14.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/1122/15-ц
Справа №2/205/1028/15
14 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, -
Позивач 18 лютого 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу (а.с.2-4).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 жовтня 2011 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, з участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3
Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2011 року.
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, розмір завданих збитків автомобілю НОМЕР_3 становить 25 734,22 грн.
Оскільки на час ДТП відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач вимушений був здійснити відшкодування завданої майнової шкоди потерпілій стороні за рахунок коштів фонду захисту у розмірі 23 962,80 грн. Крім того, позивач поніс витрати за послуги аварійного комісара в сумі 765,59 грн.
Позивач неодноразово звертався із претензіями до відповідача щодо добровільного відшкодування збитків, але відшкодування збитків так і не здійснив.
Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти в сумі 24 728,39 грн. та судові витрати по справі.
Представник позивача, діючий на підставі довіреності ОСОБА_4, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надіслав письмову заяву, якій просив справу розглядати без своєї присутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32-33).
Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Крім того, до суду повернувся конверт із відправленням, що направлявся відповідачу з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17-28). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного договору страхування, на вимогу відшкодування шкоди в порядку регресу.
Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.
Судом встановлено, що 26 жовтня 2011 року близько 10-50 год. ОСОБА_1 по вул.. Кайдакський шлях у м. Дніпропетровську керуючи автомобілем НОМЕР_4, рухаючись в районі електроопори №33, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, що рухався зліва у попутному напрямку «Форд», д/н НОМЕР_5. Під час ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, спричинено матеріальну шкоду.
За даним фактом ДТП постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.5).
Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно висновку № Еф-024/11 від 29.11.2011 року експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, загальна вартість спричиненої матеріальної шкоди завданої автомобілю НОМЕР_2, складає 25 734,22 грн. (а.с.49-53).
У відповідності до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Встановлено, що на момент ДТП полісом серії АА №638046 від 01.04.2011 року, оформленим на автомобіль НОМЕР_1, була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Проте, даний поліс оформлений на умовах третього типу, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не являється особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність (а.с.30-31).
Згідно п.15.3 ст.15 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент видачі полісу), страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).
Отже, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно ст. 39.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Тому, 03.11.2011 року ОСОБА_3 як власник пошкодженого автомобіля, скориставшись своїм правом, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем, звернувся із відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.39).
На підставі наказу № 464 від 10.02.2012 року позивач платіжним дорученням сплатив на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 23 962,80 грн. (а.с.8,10).
Також, скориставшись послугами аварійних комісарів, позивачем була організована оцінка нанесених збитків, збір необхідних документів, про що свідчить акт від 14.11.2011 року та платіжне доручення №549 від 08.02.2012 року (а.с.35,41,42).
Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному розмірі особою, яка її завдала.
За змістом положень ст. 38 п.38.2, п.п.38.2.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного Кодексу України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до статті 993 Цивільного Кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача грошову суму у розмірі 24 728,39 грн.
Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судові витрати і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 247,28 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.993, 1166, 1191 ЦК України, ст. 38 п.38.2, п.п.38.2.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст.10,11, 60, 61, 88, 197, 209, 212, 213-215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_6, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в сумі 24 728,39 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять вісім грн. 39 коп.), з якої: 23 962,80 грн. - сума страхового відшкодування; 765,59 грн. витрати на послуги аварійних комісарів.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_6, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у сумі 247,28 грн. (двісті сорок сім грн. 28 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.С. Шавула