Справа № 484/1822/15-ц
Провадження № 2/484/914/15
Рішення

Іменем України

28.08.2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді: Максютенко О.А.

при секретарі: Завірюха В.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, старшого державного виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ Миколаївської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту,

встановив:

У травні 2015 року позивач звернулись із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 лютого 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Первомайського МУЮ Миколаївської області ОСОБА_4 був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на майно при примусовому виконання виконавчого листа №2/484/20/14 виданого 21.01.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 394762.01 грн. на користь ОСОБА_5 Опис та арешт майна проведено по вул.. Турунова,46 в м. Первомайську Миколаївської області. Описано та арештовано мякий куток світлого кольору, шафу коричневого кольору, спальний гарнітур (комод, шафу, ліжко, трюмо), прихожу-шафу, стіл кухонний з м»яким кутком.

Вказане майно належить позивачу, він його придбав згідно накладної 02 березня 2012 року у ФОП ОСОБА_6 та передав на зберігання відповідачу ОСОБА_2 до його житлового будинку №46 по вул.. Турунова в м. Первомайську Миколаївської області.

Враховуючи наведене, позивач просить суд: визнати за ними право власності на майно та виключити його з акту опису і арешту майна.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач державний виконавець Шматков А.М. до суду не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2/484/20/14 від 21.01.2015 року, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 394762.01 грн.

06.02.2015 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46423875.

23.02.2015 року державними виконавцями проведено опис та арешт рухомого майна по вул.. Турунова,46 в м. Первомайську Миколаївської області.

Згідно акту опису та арешту майна від 23.02.2015 року, державними виконавцями було описано та накладено арешт на наступне майно:

-мякий куток світлого кольору з кріслом;

-шафа коричневого кольору;

-спальний гарнітур (комод, шафа, ліжко, трюмо);

-прихожа з шафою;

-стіл кухонний з мяким куточком.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в законному порядку.

Ч. ч. 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пунктах 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що під час розгляду позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність та допустимість доказів.

Позивач в судовому засіданні стверджує, що передав ОСОБА_2 описане державним виконавцем майно на зберігання в 2012 році, оскільки його будинок перебуває у стані будівництва. На підтвердження придбання позивачем вказаного майна було надано накладну ФОП ОСОБА_6

Суд критично оцінює надані докази.

Позивачем не надано відповідних доказів того, що меблі зазначені в накладній від 02 березня 2012 року були предметом опису та арешту від 23.02.2015 року.

Так, позивачем не надано відповідних доказів того, що він передав на зберігання ОСОБА_2 спірне майно.

Крім того, під час проведення опису і арешту майна позивач був присутній в будинку, та не повідомив державного виконавця щодо наявності вище зазначеної накладної та взагалі належності описаного майна позивачу. Як вбачається з актів опису і арешту майна зауваження або заяви осіб, що були присутніми під час опису майна були відсутні.

Суд вважає таким, що заслуговує на увагу, той факт, що меблі, які позивач вважає особистим майном, відповідають загальному інтер'єру житлового будинку (стіл кухонний з м»яким куточком на кухні, спальній гарнітур в спальні, та ін..).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені обставини, суд критично оцінює надані позивачами докази належності йому спірного майна, та вважає, що такі його дії спрямовані на ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

За таких обставин позовні вимоги про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту майна задоволенню не підлягають. Також не підлягає задоволенню вимога про визнання права власності на меблі, оскільки відповідно до ст.. 392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підтвердженням наявності права власності у позивача є

правовстановлюючий документ на майно, меблі не підлягають державній реєстрації, тому правовстановлюючі документи на меблі законом не передбачені.

керуючись ст.ст. 3, 10, 56-61, 88, 209, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, старшого державного виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ Миколаївської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на рухоме майно, виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: