Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Хилевича С.В., Оніпко О.В.

Секретар судових засідань Пиляй І.С.

З участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про відшкодування вартості втраченого вантажу, відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТзОВ «Делівері» на користь ОСОБА_2 1000 грн. відшкодування вартості втраченого вантажу та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ТзОВ «Делівері» в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення в частині відмови в задоволенні позову в відшкодування вартості втраченого вантажу в розмірі 7669 грн. необґрунтованим та незаконним таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що задовольняючи позов частково суд безпідставно застосував п. 7.10 Правил транспортного експедирування вантажу, затверджених наказом ТзОВ «Делівері» №39 від 20.11.2002 року, яким передбачено, що у випадках, якщо цінність вантажу не вказана, вантаж не застрахований в індивідуальному порядку, матеріальна відповідальність Експедитора перед Замовником встановлюється в розмірі фактичного збитку, але не більше 1000 грн.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги свідчення ОСОБА_3 про те, що саме наданий суду перелік речей містився в посилці. Також суд безпідставно визнав неналежними доказами письмові пояснення вантажоодержувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили , який товар вони очікували в посилці, відправленій 13 вересня 2014 року та його вартість.

Зазначає, що судом не було враховано , що відповідач не виконав вимоги ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка вказує, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Вказує, що працівник, яка приймала вантаж не запитала про його вартість, не пояснила можливість провести страхування вантажу.

Просить рішенням Рівненського міського суду в частині часткового задоволення позову про відшкодування вартості втраченого вантажу 1000 грн. змінити, та стягнути на її користь 7669 грн.

В запереченні на апеляційну скаргу представник ТзОВ „Делівері" просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції дійшла висновку про її задоволення з таких підстав.

Задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь 1000гривень майнової шкоди, при цьому суд першої інстанції виходив з вимог передбачених п. 7.10 Правил транспортного експедирування вантажу, затверджених Наказом ТзОВ „Делівері" № 39 від 20 листопада 2002 року, відповідно до яких: якщо цінність вантажу не вказана, вантаж не застрахований в індивідуальному порядку, матеріальна відповідальність Експедитора перед Замовником встановлюється в розмірі фактичного збитку, але не більше 1000 гривень.

Проте, з такими висновками місцевого суду, апеляційний суд погодитися не може, оскільки локальний нормативний акт, в цій частині, на який послався суд суперечить положенням Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка 13 вересня 2014 року через регіональне представництво ТзОВ „Делівері" в м. Рівне здала для відправи вантаж вагою 26,5кг. на ім'я одержувача ОСОБА_5 за адресою м. Сєверодонецьк, що підтверджується квитанцією № .

В порушення вимог ст. 15 Закону України „Про захист прав споживачів" відповідач не надав позивачці необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію щодо наданої послуги з перевезення вантажів зокрема, декларування та страхування зданого до перевезення вантажу.

Квитанцію про прийом вантажу № від 13 вересня 2014 року заповнював працівник Рівненського представництва ТзОВ „Делівері" (а.с.4).

Вантаж адресату доставлений не був, у зв'язку з чим 01 жовтня та 03 листопада 2014 року ОСОБА_2 подавала відповідачу заяви про розшук втраченого вантажу. Не отримавши відповіді вона 18 листопада 2014 року подала відповідачу заяву-претензію, відповідно до ст. 925 ЦК, в якій просила відшкодувати вартість втраченого вантажу (а.с.8). Листом від 25 листопада 2014 року адресованим ОСОБА_2 перевізник не заперечував втрату вантажу і погодився частково відшкодувати його вартість (а.с.32,33).

Фактична вартість втраченого вантажу становила 7669 гривень.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, пошти сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Оскільки відповідачем не повернуто позивачці вантаж, вартість якого становить 7669 гривень, обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало, відповідачем суду не наведено, вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягали до задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2015 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Делівері" на користь ОСОБА_2 1000 гривень вартості втраченого вантажу - скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Делівері" на користь ОСОБА_2 7669 гривень вартості втраченого вантажу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: С.В. Хилевич

О.В.Оніпко