АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1616/2559/12 Номер провадження 22-ц/786/2033/15Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Пилипчук Л.І., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_6 про відстрочення виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаною заявою та просила відстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2014 року по цивільній справі №1616/2559/2012 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування витрат, проведених на утримання та поліпшення майна.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 компенсацію проведених необхідних витрат по утриманню та поліпшенню домоволодіння на АДРЕСА_1 в розмірі 44826 грн. 50 коп. та 300 грн. судових витрат, а всього 45126 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 компенсацію проведених необхідних витрат по утриманню та поліпшенню домоволодіння на АДРЕСА_1 в розмірі 44826 грн. 50 коп. та судовий збір в розмірі 300 грн., а всього 45126 грн. 50 коп.

У зв'язку з тим, що в провадженні Вищого адміністративного суду України перебуває справа за позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій державного реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії, вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційному порядку дану ухвалу оскаржив представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3, просив скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування наявності поважних причин для відстрочення виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів неможливості виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року, а також з того, що наявність між сторонами спору в порядку адміністративного судочинства не є підставою для відстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події.).

Таким чином, законодавство встановлює підстави для відстрочення виконання рішення у цивільній справі, яке набрало законної сили. Серед цих підстав відсутні ті, на які посилається заявник та апелянт, а саме розгляд іншої справи за участі тих самих сторін.

Рішення Вищого адміністративного суду України у справі за позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій державного реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії не вплине на порядок виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2014 року, оскільки воно набрало законної сили, а відповідно до ч.1. ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Доводів щодо неможливості виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 травня 2014 року заявником та її представником не надано.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду та вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про залишення заяви про відстрочку виконання рішення суду без задоволення, а отже відсутні підстави для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, які передбачені ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді Л.І. Пилипчук

О.Ю. Кузнєцова

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: