Справа № 147/115/15-ц Провадження № 22-ц/772/2611/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Денишенко Т.О., Міхасішина І.В.

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» на заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» у якому просив розірвати договір оренди землі від 18 жовтня 2005 року, укладений між сторонами та зареєстрований 13 червня 2007 року Вінницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» за №21.

Рішенням Тростянецького районного суду від 22 травня 2015 року зазначений позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ПП "Агропромислова фірма «Іззія» від 18.10.2005 року, загальною площею 2,3100 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, уклавши договір оренди земельної ділянки приватним підприємством не виконує його істотні умови, а саме не виплачуються кошти за користування земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі представник приватного підприємства просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким в позовних вимогах відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам Закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,3100 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.4).

Відповідно ст. ст. 13 19 Закону України «Про оренду землі», договір оренди - це угода сторін про взаємні зобовязання, відповідно до яких орендодавець за плату розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення та перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк .

З матеріалів справи вбачається, що 18 жовтня 2005 року між ОСОБА_2 та приватним підприємством укладено договір оренди землі площею 2,3100 га на строк 15 років. Вартість земельної ділянки складала 15237,61 грн.. Відповідно до п. 9 - 11 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1% від вартості земельної ділянки в грошовій формі 152,80 грн. та 1,5% від вартості земельної ділянки (229,20 грн.) натуроплатою (а.с.2-3). При цьому перші два роки 1%, далі не менше 1,5 % від вартості земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься до 15 листопада поточного року і не пізніше.

Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов він був підписаний та зареєстрований в Тростянецькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 13 червня 2007 року за № 21.

Відповідно до ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ) .

Зі змісту ст.611 ч.1 п.1 ЦК України вбачається, що порушення зобовязання є підставою для розірвання договору.

Відповідно до п. 31 вказаного договору оренди землі, одним із обов'язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.

Згідно п. 38 договору його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечується сторонами, що після укладення договору оренди земельної ділянки 26 жовтня 2005 року і по день звернення з позовом до суду 28 січня 2015 року ПП «Агропромислова фірма «Іззія» взагалі не вносилася орендна плата, як в грошовому вираженні так і в формі послуг в рахунок орендної плати, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що не внесення орендної плати є підставою для розірвання даного договору.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що не виконання відповідачем обовязків передбачених ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» та умовами договору (не внесення орендної плати) є підставою для розірвання договору оренди землі на підставі ч. 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі»

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що приватне підприємство після укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки не приступило до використання цієї ділянки в зазначені угодою строки.

Твердження ПП «Агропромислова фірма «Іззія», що кошти за оренду землі ними не вносилися, так як цією земельною ділянкою користувалася інша юридична особа є безпідставними, тому, що договір розірвано не було, правовідносини продовжуються існувати до цього часу, а тому це не позбавляє підприємство обовязку по виконанню умов договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги, що стороною пропущено строк на звернення з даним позовом є безпідставними.

Як вбачається зі справи, підставою для звернення з позовною заявою є невиконання підприємством обовязку по сплаті коштів за користування земельною ділянкою, а не стягнення цих грошових коштів. Відповідно до умов договору дія його закінчується в 2020 році, що вказує на те, що і обовязок по сплаті триває до цього часу.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції повно зясовано фактичні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані та висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» відхилити.

Заочне рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: П.В. Кучевський

Судді: Т.О. Денишенко

ОСОБА_3