АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1620/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2801/15Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року позов ОСОБА_3задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1594 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та 155,90 грн. судового збору, всього 1749,90 грн.

З даним рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 рокув частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт вважає рішення місцевого суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповністю з'ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення даного спору, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення витрат на придбання ліків, одягу та іграшок для дитини сторони не оскаржують, то в силу ст. 303 ЦПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2006 по 2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що визнається сторонами та не підлягають доказуванню. Як вбачається з довідки про доходи від 16.07.2015 року, з квітня 2015 року ОСОБА_2 сплачуються аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу).

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення понесених позивачем витрат на оплату занять з англійської мови, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки ці кошти спрямовані на розвиток здібностей дитини.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів не може погодитись виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 18 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Вирішуючи спір в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 213 ЦПК України на вищевказані вимоги закону уваги не звернув, та не встановив обставини справи щодо необхідності стягнення з відповідача додаткових витрат з відповідача в порядку ст. 185 СК України. Позивач не довела наявність особливих обставин, а саме - наявність у дитини здібностей, які потребують додаткового розвитку.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що в цій частині позовні вимоги позивача не доведені і не підлягають задоволенню, оскільки саме по собі посилання позивача на те, що вона приділяє значну увагу розвитку спільної дитини, зокрема, вони щомісячно відвідують уроки англійської мови, не свідчать про те, що такі витрати викликані особливими обставинами.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення додаткових витрат в сумі 1594 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 307, п.3, 4 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року в частині вирішення питання про стягнення додаткових витрат в сумі 1594 грн. та судових витрат - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1594 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З олригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська