У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2015 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів правомірності його вселення до зазначеної спірної квартири у відповідності до вимог ЖК України, а відтак - відсутні підстави для захисту його прав, передбачених ст. 16 ЦК України.

При цьому суд зазначав, що сторонами визнано та не оспорюється те, що спірна квартира знаходиться у приміщенні колишнього гуртожитку, який перебував на балансі СУ-455. ОСОБА_3 набув право на вселення до спірного житлового приміщення на підставі ордеру у порядку, встановленому ЖК України, та який, крім того, ніким не оспорювався. Позивачем не надано жодного письмового доказу про те, що йому видавався ордер, відкривався особовий рахунок та укладався договір найму на проживання у спірній квартирі, яка за своєю правовою природою є кімнатою у гуртожитку. Положення ст. ст. 70, 71 ЖК України щодо визнання осіб, таким, що втратили право користування житловим приміщенням у гуртожитках не застосовуються.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові з інших підстав, апеляційний суд, виходячи із обставин справи, встановивши, що спірне житлове приміщення не є гуртожитком, а ордер ОСОБА_3 надавався виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів 17 січня 1983 року на підставі рішення Іллічівської міської ради народних депутатів від 14 січня

1983 року, дійшов висновку про те що позивачем не доведено, що він правомірно вселився у спірне приміщення, як член сім'ї наймача, або ж на підставі ордеру та укладеного на підставі ордеру договору найму чи за письмовою згодою наймача та членів його сім'ї тощо.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору апеляційним судом правильно визначено характер спірних правовідносин, правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в своїх інтересах та в інтересах дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк