Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-2753/09 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р.А.
Категорія 20 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Худякова А.М.,

при секретарі Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_2 суму подвійного завдатку в розмірі 2000 доларів США, 1500 грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, 2763 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань, а також три відсотки річних в сумі 428 грн. 52 коп.

Окрім того, позивачка просила стягнути із ОСОБА_3 суму подвійного завдатку в розмірі 8000 доларів США, 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2763 грн.35 коп. інфляційних нарахувань та три відсотки річних у розмірі 428 грн. 52 коп.

При зверненні до суду з даними позовними вимогами ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_2, а також на квартиру АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_2

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2009 року заяву задоволено.

Накладено арешт на належні відповідачеві ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_2, а також на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивачки завдаток у подвійному розмірі в сумі 15326 грн. 40 коп., що є еквівалентним 2000 дол. США, 2763 грн. 35 коп. інфляційних за прострочення виконання грошового зобов'язання, три відсотки річних в сумі 428 грн. 52 коп., а також 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдаток у подвійному розмірі в сумі 61305 грн. 60 коп., що є еквівалентним 8000 дол. США, 2763 грн. 35 коп. інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов'язання, три відсотки річних в сумі 428 грн. 52 коп., а також 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та постановити нову,- про відмову у задоволенні заяви шляхом накладення арешту на дану квартиру.

Апелянт, зокрема, зазначає, що вказана квартира перебуває у іпотеці згідно з договором, укладеним між банком та ОСОБА_2 28 грудня 2006 року.

Оскільки ОСОБА_2 не виконував умови кредитного договору, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 6 травня 2010 року звернуто стягнення на дану квартиру. Проте, під час реалізації вказаного іпотечного майна банку стало відомо про наявність арешту, накладеного ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2009 року.

За таких обставин, іпотекодержатель позбавлений можливості задовольнити вимоги за рахунок іпотечного майна, що свідчить про порушення його прав.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частина 6 та 7 статті 3 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його /її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Матеріали справи свідчать, що 28 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, в забезпечення виконання умов якого останній передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1, підписавши договір іпотеки від 28 грудня 2006 року.

Зазначене обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі іпотек 30 грудня 2006 року.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 6 травня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором звернуто стягнення на передану в іпотеку квартиру.

Таким чином, наклавши арешт на передане в іпотеку нерухоме майно, суд порушив права апелянта, який позбавлений можливості задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на вказану квартиру.

Вирішуючи дане питання, суд першої інстанції не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, не звернув увагу на те, що забезпечення позову може вплинути на права третіх осіб.

З огляду на вищезазначене, ухвала в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали,- про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дану квартиру.

В іншій частині ухвала не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2009 року в частині накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, скасувати, постановивши в цій частині нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуюча Судді: