєстрація місця проживання відповідачки, яка перебувала у шлюбі з її сином ОСОБА_3 , без її вселення до будинку. Того ж місяця, відповідачка виїхала у невідомому напрямку і про місце свого перебування не повідомляє. У березні 2014 року за рішенням суду шлюб між її сином та відповідачкою розірвано. Реєстрація місця проживання відповідачки у будинку перешкоджає оформленню позивачкою субсидії.

Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом газетного оголошення в періодичному виданні 27 серпня 2015 року, до суду не з'явилася. Про причини неявки не сповістила і заяви про розгляд справи у її відсутність не надала.

За згоди позивачки, судом ухвалено про заочний розгляд справи у порядку глави 8 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, допитавши свідків та дослідивши представлені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачці на праві приватної власності належить жилий будинок в м.Снігурівка Миколаївської області по АДРЕСА_1, що підтверджується представленими рішеннями виконкому Снігурівської міської ради (а.с.4-10).

Згідно записів будинкової книги (а.с.11-12) 16 квітня 2011 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у АДРЕСА_2. Крім неї у будинку зареєстровані як члени сім"ї власниці її співмешканець ОСОБА_4, син ОСОБА_3, неповнолітні онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

21 березня 2014 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області розірвано шлюб між відповідачкою та ОСОБА_3 (а.с.13).

З акту депутата Снігурівської міської ради, датованого 06 серпня 2015 року слідує, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з квітня 2011 року.

Вказаний факт підтвердили допитані свідками сусідка ОСОБА_6, донька позивачки ОСОБА_7, і її співмешканець ОСОБА_4 Свідки пояснили, що відповідачку ОСОБА_1 зареєструвала у будинку через незручність звернення за попереднім місцем проживання у с.Садове Снігурівського району за довідками для УПСЗН на виплату соціальної допомоги. Однак, уже у квітні 2011 року ОСОБА_2 виїхала, забравши свої речі і більше до будинку не поверталася.

З наданої позивачкою копії постанови адміністративної комісії Снігурівської міської ради вбачається, що 15 березня 2013 року в м.Миколаїв стосовно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.181-1 КУпАП.

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з речових прав на чуже майно.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - Постанова ВСУ від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11 "Про усунення перешкод у користуванні власністю".

В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Суд визнає, що у ході судового розгляду знайшов підтвердження факт відсутності відповідачки у житловому приміщенні з квітня 2011 року, тобто понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідачки понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інше.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. Вимогу зобов"язання відділу ДМС у Снігурівському районі зняти відповідачку з реєстрації суд вважає зайвою, оскільки рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою зняття її з обліку.

У порядку ст.ст.79,88 ЦПК України суд ухвалює про відшкодування відповідачкою позивачці судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст.10,11,60, 209,212,213,214,215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя