АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіній А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Фінвесткор», Приватного підприємства «Шансор» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 37-39/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що її було введено в оману ПП «Шансор» щодо сплати коштів у розмірі 3000 грн., оскільки як їй було роз'яснено консультантом при видачі кредиту, вказана сума повинна була бути внесена в якості страхового платежу, а по поверненні кредитних коштів повернута їй, а не слугувати оплатою консультаційних послуг. Також вважає, що її було введено в оману, а тому відповідно до ст. 230 ЦК України, договір, укладений між нею та ПП «Фінвесткор» повинен бути визнаний недійсним, а кошти у розмірі 3000 грн. стягнуті з ПП «Шансор». З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 12.11.2014 р. між ОСОБА_5 та ПП «Шансор» укладено Договір №101054 про надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації, вартість плати за надання таких послуг склала 3000 грн. та була сплачена ОСОБА_5 відповідно до квитанції №14 від 12.11.2014 р. / а.с. 14-15/

12.11.2014 р. між ОСОБА_5 та ПП «Фінвесткор» укладено Договір №101054, за яким ПП «Фінвесткор» за згодою Учасника зобов'язується від його імені вчинити певні дії, спрямовані на надання безготівкової позики, зазначеної у Додатку №1 до цього Договору на умовах програми «City Credit». /а.с.17-19/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами ст. 215 ЦК України про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 638 ЦК України про те, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Встановивши що ОСОБА_5, підписуючи договір, підтвердила згоду на його умови, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у діях відповідача при укладенні Договору №101054 відсутні використання нечесної підприємницької практики та ведення позивача в оману, у зв'язку з чим не може також застосовуватись положення ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» як підстава для визнання кредитного договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги щодо введення апелянта в оману щодо внесення коштів в якості страхового платежу, а не в якості оплати консультаційних послуг, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у відповідності до п. 1 договору від 12.11.2014 р., укладеного між ОСОБА_5 та ПП «Шансор», предметом договору є надання інформаційних, консультаційних та послуг з пошуку інформації / а.с. 14/, жодних умов щодо внесення суми в якості страхового платежу та повернення коштів договір не містить. Відповідно до ст. 627 нового Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згоду ОСОБА_5 з його умовами засвідчила своїм підписом, будь-яких доказів в порядку ст. 60 ЦПК України щодо введення її в оману при укладенні договору не надала.

Крім того, відповідно до відповіді Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, від 04.08.2015 р., в ході проведення досудового розслідування за зверненням ОСОБА_5 з приводу неправомірних дій відносно неї з боку ПП «Шансор» та ПП «Фінвесткор» прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в їх діяннях складу кримінального правопорушення, отже апелянтом не доведено використання відповідачами нечесної підприємницької практики а отже і підстави для визнання спірного договору недійсним.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України 6-74цс14 від 25.06.2014 р., аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення оплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми", на яку як на підставу визнання договору недійсним посилається апелянт, необхідна наявність усіх зазначених ознак у сукупності. Відсутність будь-якої з вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

№ справи 761/38779/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6403 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Висновок про саме таке застосування статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" міститься в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа № 6-14цс13). Так, пірамідальній схемі властива сплата коштів за можливість одержання окремим учасником грошової компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом договору, що прямо зазначено є надання послуг, як вже зазначалось.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2015 року - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: