Справа № 1003/133/2012
У Х В А Л А

03 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «державний ощадний банк України», на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою мотивуючи тим, що 04.08.2015 року старший державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 виніс постанову про арешт коштів боржника, яку він отримав 10.08.2015 року. Дану постанову він вважає незаконною оскільки державним виконавцем зазначено, що відповідно до заяви стягувача встановлено, що в перелічених у постанові банках у нього відкриті поточні рахунки, при цьому не перевірив, шляхом надання відповідних запитів, чи є дійсно такі рахунки в зазначених банках. Також, незрозуміло яким чином можливо накласти арешт на кошти яких немає в природі. У постанові зазначені сім банківських установ, яким направлено копії постанов виконавчої служби. Таким чином, у нього в майбутньому можливі різного характеру негаразди щодо взаємної співпраці на фінансовому ринку. Заявник просить визнати дії старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, які виявилися у винесенні постанови від 04.08.2015 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у банківських установах неправомірними та зобовязати старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 скасувати постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 04.08.2015 року за № 21353.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити вимоги в повному обсязі та зазначив, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа за рішенням суду, під час розгляду цивільної справи був присутній його представник. Рішення суду він виконав частково. В нього був відкритий один рахунок в банку на який державним виконавцем накладено арешт, а в інших банках рахунки відсутні. Він являється приватним підприємцем і отримує на сьогодні мінімальний дохід. Для здійснення підприємницької діяльності йому необхідно відкривати рахунки в банках, а після постанови державного виконавця це зробити неможливо. На сьогодні на відкритому рахунку наявні 8000 грн. які державним виконавцем не списуються. Державний виконавець приходив за адресою його реєстрації та проживання, однак він двері не відчинив оскільки не мав бажання спілкуватись.

Представник заявника, адвокат за договором, ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити вимоги ОСОБА_1 та пояснив, що постанова про накладення арешту на майно боржника винесена лише на підставі заяви стягувача, державним виконавцем не здійснено перевірку щодо наявності в зазначених банках рахунків боржника. Заявник займається підприємницькою діяльністю і йому необхідно відкривати рахунки для здійснення безготівкових операцій з клієнтами, а після постанови державного виконавця це зробити неможливо. За рішенням суду є другий боржник в якого наявне майно та на яке може бути звернуто стягнення, але державним виконавцем такі дії не вчиняються.

Представник міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, надала до суду письмові заперечення та пояснила, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. В межах виконавчого провадження було здійснено дії щодо розшуку майна та відритих рахунків у банках належних боржнику. В добровільному порядку рішення суду не виконується. Щодо даного боржника було ще одне виконавче провадження, яке закрито в звязку з виконанням. На рахунок боржника було накладено арешт, про 8000 грн. на даному рахунку не було повідомлено, можливо вони зараховані за іншим провадженням. 30.07.2015 року надійшла заява стягувача про накладення арешту на відкриті рахунки та які будуть відкриватися боржником в банках та зазначено 7 банків. На даний час із зазначених банків, крім ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ПАТ «УкрСиббанк», надійшли листи про повернення постанови без виконання. Боржник має можливість відкривати рахунки для здійснення підприємницької діяльності і постанова про накладення арешту не є перешкодою. Для винесення постанови про зняття арешту необхідною умовою є виконання рішення суду. Дане виконавче провадження відкрито лише щодо одного боржника, а щодо іншого боржника відкрито друге провадження. При винесенні постанови про накладення арешту не є обовязковою умовою перевірка наявності відкритих рахунків у банківських установах, які належать боржнику.

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за довіреністю у справі, ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, надала до суду письмові заперечення та зазначила, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитись з його матеріалами, в кредитній справі клієнта банку ОСОБА_1 було встановлено, що він являється приватним підприємцем, отже в нього мають бути відкриті рахунки в банківських установах. Тому, вони звернулись до державного виконавця із заявою про накладення арешту на всі відкриті та які будуть відкриватися боржником рахунки в банківських установах та зазначили сім банків. Держаним виконавцем було винесено постанову, на сьогодні чотири банки повернули постанову без виконання, з Приватбанку ще не повернулось відповіді, а в двох банках накладений арешт ще за попередньою постановою. Подана боржником скарга не відповідає вимогам закону, в ній не зазначено які положення нормативних актів порушено державним виконавцем при винесення постанови. Рішення суду залишається не виконаним, боржники перешкоджають його виконанню.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 42771090, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

02.04.2014 року до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/219/13 виданий 21.03.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», грошових коштів за кредитним договором та судових витрат в загальному розмірі 2846474,30 грн.

03.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено копії сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та не заперечується заявником, в добровільному порядку рішення суду не виконується.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 31.07.2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції із заявою про арешт коштів боржника із зазначенням переліку банківських установ.

04.08.2015 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою встановлено, що відповідно до п. 10.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» та за заявою стягувача наявні підстави для накладення арешту на всі відкриті та які будуть відкриватися боржником рахунки в АТ «Дельта банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «ОСОБА_7 Сбербанк Росії», ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реально виконання рішення суду.

Так, арешт на майно боржника накладається держаним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення

заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Механізм накладення банками арешту на кошти клієнтів зазначений у Главі 10 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» , затвердженої постановою правління НБУ 21.01.2004 року за № 22 та зареєстрованої в Мінюсті 29.03.2004 року за № 377/8976.

Відповідно до 10.1 зазначеної Інструкції, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунках. Банк здійснює арешт коштів на рахунку клієнта, операції за яким були зупинені відповідно до статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на підставі постанови державного виконавця, яка надійшла до банку після повідомлення банком державного виконавця про відкриття клієнтом цього рахунку. Банк здійснює дії щодо арешту коштів відповідно до пункту 10.6 цієї глави. ( п. 10.3. Інструкції).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі відкриття рахунка клієнтом, щодо якого існує публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, банк зупиняє видаткові операції з такого рахунка на суму обтяження та повідомляє державному виконавцеві про відкриття рахунка. Повідомлення про відкриття рахунка вручається державному виконавцеві власником рахунка, який зобов'язаний подати до банку документи, що підтверджують отримання державним виконавцем повідомлення. Державний виконавець вирішує питання щодо необхідності накладення арешту на кошти боржника, що зберігаються на відкритому рахунку, та у семиденний строк з моменту надходження повідомлення інформує банк про прийняте рішення. Відновлення видаткових операцій на рахунках такого клієнта здійснюється у разі, якщо державний виконавець не повідомив про прийняте рішення у встановлений строк, перебіг якого починається з дати, зазначеної у відмітці про отримання державним виконавцем повідомлення.

Отже, арешти можуть накладатись виконавчою службою на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку без зазначеної конкретної суми, або на суму, що конкретно зазначена в постанові та на рахунки, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Також, судом встановлено, що постанова про арешт коштів від 04.08.2015 року за № 42771090, як окремий документ містить в собі обовязкові реквізити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року за № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802.

Порядок та підстави зняття арешту з коштів боржника передбачено п. 10.11 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» та ст.50 Законом України «Про виконавче провадження», а саме у разі закінчення виконавчого провадження та відсутності потреби у даному виді забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Заявник не довів в судовому засіданні належними та допустимими доказами заявлені вимоги, в тому числі щодо порушення державним виконавцем його законних прав та інтересів.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 04.08.2015 року за ВП № 42771090 була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а права чи свободи заявника порушено не було.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 32, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» , затвердженої постановою правління НБУ 21.01.2004 року за № 22 та зареєстрованої в Мінюсті 29.03.2004 року за № 377/8976, ст.6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 10, 60, 383, 384 ЦПК України

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: міський відділ державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «державний ощадний банк України», на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8