АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7480/15 Справа № 203/3112/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

05 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Осіян О.М.,

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року у цивільній справі за заявою окремого провадження ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишено без розгляду на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України (а.с.61-62).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.66-69).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст. 234 ПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які розглядає суд в порядку окремого провадження. Окрім того, згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 4 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно роз'яснень в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_2 ставила питання про встановлення юридичного факту виходячи з тих обставин, що після смерті матері ОСОБА_4 вона не має можливості отримати спадщину у вигляді банківського вкладу в ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки у заповідальному розпорядженні невірно зазначено ім я заявника (а.с.2-3).

Таким чином, наявність спору між заявником та заінтересованою особою відносно спадкового майна, свідчать про порушення права ОСОБА_2 на спірне спадкове майно і таке право останньої підлягає захисту в порядку, передбаченому ст.16 ЦК України.

При встановлених обставинах суд обґрунтовано залишив без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши при цьому, що заява останньої не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з неї вбачається спір про право.

Безпідставним також є посилання заявника на необхідність звернення до суду з вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку окремого провадження, оскільки встановлення цих фактів, як вбачається з заяви, пов'язується з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив дане питання з дотриманням норм процесуального закону, доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують висновків суду, а ухвала судді відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

О.М. Осіян