Справа № 464/8367/14 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/1337/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.,

з участю: представника позивача - Заставного Р.А.,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 05 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05 листопада 2014 задоволено заяву про забезпечення позову представника Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" - Заставного Р.А. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазбудмеханізація", ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

У порядку забезпечення позову накладено арешт на предмети застави майна згідно з договором застави від 16.02.2011 р., а саме: -автобус марки БОГДАН А09201, тип транспортного засобу автобус D, 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1;

-автобус марки БОГДАН А09201, тип транспортного засобу автобус D, 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_2;

-автобус марки БОГДАН А09201, тип транспортного засобу автобус D, 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_3;

-автобус марки БОГДАН А09201, тип транспортного засобу автобус D, 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_4;

-автобус марки БОГДАН А09201, тип транспортного засобу автобус D, 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_5, -

та передано на відповідальне зберігання ПАТ "Мегабанк".

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала є незаконною та постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що дана ухвала прийнята без повідомлення ОСОБА_3, що суперечить вимогам ст.129 Конституції України та ст.ст.1, 8, 10 ЦПК України. Вважає, що ПАТ "Мегабанк" не надав суду достатніх та належних доказів на підтвердження того, що ненакладення арешту на дане рухоме майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того зазначає, що ПАТ "Мегабанк" також не надав жодного доказу що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення. Вказує на те, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України, є необґрунтованою.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, позивач ПАТ "Мегабанк" подало заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (із змінами від 12.06.2009 року), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У п.7 цієї ж Постанови Пленуму зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється у порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна містити мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд(суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким керувався суд при постановленні ухвали.

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151 - 153 ЦПК України та роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Твердження апелянта про те, що оскаржувана ухвала прийнята без повідомлення ОСОБА_3, що суперечить вимогам ст..129 Конституції України та ст..ст.1, 8, 10 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: