Справа № 750/5194/15-ц
Провадження № 2/750/1971/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за розписокю в розмірі 77 000 грн. та судовий збір в сумі 770 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява від його представника про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 04.06.2014 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у борг гроші в розмірі 84 000 грн.

Згідно боргової розписки відповідач зобов'язувалась повернути позивачу зазначену суму рівними платежами по 7000 грн. щомісячно з 01.07.2014 року по 01.06.2015 року, але свої зобовязання не виконала, повернула лише один щомісячний платіж в розмірі 7 000 грн.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 04.06.2014 року в розмірі 77 000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 770 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 625, 1046 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 77 000 грн. заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 770 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: