У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» філії Трускавецьке відділення № 8358, ТВБВ № 10002/0107 філії Волинського обласного управління, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Головного управління Державного казначейства України про видачу вкладів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30 січня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 серпня 2012 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, зазначивши, що вона просила суд постановити рішення, яким зобов'язати публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» визнати і видати кошти, з компенсаційними нарахуваннями та процентами на день видачі, які є її спадковим майном. Однак, суд не постановив рішення по позовних вимогам заявлених у клопотанні про збільшення позовних вимог.

Додатковим рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Доповнено рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 січня 2012 року наступним абзацом: «В задоволенні позовної вимоги про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ № 10002/0107 та ТВБВ № 10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України відмовити.».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що при ухваленні рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 30 січня 2012 року судом не вирішено питання щодо позовної вимоги про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ № 10002/0107 та ТВБВ № 10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України.

Відповідно ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності, в тому числі і спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що право позивачки на спадок ніким не оспорюється, свідоцтво про право на спадщину є дійсним, а тому відсутні додаткові підстави для визнання за останньою права власності на спадок.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на додаткове рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» філії Трускавецьке відділення № 8358, ТВБВ № 10002/0107 філії Волинського обласного управління, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Головного управління Державного казначейства України про видачу вкладів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов