Номер провадження: 22-ц/785/5907/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року,

встановила:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив:- визнати недостовірною інформацію відносно нього, поширену ОСОБА_3 під час брифінгу в Одеському кризисному медіа центрі за адресою: м.Одеса, просп. Шевченко, 4Д, 4 поверх, оф. 42,

- зобовязати ОСОБА_3 не пізніше трьох днів від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати вказану інформацію,

- стягнути з ОСОБА_3 на його користь 25000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди а також судові витрати.

Позивач посилався на те, що 11.02.2015 року, приблизно о 12 годині, під час брифінгу ОСОБА_3, керівника Громадської організації «Рада Громадської Безпеки» в Одеському кризисному медіа центрі (адреса: м.Одеса, просп. Шевченко, 4Д, 4 поверх, оф. 42), останнім було розповсюджено наступну інформацію:

5 хв. 00 сек. - Заставка на відео, яке запропонував подивитись усім присутнім ОСОБА_3 «Как было на самом деле (а не смонтированные кадры редакции ТК «Круг). Обратите внимание на профессионального провокатора, якобы, директора канала ОСОБА_4».

9 хв. 20 сек. - Слова ОСОБА_3 «Там мы столкнулись с господином ОСОБА_4, который как мастер провокации .... ОСОБА_5 начал разыгрывать провокационные вещи, рвать бумаги».

11 хв. 39 сек. - Слова ОСОБА_3 «Когда мы посмотрели биографию господина ОСОБА_4, мы с удивлением увидели, что во времена Гурвица он неоднократно привлекался за избиение журналистов, за разбитие камер, по-моему, было 2 уголовных дела по этому факту возбуждено, и вообще за ним тянется шлейф чудовищных криминальных дел. Вообщем этот человек специально подготовлен для того, чтобы создать провокацию».

Відеозапис брифінгу ОСОБА_3 оприлюднено на сайті Одеського кризисного медіа центру за адресою: http://www.odcrisis.org/video-11-02-2015, також аналогічні відео були викладені в мережі Інтернет.

Таким чином, інформація була розповсюджена серед широкого кола журналістів Одеських ЗМІ, які були присутні під час брифінгу 11 лютого 2015 року, та невизначеному колу користувачів Інтернету, які могли подивитись викладені відео за вищевказаними посиланнями. Вказана відповідачем інформація є недостовірною. Поширена відповідачем негативна недостовірна інформація порушує його особисті немайнові права, зокрема, ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоди його діловій репутації. Враховуючи обсяг душевних та психічних страждань розмір відшкодування яких, враховуючи характер його немайнових втрат, виражених у суттєвому зниженні ділової репутації, значних зусиль щодо повернення до нормального стану життєдіяльності, він оцінює у 25000 гривень.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року позов задоволений частково: суд визнав недостовірною інформацію відносно ОСОБА_2, поширену ОСОБА_3 під час брифінгу в Одеському кризисному медіа центрі за адресою: м.Одеса, просп. Шевченко, 4Д, 4 поверх, оф. 42, а саме про те, що ОСОБА_2 є професіональним провокатором, майстром провокацій, неодноразово притягувався за побиття журналістів, розбиття камер, а також те, що щодо ОСОБА_2 було порушено 2 кримінальні справи та тягнеться шлейф жахливих кримінальних справ.

Суд зобовязав ОСОБА_3В.в термін не пізніше десяти днів від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати вказану інформацію, шляхом публічного виступу на брифінгу у Одеському кризисному медіа центрі за адресою: м.Одеса, просп. Шевченко, 4Д, 4 поверх, оф. 42 та зачитування резолютивної частини прийнятого по справі рішення, а також розповсюдження відеозапису власного виступу, в якому ОСОБА_3 зачитує резолютивну частину прийнятого по справі рішення без жодних коментарів, в мережі Інтернет, зокрема на сайті Youtube https://www.youtube.com, на сайті Українського антикорупційного проекту 368.media http://368.media/, на сайті Третього Цифрового каналу - http://tretiy.tv/.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 7000 гривень, а також судовий збір в розмірі 250 гривень, а всього 7250 (сім тисяч двісті пятдесят) гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач розповсюдив недостовірну інформацію відносно позивача, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2015 року, приблизно о 12 годині, під час брифінгу ОСОБА_3, керівника Громадської організації «Рада Громадської Безпеки» в Одеському кризисному медіа центрі (адреса: м.Одеса, просп. Шевченко, 4Д, 4 поверх, оф. 42), останнім було розповсюджено наступну інформацію:

5 хв. 00 сек. - Заставка на відео, яке запропонував подивитись усім присутнім ОСОБА_3 «Как было на самом деле (а не смонтированные кадры редакции ТК «Круг). Обратите внимание на профессионального провокатора, якобы, директора канала ОСОБА_4».

9 хв. 20 сек. - Слова ОСОБА_3 «Там мы столкнулись с господином ОСОБА_4, который как мастер провокации .... ОСОБА_5 начал разыгрывать провокационные вещи, рвать бумаги».

11 хв. 39 сек. - Слова ОСОБА_3 «Когда мы посмотрели биографию господина ОСОБА_4, мы с удивлением увидели, что во времена Гурвица он не однократно привлекался за избиение журналистов, за разбитие камер, по-моему, было 2 уголовных дела по этому факту возбуждено, и вообще за ним тянется шлейф чудовищных криминальных дел. Вообщем этот человек специально подготовлен для того, чтобы создать провокацию».

Відеозапис брифінгу ОСОБА_3 оприлюднено на сайті Одеського кризисного медіа центру за адресою: http://www.odcrisis.org/video-11-02-2015, також аналогічні відео були викладені в мережі Інтернет.

Колегія суддів вважає, що зазначена інформація не містить конкретних фактичних даних, а є суб'єктивною оцінкою автором поведінки позивача, в якій містяться оціночні судження та припущення.

Такі словосполучення як «професійний провокатор», «майстер провокацій», «розігрувати провокаційні речі», «этот человек специально подготовлен для того, чтобы создать провокацию» є оціночним ставленням автора до особи та дій позивача.

Застосування автором таких словосполучень як «по-моєму», «якоби» свідчить про невпевненість та припущення автора відносно поведінки позивача та подій, та не може вважатися висловлюванням фактичних даних із зазначенням конкретних обставин.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частина 2 цієї статті встановлює що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідні роз»яснення містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»: вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України Про інформацію оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України Про телебачення і радіомовлення) у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував статтю 30 Закону України Про інформацію та зробив помилковий висновок про визнання недостовірною інформації, яка містить оціночні судження та припущення.

Стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 7 000 грн., суд в порушенні вимог п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України не навів мотивів з яких він прийшов до такого висновку, не зазначив в чому полягає моральна шкода.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від вимог про визнання недостовірною інформації. Представлені позивачем медичні документи про заподіяння йому тілесних ушкоджень 9 лютого 2015 року не відносяться до предмету спору, оскільки ці ушкодження заподіяні позивачу за два дні до брифінгу, який відбувся 11 лютого 2015 року, а тому ці обставини не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права, тому рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

ОСОБА_6

ОСОБА_7