Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський»» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про зобовязання забезпечення доступу для відновлення водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський»» звернулось з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про зобовязання забезпечення доступу для відновлення водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно розпорядження міського голови м. Одеси від 28.01.03р. № 97-01 р житловий будинок, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 18 було передано на баланс КП „ДЕЗ „Пересипський".

КП „ДЕЗ „Пересипський" рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 р. № 1165Л/ було перейменовано в КП „ЖКС „Пересипський" ( в подальшому -ЖКС).

Мешканець квартири № 12 (розташована на другому поверху) по вул. Отамана Головатого, 18 гр. ОСОБА_6 неодноразово зверталася до ЖКС ( та в інші інстанції) з заявою про те, що мешканці квартири № 6, яка розташована на першому поверху самовільно демонтували інженерні мережі водопостачання та водовідведення квартири №12.

Згідно довідки про склад родини у квартири АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично проживають три повнолітні особи.

Основний "квартиронаймач" зазначеної квартири є ОСОБА_4, 10.04.1947р.н..

Позивач стверджує, що в порушення ч. 8. п.3. ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги ", ч. 6. п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», які затверджені постановою КМУ № 45 від 24.01.2006р. відповідачка демонтувала інженерні мережі водопостачання та водовідведення квартири №12.

На підставі викладеного, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить зобов'язати відповідача ОСОБА_4 забезпечити доступ в квартиру № 6, по вул. Отамана Головатого, 18, в м. Одеса для виконання ремонтних робіт по відновленню інженерних мереж водопостачання та водовідведення квартири № 12.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що між мешканцями квартири № 6 та № 12 будинку № 18 по вул. О. Головатого в м. Одесі виникла суперечка з приводу водопостачання та водовідведення. Мешканка квартири № 12 неодноразово зверталась до ЖКС з приводу закриття труб водопостачання та каналізації мешканцями квартири № 6, яка розташована поверхом вище. Працівники ЖКС виходили на місце та встановили, що дійсно труба водопостачання, а також труба для водовідведення (каналізації) перекрита мешканцями квартири № 6. Так на трубі водопостачання є кран, який перекритий, а труба каналізації перекрита. На приписи ЖКС про відновлення системи водопостачання та водовідведення мешканці квартири № 6 не реагують.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача підтримала позовні вимоги. Вона також пояснила, що квартира № 12 була придбана ОСОБА_5 в 2008р.. В даній квартирі водопостачання здійснювалось через трубу яка проходила в квартирі № 6, через неї також проходив стояк каналізації. Через деякий час з боку мешканців квартири №6 почали надходити скарги з приводу постійно залиття їх квартири, у звязку з чим, вона вирішила зробити ремонт в квартирі. Вона встановила унітаз, змінила трубу каналізації, оскільки за її думкою, це могло бути причиною залиття квартири № 6. Позивачка домовилась з мешканцями квартири № 6, що вона зробить нове підключення водопостачання, а також встановить іншу трубу водовідведення з метою уникнення подальшого залиття. Після того, вона домовилась з сусідкою, яка проживає у квартирі № 13 про підєднання до її труб водопостачання. В звязку з чим, вона самостійно відєднала стару трубу водопостачання, яка проходила через квартиру № 6 та підключилась до квартири № 13, а також залила у санвузлу бетоном підлогу, фактично закривши цим стару підводку. Крім того, вона встановила трубу каналізації, яка виходила на двору площадку. Однак через декілька місяців сусідка з квартири № 13 перекрила їй трубу водопостачання, у звязку з чим, квартира залишилась без води. Всі вищевказані події відбувались приблизно в 2010 році.

Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що її квартиру неодноразово заливали мешканці квартири № 12, у звязку з чим, вона була вимушена була постійно ремонтувати квартири. Вона також пояснила, що дійсно труба водопостачання та стояк каналізації проходили через її квартиру до квартири № 12. Однак після домовленості з мешканцями вищевказаної квартири вона встановила кран в трубі водопостачання та її перекрила, а також закрила трубу каналізації. Відповідачка також пояснила, що вона відмовляється від відновлення системи водопостачання та водовідведення за свій рахунок, оскільки власниця квартири №12 має можливість самостійно зробити такі дії.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що згідно розпорядження міського голови м. Одеси від 28.01.03р. № 97-01р. житловий будинок, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 18 було передано на баланс КП „ДЕЗ „Пересипський".

КП „ДЕЗ „Пересипський" рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 р. № 1165Л/ було перейменовано в КП „ЖКС „Пересипський" ( в подальшому -ЖКС).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі «Закону) визначені основні терміни, які застосовуються до дії даного закону.

Так, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом».

комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: 2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору.

У відповідності до ч. 5 ст. 19 Закону виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 20 Закону встановлено, що споживач має право: на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг;

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний: допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Крім того, п. 8 ч. 3 ст. 20 Закону встановлено, що споживач зобовязаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону виконавець має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 21 Закону передбачає право виконавця щодо доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 21 виконавець зобов'язаний: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Необхідно також відзначити, що відповідно до п.п. 5,10 п. 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р. виконавець зобов'язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Згідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків

і гуртожитків мають право на: переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без

обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку,

гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Крім того, п. 7. даних «Правил» встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2008р.. (а.с. 41)

Водопостачання та водовідведення даної квартири здійснювалось через квартиру № 6 в цьому ж будинку, яка розташована поверхом нижче.

Вищевказаний факт підтверджується актом від 11.08.2015р. КП ЖКС «Пересипський». (а.с. 28-29).

Квартира АДРЕСА_3 перебуває у комунальної власності, а також не приватизована. Особистий рахунок відкритий на імя відповідачки ОСОБА_4. В квартирі також зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_9. (а.с. 16)

Судом встановлено, що між мешканцями квартири № 12 та № 6 будинку виникла конфліктна ситуація з приводу неодноразових затоплень квартири № 6, мешканцями квартири № 6.

В звязку з чим, ОСОБА_5Д вирішили зробити ремонт у санвузлі, а також встановити іншу трубу водовідведення з метою уникнення подальшого залиття. Після того, вона домовилась з сусідкою, яка проживає у квартирі № 13 про підєднання до її труб водопостачання. В звязку з чим, вона самостійно відєднала стару трубу водопостачання, яка проходила через квартиру № 6 та підключилась до квартири № 13, а також залила у санвузлу бетоном підлогу, фактично закривши цим стару підводку. Крім того, вона встановила трубу водопостачання, яка виходила на двору площадку. Однак через декілька місяців сусідка з квартири № 13 перекрила їй трубу водопостачання, у звязку з чим, квартира залишилась без води. Всі вищевказані події відбувались приблизно в 2010 році. Вищевказані факти підтверджується поясненнями представника третьої особи- Стукаленко Т.В., а також поясненнями відповідачки ОСОБА_4.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що, на теперішній час, труба водопостачання, яка проходила через квартиру № 6 до квартири № 12 перекрита, а також відсутні вихід даної труби у квартиру № 12, оскільки підлога забетонована. Крім того, труба каналізації з квартири № 12 виходить на вулицю на двору площадку.

Таким чином, суд вважає, що саме відєднання квартири № 12 від труби водопостачання та водовідведення було зроблено за погодженням відповідачки та третьої особи. Однак такі дії були здійснені в порушення п. 8 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24 червня 2004 року № 1875-IV, пп. 4,7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, тобто без узгодження з балансоутримувачем будинку, а саме з позивачем КП ЖКС «Пересипський».

В своїх позовних вимогах позивач просить зобов'язати відповідача ОСОБА_4 забезпечити доступ в квартиру № 6, по вул. Отамана Головатого, 18, в м. Одеса для виконання ремонтних робіт по відновленню інженерних мереж водопостачання та водовідведення квартири № 12.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак жодного доказу того, що відповідачка відмовляється від надання доступу до своєї квартири для виконання ремонтних робіт по відновленню інженерних мереж водопостачання та водовідведення квартири № 12 не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, незважаючи на те, що судом встановлено фактичне порушення відповідачкою п. 8 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24 червня 2004 року № 1875-IV, пп. 4,7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, то оскільки відсутні докази того, що відповідачка не бажає допустити працівників позивача для усунення встановлених порушень, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

В той же час, вищевказані обставини не позбавляють позивача права на звернення з позовом за аналогічних позовних вимог, у разі надання доказів, які підтверджують факти недопущення працівників для проведення ремонтно-відновлених робіт після ухвалення даного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24 червня 2004 року № 1875-IV, п.п. 5,10 п. 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., п.п. 4,7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р., ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський»» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про зобовязання забезпечення доступу для відновлення водопостачання та водовідведення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя