Справа № 127/8716/15-ц Провадження № 22-ц/772/2641/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 53Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Франчук О.П.,

за участю позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня», за участі в якості третьої особи Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року, постановлену по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним вище позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року провадження у даній справі було закрито, з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2 в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 06.08.2015 року та направлення справи для продовження розгляду справи для повторного вивчення всіх матеріалів та доводів позивача. В скарзі наведені доводи про неповне зясування обставин по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам та про порушення норм процесуального законодавства і неправильне застосування норм матеріального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про помилковість застосування до даних правовідносин п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши обґрунтованість вимог апеляційної скарги, а також законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, прийшла до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогою про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.01.2005 року по 12.05.2008 року в сумі 33 107, 60 грн.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Вінницька обласна друкарня», за участі в якості третьої особи Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу виходив з того, що предметом позову у даній справі, як і у справі за наслідками розгляду якої винесено рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2008 року, є стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06.01.2005 року по 12.05.2008 року, а не конкретна сума цього заробітку. Вимагаючи більшу суму за вимушений прогул позивач не змінює предмет позову, а лише збільшує позовні вимоги. Тому вважав даний спір тотожним спору з приводу якого винесено рішення апеляційного суду Вінницької області від 12.05.2008 року, оскільки склад осіб, предмет та підстава позову збігаються.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період 06.01.2005 року по 12.05.2008 року були задоволені частково. На його користь було стягнуто з ВАТ «Вінницька обласна друкарня» 20200 грн. Виходячи з середньо місячного заробітку 505 грн.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_2 просив стягнути на його користь за цей же період заборгованість за час вимушеного прогулу в сумі 33 107, 60 (53 307, 60 грн. 20 200 грн.) з урахуванням того, що 20 200 грн. були стягнуті за рішенням від 12.05.2008 року. Обґрунтовуючи такі вимоги позивач посилався на те, що розмір його середньо місячного заробітку мав становити не 505 грн., а 1332, 96 грн.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати в розмірі 33 107, 60 грн. є тотожними позовним вимогам, за якими ухвалено 12.05.2008 рішення апеляційного суду. Підставою для повторного звернення до суду стало не вірне обрахування розміру середньо місячного заробітку.

Отже, в даному випадку ОСОБА_2 обраний спосіб захисту своїх прав суперечив вимогам п. 2 ч. 2 ст. 121 та п. 2 ст. 205 ЦПК України, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі, однак це не позбавляло останнього звернутись за захистом своїх прав, які він вважав порушеними, в порядку глави 4 розділу 5 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Вінницька обласна друкарня», за участі в якості третьої особи Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: