АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/986/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: ТітовМ.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Семенюк Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивачка звернулась у січні 2015 року.

Зазначала, що вона є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_3, шлюб між якими було розірвано 29.10.1999 року. Наразі навчається на денній формі навчання, за напрямом підготовки «Філологія» Гуманітарного інституту Київського університету імені Бориса Грінченка на контрактній основі. Вона не працює, оскільки навчається на стаціонарі, не отримує стипендії, їй не вистачає коштів на оплату навчання. Самостійно її мати не може надавати всю необхідну матеріальну допомогу. У зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батька. На підставі ст. 199 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно до 30.06.2018 року.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти, в розмірі 1/16 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 23.01.15 року і до 30.06.18 року включно. Право на зазначене утримання припиняється у разі припинення навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, яким встановити стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, з тих же підстав, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Згідно довідки Гуманітарного інституту Київського університету імені Б.Грінченка №582 від 04.09.2014 року ОСОБА_2 є студенткою денної форми навчання за напрямом підготовки «Філологія (українська мова і література)», початок навчання - 01.09.14, термін закінчення - 30.06.18, навчання за кошти фізичної особи.

З наявних в матеріалах справи квитанції вбачається, що за перший рік навчання нею сплачено 7000 грн.

Відповідач працює водієм автотранспортних засобів автомобільного підприємства Головного господарського управління Національного банку України, з лютого 2014 року по січень 2015 нарахована заробітна плата склала 131 536,09 грн., що підтверджується довідкою №80/30-025/24 від 11.03.2015 року (а.с. 52).

З матеріалів справи також вбачається, що у період з 28.01.2000 року по 30.12.2014 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого має двох дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

З відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, стягуються за рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2004 аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, а утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу за рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.12.14. Вказані виконавчі листи не пред'явлені до примусового виконання, так як відповідач їх добровільно сплачує.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Як роз'яснив пленум у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Таким чином, позивач має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років.

На підставі наявних у справі письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3 працює водієм автотранспортних засобів автомобільного підприємства Головного господарського управління Національного банку України, на його утриманні перебувають неповнолітні діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того відповідач має непрацездатну мати, ІНФОРМАЦІЯ_4, яку він зобов'язаний утримувати відповідно до Закону,

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, правильно застосував норми матеріального та процессуального права та виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України, обґрунтовано стягнув з відповідача 1/16 частину його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є значно заниженим у порівнянні з аліментами, що стягуються з відповідача на утримання інших дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, колегія суддів не може взяти до уваги оскільки ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Таким чином, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених, поданих сторонами доказів, керуючись вимогами ст. ст. 199, 200 СК України, з урахуванням матеріального становища сторін, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про неможливість надавати матеріальну допомогу дочці, що продовжує навчання, є аналогічними його запереченням на позовну заяву, вони були предметом перевірки суду першої інстанції.

Враховуючи розмір доходу відповідача, сплата ним аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу не позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач за станом здоров'я є працездатним.

Обставин, які давали б підстави для звільнення відповідача від обов»язку по сплаті аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не встановлено.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: