Справа № 310/4560/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існувала домовленість про купівлю-продаж житлового будинку № 82 по вул.Степова в с.Софіївка Бердянського району за 79900грн., що еквівалентно 10000 доларів США. За договором завдатку позивач передав, а відповідач отримав 15980грн., що еквівалентно 2000 доларів США. Зазначене підтверджено розпискою від 05 червня 2013 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року вказану суму визнано авансом та зобовязано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 23660грн., що еквівалентно 2000 доларам США станом на 03 червня 2014 року. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року рішення залишено без змін. Державним виконавцем відділу ДВС Бердянського МРУЮ 09 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження. ОСОБА_2 звертався до державного виконавця з заявою, в якій просив вираховувати стягнуту суму з його пенсії. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішення суду зобовязального характеру не має права накладати арешти на майно та грошові кошти боржника, звертати стягнення на майно та грошові кошти боржника, оскільки рішення про зобовязання вважаються рішеннями немайнового характеру. 24 березня 2015 року та 31 березня 2015 року державним виконавцем складено акти про невиконання боржником рішення суду та винесено постанови про накладення штрафів в розмірах 170грн. та 340грн., відповідно. Рішення суду не виконано, в звязку з чим позивач вирішив звернутися до суду про стягнення з відповідача суми сплаченого авансу. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму переданого авансу в розмірі 41275 грн., що еквівалентно 2000 доларам США, встановленому Національним банком України станом на 13 травня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що вказаний спір вирішений та рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року його зобовязано сплатити ОСОБА_1 суму авансу. Вважає, що провадження у справі має бути закрито. Він згодний виконати рішення суду, проте одразу вказаної суми не має. Звертався до державного виконавця з заявою про проведення відрахування з його пенсії.

Представник відділу ДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні просить вирішити спір на розсуд суду. Зазначила, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про зобовязання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 авансу в розмірі 23660грн., що еквівалентно 2000 доларів США, встановленому НБУ станом на 03.06.14 р.. Це рішення є рішенням зобовязального характеру, яке має бути виконано одноразово. Боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення. В зазначений строк рішення не було виконано. Від боржника надходила заява про відрахування коштів з його пенсії. Постановами державного виконавця накладено штрафи на боржника. На даний час рішення суду не виконано.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно одержаних, збережених грошей. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено, зобовязано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 23660грн., що еквівалентно 2000 доларам США, встановленим Національним банком України станом на 03.06.14 року.. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року вказане рішення залишено без змін.

Вказаними рішеннями судів встановлено обставини того, що згідно договору завдатку від 01 червня 2013 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1, сторони домовилися про купівлю-продаж до 01 червня 2014 року будинку № 82 по вул.Степовій в с.Софіївка Бердянського району за 79900грн., що еквівалентно 10000 доларам США. На підтвердження цього покупець передав, а продавець прийняв 15980грн., що на той момент складало 2000 доларів США. Згідно розписки від 05 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав передоплату за продажу вказаного будинку в сумі 2000 доларів США. Судовими рішеннями встановлено, що вказана сума не є завдатком, а є авансом, що підлягає поверненню позивачу. Вказані обставини не підлягають доказування відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Судом також встановлено, що на виконання рішення суду виданий виконавчий лист, який предявлений до виконання. Виконавче провадження перебуває на виконанні в ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області. ОСОБА_2 звертався до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 19 червня 2015 року в задоволення заяви відмовлено. До цього часу рішення суду в частині зобовязання повернення грошових коштів не виконано. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюються та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення сплачених коштів в рахунок купівлі-продажу житловому будинку № 82 по вул.Степовій в с.Софіївка Бердянського району по суті вирішено рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року.

У розумінні цивільно-правового закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір.

Звертаючись до суду в травні 2015 року позивач заявив позов, предметом якого є матеріально-правова вимога про стягнення суми авансу, переданого в рахунок придбання житлового будинку № 83 по вул.Степовій в с.Софіївка Бердянського району. Позов заявлено з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2) ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, той факт, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, переданого в рахунок придбання житлового будинку № 83 по вул.Степовій в с.Софіївка Бердянського району, який заявлений з тих самих підстав, вирішений рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року та рішення суду набрало чинності, провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому суд вважає, що в даному випадку між сторонами виник спір, повязаний з виконанням судового рішення, який має вирішуватися в порядку, передбаченому розділом VI Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 205 ч. 1 п. 2), 206, 210, 293, 294 ЦПК України (2004 рік), суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, третя особа Відділ Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Парій