У Х В А Л А

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дем'яносова М. В., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, треті особи: служба у справах дітей Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області про скасування рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 24 квітня 2007 року № 75, яким було надано згоду на здійснення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке мають їхні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилались на те, що спорюване рішення порушує майнові права їхніх малолітніх дітей на житло - квартиру АДРЕСА_1 Закарпатської області, яку на підставі вказаного рішення було передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просять скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивачами пропущено строк звернення до суду з позовом, встановлений ст. 257 ЦК України, а питання про поновлення такого строку не ставили.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 25 травня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0071/07/29-Z, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 тис. доларів США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення 24 травня 2017 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, малолітнім ОСОБА_6, від імені якого діяли законні представники: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 24 квітня 2007 року № 75 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивачі посилались на те, що рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 24 квітня 2007 року, яким було надано згоду на здійснення правочину щодо нерухомого майна, порушує права їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на житло.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, суди виходили із того, що спірні правовідносини виникли в 2007 році, а з позовом до суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися лише у грудні 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачі не навели.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що відмова у позові з таких підстав можлива лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим, а у разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Між тим питання про підставність та обґрунтованість даного позову судами не вирішувалося.

З огляду на зазначене висновки судів про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. П. Гончар

Судді: В. І. Амелін

М. В. Дем'яносов

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко