Справа № 658/1232/15-ц
(провадження № 2/658/589/15)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого: судді Подіновської Г.В.

при секретарі: Уманець А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що інформація, розповсюджена ОСОБА_3 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р. є недостовірною, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки має характер образ та наклепу.

Просив визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р. відносно нього, а саме що ОСОБА_1 є «…«вором», який «ворує» у дітей…»; зобовязати ОСОБА_3 . спростувати інформацію, поширену ним відносно ОСОБА_1 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р. у такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто шляхом виступу на найближчому засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також судові витрати.

В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог в частині суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь. Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду у розмірі 1 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги зі змінами підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Відповідч ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні. У задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформації, поширеної ОСОБА_3 , зобовязання спростувати інформацію та стягнення моральної шкоду підлягають задоволенню у повному обсязі, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Разом із цим, ст. 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2015р. в м. Каховка відбулося перше пленарне засідання сесії Каховської міської ради Херсонської області на якому були присутні 26 депутатів міської ради.

Під час засідання, відповідач - ОСОБА_3 звернувся до позивача - ОСОБА_1 та назвав його: «…«вором», який «ворує» у дітей…». Його виступ зафіксований протоколом першого пленарного засідання сесії Каховської міської ради Херсонської області №68 від 29.01.2015р. та відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Поширена відповідачем інформація стосується позивача ОСОБА_1, який працює на посаді начальника відділу освіти Каховської міської ради Херсонської області, тобто є публічною особою, відомою в м. Каховка. В його підпорядкуванні знаходяться всі навчальні заклади м.Каховка та їх працівники. Отже, негативний характер інформації, поширеної відповідачем, порушує особисті немайнові права позивача, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

З матеріалів справи, пояснень сторін вбачається, що поширена інформація є недостовірною, оскільки відповідачем у судовому засіданні не було доведено, що вищевказана інформація відповідає дійсності.

Суд критично відноситься до позиції ОСОБА_3. стосовно того, що висловлювання з його боку є його оціночним судженням, а також думкою батьків, чиї діти відвідують навчальні заклади м. Каховка.

Суд не вважає вищевказану інформацію оціночною (відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири), оскільки поширена інформація містить фактичні дані щодо вчинення ОСОБА_1 дій, які мають ознаки правопорушень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено право особи на вільне поширення інформації та ідей. Проте, частиною другою вказаної норми передбачена можливість обмеження цього права на підставі закону з легітимною метою за умови, що таке обмеження є необхідним у демократичному суспільстві. Такою легітимною метою визначається охорона репутації осіб - фігурантів інформації.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009р., Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

В силу п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Суд приймає до уваги посилання представника позивача на рішення Європейського суду з прав людини, справа «Марченко проти України» (заява №4063/04) яким встановлено: «…факти незаконних дій чи правопорушень, учинених за місцем роботи, має бути захищене, зокрема, якщо йдеться про працівника, який входить до невеликої групи осіб, яким відомо про те, що відбувається на роботі, а тому він, як ніхто інший, здатний діяти в інтересах суспільства, попереджаючи про це роботодавця чи громадськість… З огляду на вищезгаданий обовязок обачливості, така інформація має повідомлятися передовсім керівникові або іншій компетентній інстанції або організації. І лише у випадку, коли це явно неможливо, як останній засіб, така інформація може бути повідомлена громадськості…».

Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду, справа «Українська прес - група» проти України» (заява №72713/01), а саме:«…суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню… Однак, навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя…». А також, думку Європейського суду,висловлену в рішеннях: «Ляшко проти України», «Мирський проти України», «Редакція газети «Правоє дєло» та Штекель проти України», «Салов проти України», «Сірик проти України», «Україна - Центр» проти України», «Шалімов проти України», «Швидка проти України», «Яворенко та інші проти України».

Суд вважає, що інформація поширена ОСОБА_3 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р. відносно ОСОБА_1, якого відповідач назвав: «…«вором», який «ворує» у дітей…», є недостовірною та негативною, оскільки в ній стверджується про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства, перевищення повноважень, вчинення протиправних, аморальних дій .

Вислів ОСОБА_3 на пленарному засіданні призвів до публікації статті у Херсонському інформаційному інтернет виданні «Каховские вести» під назвою «ОСОБА_4 обокрал детей на закупках говядины?», що потягло за собою розповсюдження широкому колу користувачів мережі Інтернет неправдивої інформації, яка завдала моральних страждань та переживань позивачу. Як наслідок, позивач був змушений давати коментарі, відповідати на запитання знайомих, що ставило його в незручне становище.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію; фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом; спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Суд вважає, що в порушення вказаних вимог Закону, відповідачем не було вжито належних заходів по перевірці достовірності відомостей, що призвело до поширення інформації відносно позивача, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність, ділову репутацію.

У частині 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 3 статті 23 ЦК України закріпила, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що у зв'язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно ОСОБА_1, останньому нанесена моральна шкода.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», мінімальна заробітна плата в Україні з 01 січня 20145 року становить 1218 грн.

З урахуванням положень чинного законодавства та тривалості участі представника позивача у судових засіданнях (2 год. 19 хв.), розмір компенсації витрат на правову допомогу становить 1128,68 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір у розмірі 243,60 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 277, 299, 1167 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію»,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р., відносно ОСОБА_1, а саме: «…«вор», який «ворує» у дітей…».

Зобовязати ОСОБА_3 спростувати інформацію, поширену ним відносно ОСОБА_1 на першому пленарному засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області, яке відбулося 29.01.2015р. у такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто шляхом виступу на найближчому після набрання рішенням суду законної сили засіданні сесії Каховської міської ради Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір 243,60 грн., витрати на правову допомогу 1128,68 грн., а всього 1372, 28 грн.

У стягненні іншої частини витрат на правову допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Г. В. Подіновська