Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8135/15-ц
У Х В А Л А

16 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 заяву ОСОБА_1 В»ячеславівни про відвід судді,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 В»ячеславівни про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 В»ячеславівни до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 31.07.2015 року дану справу розподілено на суддю Дмитренко А.М. після задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Голуб А.В.

За ухвалою судді від 03.08.2015 року справу прийнято до провадження судді Дмитренко А.М.

В судовому засіданні ОСОБА_1 звернулася із заявою про відвід судді Дмитренко А.М., оскільки на її думку, є обставини, які викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді, а саме: суддя відмовила в задоволенні її клопотань про приєднання до справи доказів, про допит в якості свідка її малолітньої доньки, про витребування доказів з Литовської Республіки, також вона вважає, що суддя є заінтересованим в результатах розгляду справи на користь ОСОБА_2.

Вислухавши заяву, оголошену представником ОСОБА_1, думку самої ОСОБА_1, яка дану заяву підтримала, думку представника позивача, яка щодо задоволення заяви заперечує, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви з наступних підстав.

Так, судом до початку розгляду справи по суті задоволено частково заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, про що винесено відповідну ухвалу, в якій вказано на причини відмови у витребуванні доказів з Литовської Республіки, судом витребувано і витребовуються докази в порядку задоволення багаточисленних клопотань ОСОБА_1 та її представника, тоді як судом задоволено всього два клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про витребування доказів, при цьому ОСОБА_1 посилається на те, що суд віддає перевагу іншій стороні.

За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, суд бере до уваги тільки належні та допустимі докази, тобто, докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом спору як за основним, так і зустрічним позовом, є поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1, а тому судом виходячи саме з положень належності та допустимості доказів і було відмовлено в задоволенні клопотань про долучення до справи візитівок, фотографій сторін біля автомобілів.

Докази мають надаватися сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст.137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов»язаний витребувати такі докази. До клопотання мають були долучені відомості про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

ОСОБА_1 має представника, який є адвокатом і надає їй одночасно правову допомогу, але ні сама ОСОБА_1, ні її представник не додали до клопотань жодної відмови відповідних органів у наданні інформації на їх звернення.

Щодо відмови в допиті в якості свідка малолітньої дитини доньки сторін, то суд виходив, в першу чергу, саме з інтересів дитини, враховуючи її психологічний стан, тоді як сторонами по справі є батьки дитини.

Щодо клопотань не розпочинати розгляд справи по суті, то згідно положень ЦПК України таке клопотання є взагалі необгрунтованим, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом саме за вирішенням спору, а не по питанню перевірки майнового стану сім»ї ОСОБА_1 за весь час подружнього життя, з приводу чого і заявляються неодноразово різні клопотання.

Тоді як правова позиція Верховного Суду України, викладена у Постанові Пленуму від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», полягає в тому, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

За ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В ст.157 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

У винятковихх випадках за клопотанням строни, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на 15 днів.

А тому судом неодноразово наголошувалося на строках розгляду справи, оскільки відповідно до п.1 ч.5 ст.55 Закону України «Про судоустрій і стату суддів» суддя зобовязаний: своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Як зазначено в ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу і тільки за відповідних обставин, передбачених у ЦПК України.

Щодо посилань на те, що суд позбавляє можливості ОСОБА_1 та її представника надавати пояснення в судовому засіданні, то це є взагалі необгрунтованим, оскільки згідно порядку розгляду справ, встановленому ЦПК, особи, які беруть участь у справі, надають свої пояснення після початку розгляду справи по суті, а в даному випадку суд не мав можливості розпочати розгляд справи по суті, вирішуючи багаточисленні клопотання ОСОБА_1 та її представника.

При вирішенні всіх клопотань судом з»ясовувалася думка осіб, які беруть участь у справі з приводу того чи іншого клопотання.

Крім того, за положеннями ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають не тільки процесуальні права, а і відповідні обов»язки, а саме: ці особи зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки, в т. ч. не зловживати своїми процесуальними правами.

За ст.31 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 має можливість збільшити або зменшити розмір своїх позовних вимог на любій стадії розгляду справи, навіть після початку розгляду справи по суті.

Згідно з п.п.2, 4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Жодних обставин, які б свідчили про необєктивність або упередженість судді, чи заінтересованість судді у результаті розгляду справи, у заяві про відвід судді не наведено, заінтересованістю, необєктивністю та упередженістю судді Хілик Ю.В. та її представник вважають намагання суду розглянути дану справу по суті у порядку та строки, визначені ЦПК України, а тому дану заяву суд вважає необгрунтованою.

Відповідно до ст.23 ЦПК України за наявності підстав, визначених у статтях 20,21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Відвід /самовідвід/ повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

За ст.24 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 11-1, 20 -24 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про відвід судді Дмитренко А.М. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3