Справа № 204/8482/14-ц
Провадження № 2/204/496/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просив визнати за ним право власності за договором купівлі-продажу автомобіля від 29 серпня 2007 року на автомобіль марки OPEL CALIBRA, тип транспортного засобу - легковий, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року, який перебуває на обліку за відповідачем та зобов'язати Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт з даного автомобіля накладених постановами про порушення виконавчого провадження № 17799332 від 05.03.2010 року, № 27463294 від 08.07.2011 року та № 27464003 від 08.07.2011 року. в обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 29.08.2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля OPEL CALIBRA, тип транспортного засобу - легковий, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року. Даний транспортний засіб відповідач ОСОБА_2 не знімав з обліку в органах ДАЇ через недостатність коштів для переоформлення на себе. Вони прийшли до згоди, що відповідач ОСОБА_2 надасть йому генеральну довіреність на право володіння, користування та розпорядження автомобілем, що і було зроблено того ж дня. Так, 29.08.2007 року йому було видано довіреність, яку посвідчив державний нотаріус Третьої дніпропетровської нотаріальної контори Крупська Л.В., про що було зроблено запис у державному реєстрі за № 4-5304. Згідно домовленостей сторін автомобіль було продано за 30300 грн. 00 коп., які продавець отримав в повному обсязі від нього до моменту підписання даного договору. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу проведеного розрахунку сторони не мають. Таким чином, угоду було укладено та виконано в момент її підписання та фактичної передачі транспортного засобу від продавця до покупця. 29.08.2010 року термін дії довіреності від 29.08.2007 року сплинув і відповідач ОСОБА_2 01.09.2010 року надав йому нову довіреність посвідчену приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрованого за № 2951. У березні 2010 року він дізнався від відповідача ОСОБА_2 про те, що Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції стосовно нього відкрито виконавче провадження та накладено арешт на його майно, у тому числі і на даний автомобіль. З цього часу він не мав можливості користуватися даним автомобілем. Відповідач ОСОБА_2 пообіцяв вирішити дане питання, але йому цього не вдавалося. Накладення арешту на даний транспортний засіб ускладнює його становище щодо володіння, користування та розпорядження майном, що належало йому відповідно до договору, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності та зняття арешту з вищевказаного автомобіля.

Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі в межах позовної заяви.

Представник третьої особи: ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні було встановлено, що 29.08.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля марки OPEL CALIBRA, тип транспортного засобу - легковий, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року ОСОБА_2 згідно даного договору продаж автомобілю вчинено за 30 000 грн. 00 коп. (а.с. 7-8, 11).

29.08.2007 року ОСОБА_2 надає ОСОБА_1 довіреність на право володіння, користування та розпорядження автомобілем строком на три роки, тобто до 29.08.2010 року, яка була посвідчена державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. та зареєстрована за № 4-5304 (а.с.12).

01.09.2010 року ОСОБА_2 надає ОСОБА_1 довіреність з правом передоручення повноважень третім особам, з правом тимчасового виїзду за кордон України при наявності відповідного свідоцтва про реєстрацію органами ДАІ оформленого на підставі цієї довіреності та на право розпоряджатися (обміняти, продати) та керування /користування автомобілем марки OPEL CALIBRA, тип транспортного засобу - легковий, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року (а.с. 9).

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Востріковою С.А. від 05.03.2010 року було відкрито виконавче провадження ВП №177799332 та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.6). Крім цього, постановами державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грековим А.В. 08.07.2011 року були відкриті виконавчі провадження ВП № 27464003 та ВП № 27463294 та накладено арешт на все майно та заборона на відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.4-5).

Так, згідно ч. 1 ст. 116 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально визначеного майна, власником якого є позивач або отримання документа, що засвідчує його право власності та був раніше втрачений ним. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно та ст. 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів.

Умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно. ЦК України визначивши, що власник здійснює право власності своїм майном на свій розсуд, в той же час не визначає конкретних доказів, якими останній повинен підтверджувати своє суб'єктивне право. Такими доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, в даному випадку, доказами, що підтверджують наявність у позивача права власності на майно є правовстановлюючі документи. Перелік таких документів щодо рухомого майна наведено у Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів. мотоциклів усіх типів. марок і моделей. причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, власником вказаного рухомого майна є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11).

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для визнання права власності на рухоме майно за позивачем, при наявності у справі даних, що підтверджують державну реєстрацію рухомого майна за ОСОБА_2, як власником цього майна.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачу у визнанні за ним права власності на автомобіль марки OPEL CALIBRA, тип транспортного засобу - легковий, 1991 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ 2-го МВ ДАЇ УМВС у Дніпропетровській області 22.08.2007 року та зняття з нього арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 116, 210, 216, 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст.3, 10, 11, 57-60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська