справа № 361/252/15-ц
провадження № 2/361/635/15
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк", Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором № R4В від 24 січня 2014 року в розмірі 61738 грн. 86 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що 24 січня 2014 року Банк і ОСОБА_3 (далі - Позичальник) уклали кредитний договір № R4В, за умовами якого Банк надав Позичальникові на споживчі потреби кредит у сумі 50000 грн., зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту, строком повернення до 24 січня 2017 року.

Банк свої зобов'язання за цим договором виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_3 кредитні кошти у вказаному розмірі. Проте відповідач своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 23 липня 2014 року складає 61738 грн. 86 коп., з яких: 49141 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % процентів річних від простроченої суми; 4215 грн. 18 коп. - заборгованість за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % процентів річних від простроченої суми; 5606 грн. 58 коп. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованої у зв'язку із порушенням зобов'язання, та 2775 грн. 75 коп. - пеня, нарахована за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення.

Згідно із п. 9.3. кредитного договору у разі істотного порушення Позичальником умов договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача Ковтун Н.В. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути дану справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що вона позов ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 61738 грн. 86 коп. визнає, просить розглянути справу за її відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

24 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № R4В, згідно із умовами п. п. 1, 3, 4.2 якого Банк зобов'язувався надати Позичальникові на споживчі потреби грошові кошти (кредит) у сумі 50000 грн., зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитом у розмірі 20 % річних та комісійної винагороди за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту, строком повернення до 24 січня 2017 року.

Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за цим кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у зазначеному вище розмірі, що підтверджується меморіальним ордером № 13998 від 24 січня 2014 року.

У порушення умов п. п. 4.3, 4.5 договору Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у встановлені договором та графіком погашення строки заборгованість за кредитом, проценти за його користування та комісію не сплачує.

Згідно із п. 5.1 договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань, включаючи день погашення.

Відповідно до п. 9.3. кредитного договору у разі істотного порушення Позичальником умов договору Банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості.

Із розрахунку суми заборгованості видно, що станом на 23 липня 2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ "ВТБ Банк" за кредитним договором від 24 січня 2014 року становить 61738 грн. 86 коп., з яких: 49141 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % процентів річних від простроченої суми; 4215 грн. 18 коп. - заборгованість за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % процентів річних від простроченої суми; 5606 грн. 58 коп. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5 % пені, нарахованої у зв'язку із порушенням зобов'язання, та 2775 грн. 75 коп. - пеня, нарахована за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення.

У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 24 січня 2014 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за кредитом у сумі 61738 грн. 86 коп. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 617 грн. 39 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 169, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2014 року № R4В у розмірі 61738 (шістдесят одна тисяча сімсот тридцять вісім) грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 617 (шістсот сімнадцять) грн. 39 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.