АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2189/2015 Головуючий в І інстанції
Номер справи 666/2303/15-ц Решетов В.В.
Категорія 48 Доповідач: Бездрабко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бездрабко В.О.
Суддів:Борка А.Л.
Приходько Л.А.
при секретарі:Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення коштівза прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа №666/2317/13-ц, виданого 31 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона, з ОСОБА_7 стягуються на її користь аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_8, в розмірі 800 грн. щомісячно.

В наслідок нерегулярної сплати відповідачем аліментів, за період з 17 квітня 2013 року по 19 грудня 2014 року, виникла заборгованість.

В порядку ст.196 СК України ОСОБА_6, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 15336, 48 грн., суму індексації аліментів за період існування заборгованості в розмірі 786, 06 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 липня 2015 року позов задоволений частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 1450,20 грн., суму індексації аліментів у розмірі 94,47 грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених нею позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», №3 від 15 травня 2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальністьплатника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 жовтня 2013 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Додатковим рішенням суду від 30 липня 2015року визначено, що стягнуті аліменти підлягають індексації відповідно до закону.

31 жовтня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 аліментів, який пред'явлений позивачкою до виконання 11 листопада 2013року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що боржник згідно розрахунку заборгованості прострочив сплату аліментів лише у грудні 2013року, січні та квітні 2014 року, а отже стягненню підлягає пеня за вказані місяці невиконання зобов'язання та сума індексації аліментів за ці місяці.

Проте повністю погодитися з рішенням суду не можна.

Колегія суддів визнає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що пеня повинна обраховуватися з 17 квітня 2013року, а саме з дня звернення позивача до суду з первісним позовом про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини, оскільки пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання боржником рішення суду (лист Верховного Суду України від 25.11.2009р., №6.3-2009).

Отже, висновок місцевого суду про стягнення з ОСОБА_7 пені лише за вищезазначені місяці, коли боржник був зобов'язаний до виконання рішення суду та допустив прострочення їх сплати, є обгрунтованим та таким, що відповідає нормам закону.

Згідно положень СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому, відповідно до вимог ст. 196 СК України, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Ураховуючи, що сторонами у справі рішення суду в частині правильності проведеного судом розрахунку призначеної до стягнення пені за грудень 2013р., січень, квітень 2014р. прострочення сплати аліментів не оскаржено, то суд апеляційної інстанції згідно ч.1 ст.303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині не перевіряє.

Разом з цим, не можна погодитися з рішенням суду в частині стягнення з боржника суми індексації аліментів лише за місяці, коли він допустив прострочення сплати аліментів, оскільки такий висновок протиріччить положенням ч.2 ст.184 СК України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків або осіб, які їх замінюють, утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За відстуності спеціального закону про індексацію аліментів, за аналогією закону застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", згідно якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчення споживчих товарів і послуг.

Встановивши, що за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, які присуджено до сплати з 17.04.2013року, проте ні судом, ні органом державної виконавчої служби їх індексація не провадилась, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з боржника суму індексації аліментів за період з березня 2014року по травень 2015року (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлений в розмірі 101 відсотка (ст.4 Закону)) у сумі 439,20грн., з приводу чого рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 суми індексації аліментів у розмірі 94,47грн. підлягає зміні.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 липня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суму індексації аліментів у розмірі 94,47 грн. змінити, збільшивши розмір індексації, що підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 до 439,20 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: