Справа № 621/2528/15-ц
Провадження № 2-о/621/134/15
РІШЕННЯ

іменем України

05.10.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зацікавлена особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області,

встановив:

23.09.2015 року ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зацікавлена особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якій вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, у свідоцтві про його народження зазначені дані - рос. «ОСОБА_1», батьками є рос. «ОСОБА_2» та рос. «ОСОБА_3». ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Змієві Харківської області мати заявника - ОСОБА_3 - померла. Тобто, з вказаного свідоцтва про смерть матері та свідоцтва про народження ОСОБА_1. неможливо прослідкувати родинні відносини між ним та померлою як сина та матері, оскільки по-батькові матері зазначено по різному. У паспорті матері її даними також були визначені «ОСОБА_3», знову ж таки, і у цьому випадку, дані до паспорту були занесені при перекладі з російської на українську мову.

При цьому, у свідоцтві про народженні матері її даними є рос. «ОСОБА_3» і за життя вона була у шлюбі з ОСОБА_5, від шлюбу з яким вони мали сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який, відповідно є рідним братом ОСОБА_1. по матері та який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у с. Соколово Зміївського району Харківської області.

Однак, свідоцтво про шлюб між ОСОБА_3 (рос. «ОСОБА_3») та ОСОБА_5 - не зберіглося, а також не зберігся і актовий запис про шлюб між вказаними особами.

23.10.1954 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, після реєстрації якого прізвище матері змінене з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Заявник вважав, що у даному випадку має місце очевидний факт, а саме те, що ОСОБА_3 (рос. «ОСОБА_3») вийшла заміж та змінила прізвище, оскільки вже на момент народження його брата ОСОБА_4. її прізвищем було «ОСОБА_3», а в свідоцтві про народження брата його батьками визначено ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Крім того, 23.04.1996 року Зміївським районним судом Харківської області розглядалася справа за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту неправильності запису про народження. В ході розгляду вказаної справи була допитана свідок ОСОБА_3, яка вказала на наступне: «Заявник по справі є її сином. В годи війни вона знаходилася на примусових роботах у Германії і там народила сина. До шлюбу носила прізвище «ОСОБА_3». Коли вступила у шлюб, то взяла прізвище «ОСОБА_3». Після повернення з Германіїї її чоловік помер через 2 тижні. На сьогоднішній день вона знаходиться у новому шлюбі та має прізвище «ОСОБА_3». Вказане вище рішення суду набрало законної сили.

Тобто, факт знаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заявник вважав, сумніву не викликає.

Щодо дати реєстрації шлюбу ОСОБА_1. вказував наступне. Його мати ОСОБА_3 за життя постійно вказувала, що дуже символічним було те, що шлюб з ОСОБА_5 вона зареєструвала у день свого народження, а саме 23 квітня. При цьому, шлюб було зареєстровано за рік до того, як її було насильно вивезено з тимчасово окупованої території до Германії, а це відбулося 19.04.1942 року і в травні 1945 року мати повернулася з примусових робіт в Україну. Кожного разу святкуючи день народження мати згадувала, що у цей день «колись у далекому 1941 році» вона одружилася з ОСОБА_5.

Встановлення даного факту необхідне, в тому числі, для оформлення спадщини після смерті матері.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1. просив встановити юридичний факт, а саме той факт, що 23.04.1941 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 (рос. «ОСОБА_3») та ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінене з «ОСОБА_3» (рос. «ОСОБА_3») на «ОСОБА_3». Встановити юридичний факт, а саме той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Змієві Харківської області ОСОБА_3 була його - ОСОБА_1 - матір'ю.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1. на полягав на задоволенні своєї заяви, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку:

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками були - рос. «ОСОБА_2» та рос. «ОСОБА_3» /а.с. 9/.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, НОМЕР_1, актовий запис № 16, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 25/.

