Справа № 202/2069/15-ц
04 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Шклярука Д.С.
при секретарі Бєльченко Б.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство» № 50 Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 68, в будинку № 3 по пров. Фестивальному в м. Дніпропетровську. Також позивачка просить суд зняти відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою і покласти на відповідача судові витрати по справі.
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує на те, що вона є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру вона придбала за договором купівлі-продажу від 09.08.1996 року, укладеного на Придніпровській товарній біржі.
Вона зареєструвала своє право власності на вказану квартиру та вселилася туди.
Відповідач є колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_3 та як член їхньої сім'ї був у спірній квартирі за її згодою зареєстрований.
На початку 2012 року ОСОБА_2 звільнив її квартиру, виїхав із неї разом із своїми речами та протягом трьох років у квартирі не з'являвся, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування вказаним житлом.
Наявність реєстрації відповідача змушує її сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі.
В судове засідання позивачка не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового засідання. Завчасно поданою через канцелярію суду заявою представник позивача адвокат ОСОБА_5 сповістив суд про неявку та можливість розгляду й вирішення справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та в інтересах позивача просив позов задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в т.ч. шляхом розміщення публікації про його виклик до суду у засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності, письмових заперечень проти позову до суду не надсилав, свого представника (представників) до суду не направив.
Треті особи та їхні представники в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, заперечень проти позовних вимог не надали.
Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином, через публікацію виклику у газеті повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачка є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1996 року.
За позивачкою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності на квартиру 13 серпня 1996 року.
Згідно із довідкою житлової організації за місцем проживання у вказаній квартирі значиться зареєстрованим член сім'ї власника квартири (зять) ОСОБА_2.
Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але у ній не проживає з 2012 року та його речі у квартирі відсутні, про що свідчить акт складений мешканцями будинку № 3 по пров. Фестивальному в м. Дніпропетровську, та завірений керівником КП «ЖЕП № 59» Дніпропетровської міської ради.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням викладеного, враховуючи встановлені обставини справи суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому у частині позову про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 68, в будинку № 3 по пров. Фестивальному в м. Дніпропетровську.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук