У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків внаслідок професійних захворювань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області (далі - відділення ВД ФССНВВПЗ України у м. Червонограді Львівської області) про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків внаслідок професійних захворювань.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з відділення ВД ФССНВВПЗ України у м. Червонограді Львівської області на користь ОСОБА_2 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі відділення ВД ФССНВВПЗ України у м. Червонограді Львівської області просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 7 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанцій, з яким погодився й апеляційний суд, правильно застосував положення ст. ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) у їх сукупності, якими було передбачено право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, яке виникає у особи із дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (далі -МСЕК).

Встановивши, що ОСОБА_2 вперше встановлено 50 відсотків втрати професійної працездатності висновком МСЕК від 3 травня 2001 року (а.с. 22), суд першої інстанції правомірно стягнув моральну шкоду з відділення ВД ФССНВВПЗ України у м. Червонограді Львівської області, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача після 1 квітня 2001 року (час набрання чинності вказаним вище законом) та до 1 січня 2006 року (час зупинення дії вказаних вище норм закону).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що шкоду здоров'ю ОСОБА_2 було завдано в результаті його роботи в шкідливих умовах праці на підприємствах ДП «Львіввугілля», та з урахуванням положень ст. 23 ЦК України, встановивши характер завданої моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань позивача, стан його здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у його житті, необхідність тривалого лікування, можливість відновлення фізичного стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, вплив на його душевний стан, та враховуючи фактичні обставин справи, принцип розумності, достатності та справедливості обґрунтовано стягнув на користь позивача на відшкодування моральної шкоди

10 000 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків внаслідок професійних захворювань.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк