Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2417/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Надопта А.А.,

при секретарі Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що 04.01.2015 року померла тітка позивача-Карпова ОСОБА_2.

Після смерті тітки позивача, відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку, розташованого с. Підвиноградів по вул. Ардовецька 172, Виноградівського району.

На випадок своєї смерті, спадкодавцем було залишено заповідального розпорядження на користь позивачки, згідно до Заповіту від 04.03.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, зареєстрованого в реєстрі за №5.

Заповіт не змінено та не скасовано, про що зроблено відповідну відмітку від 12.06.2015 року.

Єдиним спадкоємцем до спадкового майна за заповітом є позивач ОСОБА_1, поскільки спадкодавець ОСОБА_3, була одинокою жінкою, своєї сім»ї не мала та проживала сама, що стверджується Довідкою виконкому Підвиноградівської сільської ради за №02-14/812 від 31.07.2015 року.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадщину позивачем прийнято, поскільки у визначений шестимісячний строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори.

В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини.

Разом з тим нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку із тим, що позивачем не було представлено оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а лише копію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1995 року, поскільки оригінал такого, серед документів спадкодавця позивачем не було виявлено та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1, про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2015 року померла тітка позивача-Карпова ОСОБА_2.

Після смерті тітки позивача, відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку, розташованого с. Підвиноградів по вул.. Ардовецька 172, Виноградівського району.

На випадок своєї смерті, спадкодавцем було залишено заповідального розпорядження на користь позивачки, згідно до Заповіту від 04.03.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, зареєстрованого в реєстрі за №5.

Заповіт не змінено та не скасовано, про що зроблено відповідну відмітку від 12.06.2015 року.

Єдиним спадкоємцем до спадкового майна за заповітом є позивач ОСОБА_1, поскільки спадкодавець ОСОБА_3, була одинокою жінкою, своєї сім»яї не мала та проживала сама, що стверджується Довідкою виконкому Підвиноградівської сільської ради за №02-14/812 від 31.07.2015 року.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадщину позивачем прийнято, поскільки у визначений шестимісячний строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини.

Разом з тим нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку із тим, що позивачем не було представлено оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а лише копію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1995 року, поскільки оригінал такого, серед документів спадкодавця позивачем не було виявлено та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Оригінал вище вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1995 року втрачено, а дублікат його отримати та зареєструвати належним чином немає можливості, так як виданий дублікат правовстановлюючого документу, а в даному випадку Свідоцтво про право на спадщину, для його прийняття і видачі на підставі нього іншого свідоцтва про право на спадщину повинен бути зареєстрований за спадкодавцем, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чого зробити не має можливості в будь-якому випадку, так як для цього необхідна присутність в Реєстраційній службі власника майна спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 04.01.2015 року. В звязку з вище викладеним позивач не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Позивачем ОСОБА_1.подано оголошення в газету «Новини Виноградівщини» за №30(8430) від 08.08.2015 року, про втрату вище вказаного втраченого свідоцтва про право на спадщину.

Відповідачем по справі є орган територіальної громади, на території якої відкрилась спадщина Підвиноградівська сільська рада Виноградівського року, так як інших спадкоємців немає.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 26.06.2015 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №502/15 від 30.06.2015 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в с.Підвиноградів, вул. Ардовецька 172, Виноградівського району, згідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.1995 року, рахується за спадкодавцем ОСОБА_4, яка 04.01.2015 року -померла.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З усього вище наведеного слідує, що право власності позивача на спадковий житловий будинок, доведено, а відтак, таке може бути успадковане позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 30, 60, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, керуючись ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.58, 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с.Фанчиково, вул..Комсомольська 13, Виноградівського району, (ІПН НОМЕР_1) право власності в цілому на житловий будинок, що знаходиться в с.Підвиноградів по вул. Ардовецька 127, Виноградівського району Закарпатської області, (загальною корисною площею 51,6 кв.метрів в тому числі 16,8 кв.метрів житлової площі).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_5