Справа № 522/6607/12 Провадження № 2/522/897/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Єршової Л.С.,
при секретарі Ларіній Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутністю та надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 р. № 226-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування і районів області», у комунальну власність територіальної громади м. Одеси був переданий весь нежилий фонд місцевих рад, розташований у рамках територіальних границь міста, у тому числі нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 23,1 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8.
25.10.2006р. між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 924/ф/2, загальною площею 23,1 кв. м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8, строком дії до 25.08.2007р.
Додатковим погодженням від 29.01.2007р. було змінено назву орендодавця з Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на Представництво по управлінню комунальної власності Одеської міської ради відповідно до рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. № 56-V «Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси» та номер з 924/ф/2 на 9/54.
30 липня 2007 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-5240/07 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 23,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2008 р. по справі № 2-5240/07 вищезазначене заочне рішення було скасоване та справу призначено до нового розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2008 р. по справі № 2-6962/08 позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 23, 1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8, було залишено без розгляду. Зазначена ухвала суду набрала чинності 02.09.2008 року.
Однак, не зважаючи на те, що заочне рішення, на підставі якого за ОСОБА_1 було визнано право власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 23,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8, було скасоване, ОСОБА_1 уклав договір дарування від 03.03.2009р. з ОСОБА_2, відповідно до якого дарувальник ОСОБА_1 подарував, а обдарований - ОСОБА_2 прийняла в дар допоміжне нежиле приміщення -підвалу, загальною площею 22,7 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8. Зазначений договір 03.03.2009 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №324. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на нежитлове приміщення підвалу за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Отрадна, будинок, 8, станом на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_2, підстава виникнення права власності договір дарування, р.№324,03.03.2009, ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.
Суд враховує, що зі скасуванням судового рішення втрачаються ті правові наслідки, що з нього випливають, тому зі скасованого рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2007 року не можуть випливати правові наслідки того, що у ОСОБА_1 виникло право власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 23,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8. Тому ОСОБА_1 не мав права на відчудження цього приміщення ОСОБА_2
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.
Майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила для захисту такого права. Це випливає з того, що оскільки добросовісне набуття відповідно до ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно набувається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, то наслідком угоди, вчиненої з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння, якщо для цього є передбачені законом підстави.
Слід зазначити, що вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-95цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.
Зважаючи на те, що спірне нерухоме майно було набуте за договором у особи, яка не мала право його відчужувати, власник майна, у даному випадку територіальна громада м. Одеси в особі Департаменту має право, на підставі ст. 388 ЦК України, заявити вимогу про витребування майна у добросовісного набувача, а не вимагати визнання недійсним договору дарування.
Таким чином, беручи до уваги, що у даному випадку належним способом захисту порушеного права власника майна в особі Департаменту є саме витребування майна у добросовісного набувача, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору дарування.
За змістом ст. 388 ч.3 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно безвідплатно - за договором дарування, у зв'зку з чим позивач має право витребувати це майно у всіх випадках.
Зважаючи на обставини, встановлені судом під час розгляду справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про витребування майна і зобов'язання усунути перешкоди у користуванні майном.
Проте, суд враховує, що чинним законодавством не передбачено право виселення осіб з нежитлового приміщення.
Порядок виселення осіб з житлових приміщень передбачений ЖК України.
Матеріали справи не містять доказів переведення підвалу з нежитлового приміщення в житлове, а тому підстави для усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення відсутні.
За таких підстав, з урахуванням того, що права позивача на користування нежитловим приміщенням були порушені, суд вважає, що вони підлягають захисту шляхом звільнення ОСОБА_2 спірного нежитлового підвального приміщення.
На підставі ст.ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 59, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 224 - 226 ЦПК України, суд -
Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада, про визнання договору дарування недійсним та витребування майна, - задовольнити частково.
Усунути Департаменту комунальної власності Одеської міської ради перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом звільнення ОСОБА_2 нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 22,7 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 8.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.С. Єршова