Провадження № 2/522/3643/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року,

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Приморського районного суду м. Одеси, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нєю право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно 373/1000 частин квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги позивачка обґрунтувує наступним.

Позивачка є дружиною ОСОБА_3, який помер 10.10.2012 року, та після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 373/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та було відкриту спадкову справу №3117/02-14. Проте, відповіддю від 16.08.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було надано правовстановлюючого документу на частку квартири.

Таким чином, на даний час позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку..

В судове засідання зявилась представник позивачки- Пошутило Н.М., діюча по довіреності від 14.10.2013р.(а.с.23) яка підтримала позов з викладених підстав та просила його задовольнити. При цьому вона також суду поясни ла, що у звязку з тим, що їх сусід приєднав собі деякі приміщення, то був здійснений перерахунок часток квартири, яка є комунальною, та частка померлого таким чином змінилися, про що ні померлий ні позивачка не знали. Чоловік позивачки залишив їй заповіт на все своє майно. Також вона вже зверталась до суду з позовом, та рішенням суду було визначено частку померлого, але не було вирішення питання про право власності на цю частку. Інших спадкоємців не має.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суд не повідомив, але 09.06.2015р. на адресу надіслали заперечення на позов, посилаючись при цьому на норму ст. 358 ч.1, та ст.360 ч.1 ЦК України, що згідно законодавства не вимагається рішення суду про визначення частки майна., та посилання на те що не має відмови нотаріуса.(а.с.52-57).

Згідно ст.169 ЦПК України неявка відповідача повідомленого належним чином про слухання справи, дає можливість проводити судове засідання у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є дружиною ОСОБА_3 який помер 10.10.2012 року, про що 06.02.2013 року був складений відповідний актовий запис № 9687 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_4 реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції (свідоцтво про смерть серія 1-ЖД №329558).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина 373/1000 частин квартири квартири АДРЕСА_1., яка належала спадкодавцю на праві спільної часткової власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1994 року Органом приватизації державного житлового фонду Приморського району.

Згідно заповіту ОСОБА_3 складеного 26.02.2004 року він все майно заповів ОСОБА_1

Згідно ст. 1233, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З витребуваної судом копії спадкової справи №732/2012 з Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори вбачається, що 14.11.2012р. позивачка звернулася до Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, на підставі якої було відкрито спадкову справу.

Проте, відповіддю Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори №3117/02-14 від 16.08.2013 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка квартири, що належала ОСОБА_3 підлягає перерахунку в судовому порядку і у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю частку квартири.(а.с.7).

крім того судом встановлено, що згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.07.2014р. ( справа №2/522/3088/14) було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визначення часток у спільній частковій власності, яким визначено, що ОСОБА_3 належить 373/1000 частин квартири АДРЕСА_2 (колишня ОСОБА_7) в м.Одесі, яке набрало законної сили.

Згідно ч.3 ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з наведеного суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності відмови нотаріуса позивачу у оформлені та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 1, 57-60209, 212-215, 217-218, ЦПК України, ст. ст.16, 328, 329, 1216, 1218,1220, 1223, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 І.П.Н. НОМЕР_1) право власності на 373/1000 частин квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 10.10.2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.В. Домусчі

27.08.2015