Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Гвоздика П.О., Писаної Т.О.,Дербенцевої Т.П., Ступак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю за касаційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_9 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимог тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину та укладеного між нею і спадкоємцями договору про поділ спадкового майна від 07 грудня 2012 року їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 Попереднім власником цього будинку була ОСОБА_10, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла. Відповідачі, як члени сім'ї ОСОБА_11, були зареєстровані та проживають у будинку по АДРЕСА_1 чим створюють їй перешкоди у користуванні її будинком.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним будинком шляхом виселення з нього відповідачів

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано ОСОБА_7 і ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 Усунуто ОСОБА_9 перешкоди у користуванні та розпорядженні цим будинком шляхом виселення з нього ОСОБА_7 та ОСОБА_8

У касаційній скарзі ОСОБА_7 і ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні та розпорядженні її власністю. Крім того, виселення із будинку відповідачів лише на підставі виникнення між сторонами неприязних відносин є несправедливим, та врахував, що ОСОБА_7 відмовляючись від своєї частки спадщини на користь позивача, тим самим позбавила себе права власності на цей будинок.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що відповідачі вселились і проживають у будинку з 2000 року за згоди його попереднього власника - ОСОБА_10, як члени її сім'ї, і не є членами сім'ї теперішнього власника будинку - ОСОБА_9, а тому з припиненням права власності ОСОБА_10 на будинок втрачено право користування ним у членів її сім'ї, тобто відповідачів по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Колегія суддів погоджується з указаним висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_9 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та укладеним між спадкоємцями договором про поділ спадкового майна від 07 грудня 2012 року.

ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була попереднім власником вищевказаного будинку і за її життя та за її згодою у цьому будинку проживають та зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_7, ОСОБА_8, як члени її сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року (справа № 6-92цс15), який згідно з вимогами ст. 360-7 ЦПК України був врахований апеляційним судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку що позивач відповідно до ст. 391 ЦПК має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення відповідачів із нього.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2011_03_09/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: П.О. Гвоздик
Т.П. Дербенцева
Т.О. Писана
О.В. Ступак