Справа № 2-1397/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року

Старокостянтинівський районний суд в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

при секретарі Крупській В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача

ТОВ «Акорд -Тур» Лотиша А.М.

представника відповідача

ТОВ «Дантур» Куца В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акорд - Тур» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дантур» про захист прав споживачів по договору про надання туристичних послуг, про визнання договору недійсним, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акорд -Тур» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дантур» про визнання недійсним договору №339 про надання туристичних послуг від 14 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд - Тур», а також про стягнення на користь ОСОБА_1 коштів з ТОВ «Дантур» та ТОВ «Акорд - Тур» в сумі 5 950 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 14 березня 2011 року вона уклала договір №339 з ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд - Тур», про надання туристичних послуг, а саме - послуг з бронювання та організації туристичної поїздки з м. Львова по туру «Струни іспанського серця» тривалістю з 30 квітня по 08 травня 2011 року. За вказаним договором позивачка сплатила ТОВ «Дантур» кошти в сумі 5 950 грн., які в подальшому ТОВ «Дантур» перерахувало на рахунок ТОВ «Акорд - Тур» (туроператора). 29 квітня 2011 року ОСОБА_1 прибула до м. Львова для поїздки по маршруту туру. Однак, ОСОБА_1 раптово захворіла і їй надавалась медична допомога. Через погіршення стану здоров'я позивачка не змогла поїхати у туристичну подорож. В телефонному режимі представник туроператора запевнив ОСОБА_1, що витрачені кошти, які внесені останньою за туристичну подорож, будуть повернуті. Пізніше ОСОБА_1 отримала від туроператора ТОВ «Акорд - Тур» відмову в поверненні витрачених на подорож коштів. У зв'язку з цим позивачка вважає, що невиконання договору про надання туристичних послуг сталось не з її вини, а в результаті непереборної сили, тобто її раптової хвороби. Однак, у вказаному договорі про надання туристичних послуг не передбачено повернення коштів споживачу (замовнику) при форс-мажорних обставинах, які об'єктивно неможливо було передбачити або запобігти їх виникненню, в тому числі раптова хвороба. Таким чином порушено принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, тобто порушено її право споживача, яке передбачене Законом України «Про захист справ споживачів».

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та дала аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують, мотивуючи тим, що позивачкою не подано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачами було порушено вимоги договору від 14 березня 2011 року про надання туристичних послуг. Відповідачами було виконано всі вимоги, які передбачені договором, а саме: заброньовано номера в готелях, перерахували кошти та організовано виїзд із м. Львова, але ОСОБА_1 не прибула до місця виїзду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представників відповідача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14 березня 2011 року ОСОБА_1 уклала договір №339 з ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд - Тур», про надання туристичних послуг, а саме - послуг з бронювання та організації туристичної поїздки з м. Львова по туру «Струни іспанського серця» тривалістю з 30 квітня по 08 травня 2011 року. За вказаним договором позивачка сплатила ТОВ «Дантур» кошти в сумі 5 950 грн., які в подальшому ТОВ «Дантур» перераховано на рахунок туроператора ТОВ «Акорд - Тур». 29 квітня 2011 року ОСОБА_1 прибула до м. Львова для поїздки. Однак, ОСОБА_1 раптово захворіла і не змогла поїхати у туристичну подорож.

Відповідно до п.1.1. договору №339 від 14 березня 2011 року ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд - Тур», зобов'язується забронювати та організувати туристичну поїздку, а ОСОБА_1 зобов'язується оплатити послуги. Згідно п.п.2.2. та 3.1. вказаного договору тур триває з 30 квітня 2011 року по 08 травня 2011 року та вартість наданих послуг складає 5 950 грн., які ОСОБА_1 зобов'язана сплатити в повному обсязі до 29.04.2011 року. Згідно додатку №1 до вказаного договору виїзд по програмі туру «Струни іспанського серця» проводиться з м. Львова о 09 год.00 хв. 30 квітня 2011 року.

Відповідно до п.5.3. та 5.4. вказаного договору сторони не відповідають за невиконання або неналежне виконання умов договору, якщо таке відбулося не з їх вини, що повинно бути підтверджено документально або бути загальновідомим, а також сторони зобов'язані вчасно інформувати один одного про неможливість виконання умов договору, а також про зміну в умовах туру з обов'язковим проведенням взаєморозрахунку.

Однак, позивачка по прибуттю до м. Львова раптово захворіла та не з'явилася до місця відправлення.

Вищеназвані факти повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі: договором № 339 від 14 березня 2011 року про надання туристичних послуг; додатком №1 до вказаного договору із зазначенням програми туру; підтвердженням замовлення по вказаному договору; квитанцією про сплату позивачкою коштів на загальну суму 5 950 грн.; медичною довідкою лікаря про надання 29.04.2011 року ОСОБА_1 медичної допомоги на медпункті головного вокзалу м. Львова та повідомленням станції швидкої меддопомоги про надання 30.04.2011 року о 08 год. ОСОБА_1 медичної допомоги на медпункті головного вокзалу м. Львова, платіжним дорученням від 17.03.2011 року про перерахунок коштів з рахунків ТОВ «Дантур» на рахунок ТОВ «Акорд - Тур»,; повідомленням ТОВ «Акорд - Тур» про неможливість повернення позивачці сплачених коштів; довідкою ТОВ «Дантур» від 15.08.2011 року. Вказані обставини жодною із сторін не оспорюються, а тому суд вважає зазначені факти встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують.

У відповідності з частинами 1 та 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язань є договір.

В силу ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи договору від 14 березня 2011 року, між сторонами існували правовідносини в сфері надання туристичних послуг.

Згідно ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Так, судом враховується, що відповідно до п.1.1. договору №339 від 14 березня 2011 року ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд - Тур», зобов'язується забронювати та організувати туристичну поїздку, а ОСОБА_1 зобов'язується оплатити послуги.

Згідно п.п.4.2.3. п.4.2. Договору, замовник зобов'язаний, зокрема, під час туристичної поїздки дотримуватися умов і строків туру.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч.2 ст.903 ЦК України передбачає, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п.2.2. вказаного договору тур триває з 30 квітня 2011 року по 08 травня 2011 року, а виїзд проводиться з м. Львова о 09:00 год. (додаток №1 до вказаного договору)

Судом враховується, що відповідач належним чином виконав всі передбачені договором умови щодо бронювання та організації поїздки, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2011 року про перерахунок коштів з рахунків ТОВ «Дантур» на рахунок ТОВ «Акорд - Тур», а також підтвердженням замовлення по договору від 14 березня 2011р. При цьому позивачем не подано доказів щодо належного повідомлення відповідача про виникнення обставин, що перешкоджають здійсненню туристичної поїздки.

Враховуючи, що позивачка не прибула до передбаченого договором місця відправлення у зазначену годину та не подала доказів на підтвердження належного повідомлення виконавця послуг про це, що не заперечується сторонами по справі, суд прийшов до висновку, що сплачені позивачкою кошти в сумі 5 950 грн. поверненню не підлягають.

Посилання позивачки на приписи Закону України «Про захист прав споживачів» судом оцінюються критично, оскільки не узгоджуються з умовами договору підписаного сторонами.

Щодо позовних вимог про визнання договору від 14.03.11р. недійсним, судом приймається до уваги, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України.

Ст.203 ЦК України підставами недійсності правочину зазначає:1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи, що договір про надання туристичних послуг відповідає вимогам, що ставляться ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, суд не вбачає правових підстав для визнання його недійсним.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 626, 901, 903 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акорд -Тур» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дантур» про:

- визнання недійсним договору №339 про надання туристичних послуг від 14 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дантур», що діє від імені ТОВ «Акорд -Тур»;

- стягнення на користь ОСОБА_1 коштів з ТОВ «Дантур» та ТОВ «Акорд -Тур» в сумі 5950 грн.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя