АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/461/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2563/15Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.О. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: ЛобоваО.А.Одринської Т.В.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Кременчукгаз» на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 2 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» про стягнення коштів

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 2 липня 2015 року стягнуто з публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» на користь ОСОБА_2 на відшкодування незаконно утриманих членських профспілкових внесків за період з 2000 року по березень 2015 року в загальній сумі 3369,27 коп. та на відшкодування середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 11.03.2015 року по 27 квітня 2015 року включно в загальному розмірі 4971грн.80 коп.

В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На рішення суду апеляційну скаргу подало публічне акціонерне товариство «Кременчукгаз», прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку ,що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 22 травня 1995 року по 11.03.2015 року працював в ПАТ «Кременчукгаз» останнім часом на посаді диспетчера газопостачання Семенівського району, був звільнений з роботи на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Позивач був членом профспілки ПАТ «Кременчукгаз», із його заробітної плати щомісячно проводилось відрахування профспілкових членських внесків в розмірі 1% від нарахованої суми заробітної плати. З 1995 року по 2015 рік з заробітної плати позивача було утримано і перераховано профспілковій організації ПАТ «Кременчукгаз» 3527грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення коштів за 15 років, які відповідач відрахував із заробітної плати позивача і перерахував на рахунок профспілкової організації, суд послався на ст.ст. 127, 249 КЗпП України вказавши на те, що відповідач не надав суду заяву позивача про прийом його в члени профспілки, рішення профспілки про прийом ОСОБА_2 в члени профспілкової організації, а також заяви позивача про відрахування з його заробітної плати щомісячно членських внесків.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до відповідача в 1995 році, протягом двадцяти років щомісячно з заробітної плати позивача відраховувались профспілкові внески. Позивач щомісячно отримував розрахункові листи, в яких зазначався розмір відрахованих профспілкових внесків, позивач погоджувався з відрахуваннями і протягом двадцяти років не оскаржував дій відповідача, тобто він визнавав право відповідача на відрахування профспілкових внесків.

За час роботи ОСОБА_2, як член профспілкової організації, користувався пільгами члена професійної спілки: отримував матеріальну допомогу та пільгову путівку до табору відпочинку.

13.06.2006 року позивач на лікування отримав від профспілкового комітету 40грн.

Відповідно до протоколу засідання профкому від 28.03.2008 року профспілковий комітет за заявою ОСОБА_2 на ім'я голови профкому клопотав про надання йому допомоги на лікування (а.с . 56, 57).

На поховання батька ОСОБА_2 згідно рішення профкому від 16.07.2008 року, як член профспілки, отримав 100грн.

Рішенням профкому від 07.04.2009 року в зв'язку з ювілеєм ОСОБА_2 виділено матеріальну допомогу в сумі 100 грн.

Згідно протоколу засідання профспілкового комітету від 05.10.2011 року за заявою ОСОБА_2 на ім'я голови профспілкового комітету прийнято рішення клопотати перед адміністрацією в зв'язку зі смертю матері виділити матеріальну допомогу (а.с.52,53). Така допомога в сумі 1920 грн. ОСОБА_2 була виділено та отримана позивачем (а.с.76).

Крім того, позивачу ОСОБА_2 26 жовтня 2011 року рішенням профспілкового комітету було виділено матеріальну допомогу в сумі 200грн. на поховання матері.

Згідно довідки первинної профспілкової організації ПАТ «Кременчукгаз» від 22.05.2015 року в організації не збереглися архівні документи за 1995 рік (заява позивача про прийняття в члени профспілкової організації, рішення профкому про задоволення заяви позивача та його заява про відрахування членських внесків із заробітної плати), оскільки архів знаходиться в підвалі, який внаслідок прориву каналізаційних труб був затоплений.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем суду було надано належні докази того, що ОСОБА_2 протягом двадцяти років був членом профспілкової організації, користувався пільгами члена профспілкової організації, не заперечував протягом двадцяти років про відрахування профспілкових внесків з заробітної плати, з позовом до суду звернувся лише після звільнення з роботи, тому відсутні підстави для задоволення позову про повернення стягнутих профспілкових внесків.

Згідно з статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

ОСОБА_2 було звільнено з роботи 11.03. 2015 року. В цей день відповідач провів з ним повний розрахунок шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок всіх належних йому сум. Після звільнення, 12 березня 2015 року, позивач надав ПАТ «Кременчукгаз» для проведення оплати лікарняні листи. Лікарняні листи відповідачем були включені до заявки до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, гроші від Фонду були перераховані на рахунок ПАТ «Кременчукгаз» 1 квітня 2015 року, відповідач всі кошти по лікарняних листах перерахував позивачу 27 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, у строки, зазначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плата за час затримки розрахунку, місцевий суд не звернув уваги на те, що належні на час звільнення ОСОБА_2 виплати в день його звільнення з роботи 11 березня 2015 року були відповідачем перераховані на картковий рахунок позивача, тобто ПАТ «Кременчукгаз» виконало вимоги ст.116 КЗпП України.

Виплати по лікарняних листах, які позивач надав підприємству після звільнення, тобто 12 квітня 2015 року, не відносяться до виплат, передбачених ст. 116 КЗпП України, і виплата їх позивачу 27 квітня 2015року не тягне за собою застосування ст.117 КЗпП України.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 303 , 307, п.3 ст.309,ст..316 ЦПК України колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду від 2 липня 2015року в частині задоволення позову і розподілу судових витрат скасувати , відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову про стягнення профспілкових внесків та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В решті рішення Семенівського районного суду від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду .

Головуючий В.І. Акопян

Судді апеляційного О.А.Лобов

Суду Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян