АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8092/15 Справа № 201/5582/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року у справі за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», третя особа - Міністерство освіти та науки України про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплати,-

ВСТАНОВИЛА:

Державний вищий навчальний заклад «Український державний хіміко-технологічний університет» звернувся з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року, де ставить питання про його скасування , посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» на користь ОСОБА_4 суму ненарахованої та невиплаченої стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за період з вересня 2014 року по січень 2015 рік, в розмірі 2391 грн. 09 коп. Зобовязано Державного ВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет» виплачувати на користь ОСОБА_4 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, до закінчення навчання за умови наявності визначених законодавством підстав для її нарахування. Також вирішено питання щодо судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що батько позивача ОСОБА_5 працював на підземних роботах та мав стаж роботи з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 26 років 4 місяці.

Відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» № 211 к/с від 11.08.2014 було зараховано до складу студентів на навчання за державним замовленням за напрямом підготовки «Технологія високомолекулярних сполук, хімічна технологія» за денною формою навчання.

З вересня 2014 року по січень 2015 року позивач отримав стипендію відповідно до довідки № 26-35-49 від 13.02.2015 у розмірі 730 гривень на місяць.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, зокрема ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку, про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних асигнувань на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент.

Наведеним спростовується твердження відповідача про те, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» залежить від встановленого Кабінетом Міністрів України механізму нарахування та виплати стипендій.

Крім того, положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Доводи апеляційної скарги, що оскільки Державний вищий навчальний заклад «Український державний хіміко-технологічний університет» закладом ІV рівня акредитації та є вузом державної форми власності, що фінансується з Державного бюджету України і кошти на виплату стипендії надходять з Міністерства освіти і науки України, тому, без вирішення цього питання на законодавчому рівні університет самостійно не має можливості виплачувати вказану стипендію.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України «Про державний бюджет України» на 2014-2015 роки не зупинялась.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про виплату ОСОБА_4 стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: