Справа 206/2887/15-ц
Провадження 2/206/900/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення суми банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», було укладено Договір № 2342 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у гривнях, згідно якого вона розмістила на депозитному рахунку № 2367 депозит (вклад) в гривні в розмірі 50 000,00 гривень, строком до 03 грудня 2014 р. включно, з нарахуванням 19% річних на умовах, визначених в договорі. Згідно п.1.9. договору, нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу, або в день продовження дії цього договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № 0850, відкритий на імя вкладника в установі банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують. Позивач в повному обсязі виконала зобовязання за укладеним з відповідачем договором, перерахувавши на підставі платіжного доручення № 6652364 від 19.11.2014р. суму вкладу, в розмірі 50 000,00 гривень. Таким чином, враховуючи умови договору № 2342 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у гривнях від 19.11.2014 р., строк його дії продовжувався на 12 періодів, з якими у відповідності до п. 1.11. договору, підлягала зміні процентна ставка та відповідно розмір нарахованих процентів.

Відповідач частково виконав свої зобовязання за договором, перераховуючи на електронний платіжний засіб № 0850, відкритий на її імя нараховані проценти за перший, другий та третій період строку дії договору. Таким чином, нею було отримано суму процентів в розмірі 1 100,00 гривень. З четвертого періоду АТ «Дельта Банк» перестав виконувати свої зобовязання перед вкладником щодо нарахування процентів.

На неодноразові її звернення до Дніпропетровського відділення № 4 АТ «Дельта Банк», де безпосередньо нею було розміщено депозит, працівники банку її повідомляли про неможливість виконувати свої зобовязання.

Після спливу можливих 12 періодів продовження дії договору, вона в черговий раз звернулася до відповідача, де її повідомили, що вони не можуть повернути їй кошти в звязку з запровадженням у банку тимчасової адміністрації. Жодної інформації щодо нарахованих процентів за договором, виписок за рахунками, відповідач надавати відмовився, посилаючись на те, що такі документи готуються у головному офісі та час їх надання займає певний строк.

Також, з інформації, розміщеної на сайті АТ «Дельта Банк» вона дізналася про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015р. прийнято Рішення № 51 про запровадження з 03.03.2015р. тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у АТ «Дельта Банк», якою є ОСОБА_2. Також, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 р., строк дії тимчасової адміністрації подовжено до 02 вересня 2015 року.

Вважає дії відповідача протизаконними, неправомірними та такими, що порушують її майнові права та інтереси.

На підставі викладеного просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на її користь суму банківського вкладу за Договором № 2342 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у гривнях від 19 листопада 2014р. у розмірі 53 725,00 гривень, яка складається з: 50 000,00 гривень - сума вкладу; 3 725,00 гривень - нараховані проценти (а.с.1-5).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої вимоги в частині стягнення відсотків, оскільки суму вкладу та частину відсотків їй було повернуто.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позовних вимог та надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 року. Отже, починаючи з 03.03.2015 р., банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В позовній заяві позивач вказує на те, що дія договору продовжувалася саме на підставі пункту 1.11. договору за взаємною згодою сторін протягом всіх можливих за договором І 2 періодів При цьому останнім, дванадцятим періодом дії договору є строк з 26.02.2015 р. по 11.03.2015р. Таким чином, днем закінчення дії договору № 2342, укладеного між позивачем та відповідачем є 11 березня 2015р., яке припадає на час після введення в банку тимчасової адміністрації. Тому дія депозитного договору закінчилась під час дії тимчасової адміністрації 11.03.2015р. Крім того, вимоги позивача визнані та задовольняються у межах гарантованої Фондом суми відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На сьогодні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відносно ОСОБА_1 були виплачені та зараховані на поточний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" кошти у розмірі 1-й транш 157,26грн, 2-й транш 50138,71 загалом 50295,97грн. Виходячи з вищевикладеного, АТ «Дельта Банк» зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог (а.с.43-47, 59-61).

Представник третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір № 2342 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у гривнях, згідно якого сума вкладу складає 50000,00грн., банк відкрив депозитний рахунок № 2367 строком до 03 грудня 2014 р. включно, з нарахуванням 19% річних на умовах, визначених в договорі.

Згідно п.1.3. договору, вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6. цього договору, та по 03 грудня 2014 року включно.

Згідно п.1.11. договору, у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, встановленого п.1.3. цього договору, дія цього договору - вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах окрім розміру процентної ставки). У разі, якщо вкладник не витребує суму вкладу зі спливом строку, автоматично встановленого при продовженні дії цього договору, дія цього договору кожен наступний раз вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру процентної ставки), проте загальний термін залучення вкладу за цим договором не може складати більше 12 (дванадцяти) періодів продовження строку дії цього договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього договору становить: з першого по шостий період продовження строку залучення вкладу процентна ставка збільшується у кожному новому періоді дії цього Договору на 0,1 (нуль цілих одна десята) процентів річних від розміру процентної ставки, діючої в попередньому періоді; з сьомого по дванадцятий період продовження строку залучення Вкладу процентна ставка збільшується у кожному новому періоді цього договору на 0,9 (нуль цілих девять десятих) процентів річних від розміру процентної ставки, діючої в попередньому періоді. Збільшена таким чином процентна ставка в кожному періоді нараховується на суму вкладу від дня, наступного за днем такого продовження строку дії цього договору.

Згідно п.1.5. договору, проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем внесення вкладу на рахунок, до дня, який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав. Нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (14) в останній робочий день цього періоду.

Згідно п.1.9. Договору, нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу, або в день продовження дії цього договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № 0850, відкритий на імя вкладника в установі банку.

Згідно п.1.13. Договору, у разі, якщо вкладник в останній робочий день дії 12 (дванадцятого) періоду продовження строку дії цього договору з моменту внесення вкладу за цим договором не витребує суму вкладу, то така сума вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № 0850, відкритий на імя вкладника в установі банку, про що вкладник доручає банку здійснити таке договірне списання.

З платіжного доручення № 6652364 від 19.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала суму вкладу у розмірі 50000,00грн. за угодою № 2342 від 19.11.2014р. (а.с.11).

Відповідно до витягу з списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 було перераховано кошти за договором № 013-03530-240512, дата якого закінчилась 24.05.2013р. на рахунок № 0850 у розмірі 157,26грн. та за договором № 2342, дата якого закінчилась 11.03.2015 року на рахунок 2367 у розмірі 50138,71грн., що також підтверджується наданим позивачем платіжним дорученням та заявою на отримання переказу від 26.08.2015р. (а.с.49, 72).

Вищезазначені спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною першою статті 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно вимог ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ст. 2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу, банківського рахунку.

Відповідно доч.1 ст. 26 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

За змістом ч. ч. 5, 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами. Обмеження, встановлені п.1 частини п'ятої цієї статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

За змістом ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4- вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 7 - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.

Так, судом було встановлено, що сума вкладу була перерахована банком на поточний рахунок позивача. При цьому позивач у судовому засіданні не заперечував факт перерахування банківського вкладу на її рахунок.

Таким чином, банк повністю відшкодував завдану шкоду позивачу з урахуванням приписів закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах процедури ліквідації банку.

Керуючись ст.ст. 35, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 48, 10, 11, 18, 5760, 88, 131, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков