Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Попович О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсними прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, повернення нерухомого майна та грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2005 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29 липня 2004 року в порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2004 року про стягнення з відповідачів коштів у розмірі 7 261 грн Одеською філією державного спеціалізованого підприємства «Укрспец'юст» (далі - Одеська філія ДСП «Укрспец'юст») він придбав з публічних торгів 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 у м. Одесі, за 78 200 грн, про що 25 серпня 2004 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції в м. Одесі (далі - Перший ВДВС Приморського РУЮ в м. Одесі) Храмцовим Ю.Ю. складено відповідний акт. На підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна 08 грудня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. йому було видано свідоцтво на право власності на 651/1000 частки зазначеної квартири. комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (далі - КП «ОМ БТІ та РОН») зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 651/1000 частки спірної квартири, проте відповідачі перешкоджають йому у користуванні придбаною часткою квартири. Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 651/1000 частки спірної квартири та зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні нею.

У липні 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ), посилаючись на те, що публічні торги від 29 липня 2004 року були проведені з порушенням встановлених законом норм, оскільки державним виконавцем було реалізовано майно, власник якого - ОСОБА_4, не є боржником у виконавчому провадженні. Крім того, про час і місце проведення прилюдних торгів сторони повідомлені не були, що свідчить про порушення встановлених законодавством правил проведення торгів та є підставою для визнання їх недійсними. Вважали, що акт про проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року з продажу 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 складено неправомірно, тому правові підстави для видачі ОСОБА_3 свідоцтва на право власності на частку спірної квартири відсутні. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили визнати недійсними публічні торги від 29 липня 2004 року, акт про проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року та свідоцтво на право власності від 08 грудня 2004 року, видане на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2014 року, в позові ОСОБА_3 відмовлено. Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсними публічні торги від 29 липня 2004 року з реалізації 651/1000 частки квартири АДРЕСА_2. Визнано недійсним акт проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року з продажу 651/1000 частки квартири АДРЕСА_2. Визнано недійсним свідоцтво на право власності на 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 від 08 грудня 2004 року, виданий приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Пачевою І.І. на ім'я ОСОБА_3

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 651/1000 частки квартири № 23 (загальною площею 106,1 кв. м), що складає 69,1 кв. м (житлова кімната площею 24,3 кв. м, житлова кімната площею 20,6 кв. м, коридор площею 4,0 кв. м, коридор площею 11,8 кв. м, кухня площею 7,4 кв. м, туалет площею 1,0 кв. м) по АДРЕСА_1 у м. Одесі, придбаних з прилюдних торгів на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого начальником Першого ВДВС Приморського РУЮ м. Одеси Калашніковим Р.В. 25 серпня 2004 року, з посвідченням права власності свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. 08 грудня 2004 року за реєстровим № 10296, зареєстрованим 14 грудня 2004 року за реєстраційним № 9035999. Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 у м. Одесі. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1. В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2003 року в справі № 2-1813/03 стягнуто на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 5 339 грн на відшкодування майнової шкоди, 1 500 грн - на відшкодування моральної шкоди та 422 грн судових витрат, а всього 7 261 грн, на виконання якого 23 січня 2004 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист (а. с. 265, т. 1).

Постановою Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 11 лютого 2004 року № В-9/161 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа від 23 січня 2004 року № 2-1813. ОСОБА_12 та ОСОБА_5 копію постанови отримали особисто 22 лютого 2004 року (а. с. 157, 159, т. 1).

09 квітня 2004 року державним виконавцем в присутності ОСОБА_4 складено акт опису та арешті майна серії АА № 626036, зокрема 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 (а. с. 190-194, 263, 264, т. 1).

Відповідно до звіту універсальної товарної біржі «Південь» від 22 квітня 2004 року про проведену 19 квітня 2004 року експертну оцінку ринкової вартості арештованого майна, початкова вартість 651/1000 частки квартири, загальною площею 69,1 кв. м, станом на 19 квітня 2004 року складає 91 469 грн, що еквівалентно 17 165 доларів США (а. с. 213-283, т.1).

11 травня 2004 року ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 державним виконавцем було надіслано повідомлення про початок примусового виконання, проведення експертної оцінки майна, можливість ознайомлення з експертною оцінкою до 20 травня 2004 року та про подальшу передачу майна до примусової реалізації на прилюдних торгах (а. с. 171, т. 1).

13 липня 2004 року між Першим ВДВС Приморського РУЮ та Одеською філією СДП «Укрспец'юст» було укладено договір № 4160169 про реалізацію зазначеного вище арештованого майна та того ж дня останньою розміщено оголошення в газеті «Ринки регіону» № 28 (239) про проведення 29 липня 2004 року прилюдних торгів з реалізації належного ОСОБА_12 та ОСОБА_5 майна (лот № 1 - 651/1000 частки квартири АДРЕСА_2) за стартовою ціною 76 720 грн (а. с. 76, 77, т. 1).

23 липня 2004 року Одеською філією СДП «Укрспец'юст» складено реєстр № 93 про відправку рекомендованої кореспонденції виконавчій службі, стягувачу та боржникам: ОСОБА_12, ОСОБА_5, яку здано на пошту 26 липня 2004 року. Кореспонденція містила повідомлення про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна на 29 липня 2004 року на 09.00 годину.

ОСОБА_12 та ОСОБА_5 поштову кореспонденцію з повідомленням про торги доставлено 28 липня 2004 року та у зв'язку із відсутністю адресатів залишено повідомлення про явку за кореспонденцією. За її отриманням боржники з'явилися особисто, зокрема, ОСОБА_12 30 липня 2004 року, ОСОБА_5 31 липня 2004 року (а. с. 78-81, 194, 195, т. 1).

29 липня 2004 року Одеською філією ДСП «Укрспец'юст» проведено публічні торги з реалізації 651/1000 частки чотирикімнатної комунальної квартири, що належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Участь у торгах взяли два учасника: ОСОБА_3 та ОСОБА_14

03 серпня 2004 року ОСОБА_3 сплачено 74 364 грн, що разом з гарантійним внеском у розмірі 3 836 грн склало 78 200 грн (а. с. 184, 185, т. 1).

25 серпня 2004 року державним виконавцем Храмцовим Ю.Ю. складено акт про проведення публічних торгів з продажу 651/1000 частки спірної квартири, згідно з яким 651/1000 частки вказаної квартири було продано ОСОБА_15 за 78 200 грн.

08 грудня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна ОСОБА_15 видано свідоцтво на право власності на 651/1000 частки чотирикімнатної комунальної квартири по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані прилюдні торги є недійсними, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2005 року було встановлено факт порушення Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ та Одеською філією ДСП «Укрспец'юст» вимог Закону України «Про виконавче провадження» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_07_20/pravo1/T990606.html?pravo=1> та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), у зв'язку з чим підлягають визнанню недійсними також акт про продаж майна з прилюдних торгів та свідоцтво на право власності на квартиру.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що реалізація з торгів арештованого нерухомого майна була проведена відповідно до вимог чинного законодавства України, порушень при проведенні прилюдних торгів допущено не було.

Проте погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843241/ed_2015_07_16/pravo1/T030435.html?pravo=1> (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2015_07_16/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-174цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3428/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, під час розгляду питання про дотримання при проведенні торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення слід установити, чи було письмово повідомлено, зокрема боржника, про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року в справі № 6-813цс15.

У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_12 про дату, час, місце проведення прилюдних торгів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 212, 213, 303, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не встановив, зокрема, не навів безспірних, достовірних доказів того, чи були боржники належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення прилюдних торгів у порядку, передбаченому Тимчасовим положенням, і чи це вплинуло та яким саме чином на результат торгів.

Судове рішення в частині позову ОСОБА_3 також підлягає скасуванню, оскільки його вирішення взаємопов'язане із зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_12

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2131/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротуна

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак