Справа № 449/138/15 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/5438/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Спілки громадян - співвласників ЦМК ПАФ "Добряничі" в особі голови Пастущина Івана Михайловича та ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення та протоколу Зборів громадян-співвласників цілісного майнового комплексу с. Добряничі, бувших членів КСП ім. Б.Хмельницького, які відбулись 02.06.2010 року; визнання недійсними рішення та протоколу зборів громадян-співвласників майнових паїв цілісного майнового комплексу ПАФ «Добряничі», які відбулись 24.01.2014 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_1 від 03.12.2013р., видане Добряницькою сільською радою ОСОБА_4.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції порушив норми цивільно - процесуального колексу, оскільки зобов"язаний був зупинити провадження у даній справі у зв»язку з розглядом Перемишлянським районним судом Львівської області позову про визнання недійсними довіреностей та свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, за якими проводилось голосування на загальних зборах пайовиків. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно вважав, що він є неналежним позивачем у даній справі, оскільки предмет та підстави позову не порушують його прав. Проте позивач звернувся з позовом саме як власник майнового паю і чиї майнові права та законні інтереси були порушені при проведенні загальних зборів і при прийнятті рішень та протоколів, які оскаржуються. Крім цього, апелянт зазначає, що судом невірно зазначено, що оспорюваний ним протокол загальних зборів не має юридичного значення, оскільки він є правочином, який породжує права та обов"язки у сторін щодо спірного майна, порушує майнові права позивача і такий може бути оскаржений в судовому порядку. З наведених підстав апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з відсутності факту порушення особистих прав позивача - фізичної особи, які підлягають захисту у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з врахуванням наступного.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь - якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч.2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

До прав, які підлягають цивільно - правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб»єктам цивільного права.

Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.1 ЦПК України).

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з»ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи, яка звернулася з позовом, йдеться.

Вирішуючи спір по суті та з»ясовуючи питання, які саме права особи, яка звернулася до суду з позовом порушені, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскаржувані рішення та протоколи загальних зборів співвласників майнових паїв, видане відповідачу свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, права позивача, як фізичної особи, не порушують, а відтак такі не підлягають захисту у судовому порядку.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні пайового фонду врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою КМ України «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником майнового паю у пайовому фонді майна КСП ПАФ «Добряничі», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 виданим Добряницькою сільською радою Перемишлянського району 03.06.2011 р., вартість майна пайового фонду визначена в розмірі 3497.00 грн., а також є директором ПП ПАФ «Добряничі». Відповідач ОСОБА_4 є власником майнового паю у пайовому фонді майна КСП ПАФ «Добряничі», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 виданим Добряницькою сільською радою Перемишлянського району 03.12.2013 р., вартість майна пайового фонду визначена в розмірі 307047.00 грн.

Судом також встановлено, що на зборах громадян - співвласників ЦМК «Добряничі», які відбулися 02.06.2010року та 24.01.2014 року, що підтверджується протоколами цих зборів, серед інших питань вирішувалося питання про виділення ОСОБА_4 майна з пайового фонду в натурі, про передачу йому майна, що знаходиться в оренді і на схові у ПАФ «Добряничі», про передачу майна з пайового фонду підприємства в оренду і схов терміном на 7 років ФГ «Студінець», де директором є ОСОБА_4, зобов»язано ПАФ «Добряничі», в особі директора ОСОБА_2, передати майно співвласників ОСОБА_4 та ФГ «Студінець». Отже, на зборах вирішувалося питання щодо передачі ОСОБА_4 майна пайового фонду, що перебуває в оренді та схові у ПП ПАФ»Добряничі», тобто, щодо майна, до якого ОСОБА_2, як фізична особа, немає жодного відношення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 оспорює правомірність скликання та проведення зборів, які відбулися 02.06.2010 року та 24.01.2014 року, на яких було прийнято рішення про передачу частини майна, яке знаходиться в оренді та у схові ПП ПАФ «Добряничі» ОСОБА_4, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 фактично звернувся до суду в інтересах ПП ПАФ «Добряничі», що дало підстави суду вважати, що позивачем у справі повинен бути не ОСОБА_2, а ПП ПАФ «Добряничі». Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позовній заяві ОСОБА_2 не зазначено, яке його особисте право чи законний інтерес порушено проведенням 02.06.2010 року та 24.01.2014 року зборів та прийнятими на них рішеннями.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Ст.44 ЦПК передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Будучи власником майнового паю ОСОБА_2 не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших власників майнових паїв та самого ПП ПАФ «Добряничі» поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав ПП ПАФ «Добряничі» чи інших власників майнових паїв.

Судом першої інстанції встановлено і це підтвердив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, що він, будучи власником майнового паю вартістю 3497.00 грн., до загальних зборів співвласників майнових паїв із заявою про виділення йому в натурі майна на зазначену у майновому сертифікаті суму, не звертався, не претендував на виділення йому майна пайового фонду, яке зборами співвласників було виділено ОСОБА_4

Крім цього, вартість майна з пайового фонду, яке було виділено в натурі ОСОБА_4 на загальних зборах співвласників майнових паїв, які відбулися 02.06.2010 року та 24.01.2014 року, значно перевищує вартість майнового паю ОСОБА_2, що становить 3497.00 грн., а відтак він не міг претендувати на виділення того майна, яке було виділено ОСОБА_4, що спростовує доводи апелянта про порушення його прав, як фізичної особи, як власника майнового сертифікату.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає безпідставними та необгрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення відповідачами при проведенні 02.06.2010 року та 24.01.2014 року загальних зборів громадян співвласників ЦМК ПАФ «Добряничі» та прийнятими на них рішеннями майнових прав чи законних інтересів позивача.

Як вбачається з вимоги ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння від 23.05.2014 року, така була адресована ПП ПАФ»Добряничі», а не особисто ОСОБА_2

Наявними у справі квитанціями про відправлення рекомендованих повідомлень спростовуються твердження позивача про те, що він не був повідомлений про скликання загальних зборів співвласників майнових паїв ЦМК ПАФ «Добряничі», чим було порушено його право на участь у зборах і прийнятті рішення про виділення в натурі ОСОБА_4 майна з пайового фонду, право на розпорядження яким мають лише загальні збори співвласників майнових паїв.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсними рішень зборів та протоколів зборів, позивач посилається на відсутність необхідного кворуму при проведенні 02.06.2010 року та 24.01.2014 року зборів співвласників майнових паїв ЦМК ПАФ «Добряничі», а саме, на зборах не були присутні дві третини співвласників, кількість яких була необхідна для проведення зборів та визнання їх правомочними.

Разом з тим, позивачем всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження кількості співвласників майна ЦМК ПАФ «Добряничі», а без визначення точної кількості співвласників майнових паїв неможливо встановити наявність чи відсутність необхідного кворуму.

На думку колегії суддів безпідставними та необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не взяв до уваги те, що ПП ПАФ «Добряничі» звернулося до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовом про визнання недійсними довіреностей, на підставі яких ОСОБА_4 представляв інтереси інших власників майнових паїв та свідоцтв на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, оскільки позовні вимоги позивач зазначеними обставинами не обґрунтовував, і рішення суду щодо цих вимог на момент ухвалення оскаржуваного рішення не було ухвалене.

З врахуванням положень ч.2 ст. 30 ЦПК України, відповідно до яких позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, правильним є висновок суду першої інстанції, про те, що Спілка громадян - співвласників ЦМК ПАФ «Добряничі» не може бути відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсними протоколів зборів громадян - співвласників ЦМК ПАФ «Добряничі» від 02.06.2010 року та від 24.01.2014 року, то у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами. (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_4, виданого Добряницькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області 03.12.2013 р. ОСОБА_4, з підстав, зазначених ним у позовній заяві, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами, що інформація, зазначена у виданому ОСОБА_4 свідоцтві не відповідає дійсності, і що видачею свідоцтва суттєво порушено корпоративні права інших співвласників майнових паїв.

Судом першої інстанції встановлено, що Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_4, видане ОСОБА_4 Добряницькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області 03.12.2013 р., на підставі договорів купівлі - продажу, укладених між ОСОБА_4 та власниками майнових сертифікатів, які недійсними в судовому порядку не визнані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 10 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.