Його поховання здійснила дружина - ОСОБА_3 /а.с. 24/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника померла у с. Соколово Зміївського району Харківської області, однак, в Свідоцтві про смерть, її прізвище та по-батькові зазначено як «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», а не «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3». Крім того, таке ж прізвище та по-батькові зазначено і в її паспорті /а.с. 10, 11, 23/.

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про народження та його переклад на російську мову, в яких зазначено прізвище, ім'я та по-батькові матері ОСОБА_1. як рос. «ОСОБА_3» /а.с. 12-14/.

За своє життя мати заявника перебувала у двох зареєстрованих шлюбах, щоразу змінюючи своє прізвище, а саме із ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Так, Свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. зберіглося /а.с. 16/.

В той же час ані Свідоцтво про шлюб, ані актовий запис про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не зберіглися, що підтверджується копією повного Витягу та копією Повідомлення /а.с. 15, 22/.

Однак, у суду відсутні сумніви в існуванні такого шлюбу та в даті його реєстрації, оскільки це підтверджується наступними фактичними даними.

Так, відповідно до копій архівних довідок Державного архіву Хмельницької області, ОСОБА_3, 1923 року народження, в роки Великої Вітчизняної Війни була насильно вивезена з тимчасово окупованої території України і з 19.04.1942 року до травня 1945 року перебувала на примусових роботах у Німеччині /а.с. 21, 26/.

ОСОБА_3 за життя постійно вказувала на те, що дуже символічним було те, що шлюб з ОСОБА_5 вона зареєструвала у день свого народження, а саме 23 квітня. При цьому, шлюб було зареєстровано за рік до того, як її було насильно вивезено з тимчасово окупованої території до Германії, а це відбулося 19.04.1942 року і в травні 1945 року вона повернулася з примусових робіт в Україну. Кожного разу святкуючи день свого народження вона згадувала, що у цей день «колись у далекому 1941 році» вона одружилася з ОСОБА_5.

Аналогічні пояснення мати ОСОБА_1. надавала при розгляді справи за заявою ОСОБА_4 про встановлення неправильності актового запису про народження в частині місця народження, а саме вона зазначала: «В годи війни вона знаходилася на примусових роботах у Германії і там народила сина. До шлюбу носила прізвище «ОСОБА_3». Коли вступила у шлюб, то взяла прізвище «ОСОБА_3». Після повернення з Германіїї її чоловік помер через 2 тижні. На сьогоднішній день вона знаходиться у новому шлюбі та має прізвище «ОСОБА_3». Достовірність вказаних пояснень підтверджуються копією рішення Зміївського районного суду Харківської області від 1996 року, яке набрало законної сили /а.с. 20/.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився рідний брат заявника ОСОБА_1. по матері - ОСОБА_4, батьками якого визначено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 18, 19/.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6. показала суду, що вона є дружиною ОСОБА_4. та невісткою ОСОБА_3., покійна свекруха завжди розповідала, що її дівоче прізвище «ОСОБА_3», а 23.04.1941 року вона уклала шлюб із ОСОБА_5.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами реєстрації шлюбу, а також розірвання шлюбу, усиновлення, якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відповідно п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 4 ст. 256 ЦПК суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

У відповідності із п.12 цієї ж Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже, у зв'язку з відсутністю актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а також, враховуючи той факт, що прізвище та по-батькові ОСОБА_3. відрізняється від тих, які зазначені в Свідоцтві про народження заявника, ОСОБА_1. позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті матері.

Проте, суд, ознайомившись з наданими доказами, дослідивши та оцінивши їх, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1. та можливість встановлення юридичних фактів про те, що 23.04.1941 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 (рос. «ОСОБА_3») та ОСОБА_5, після реєстрації якого прізвище нареченої змінено із «ОСОБА_3» (рос. «ОСОБА_3») на «ОСОБА_3», а також той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 236, 256-258 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зацікавлена особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що 23 квітня 1941 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 (рос. «ОСОБА_3») та ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу прізвище нареченої змінено із «ОСОБА_3» (рос. «ОСОБА_3») на «ОСОБА_3».

Встановити, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Змієві Харківської області ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: