№ 2/243/371/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чернишова Ю.В.

при секретарі - Писаренко Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.04.2011 року у сумі 31007, 88 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ КБ „Приватбанк" відповідно до договору № б/н від 27.04.2011 р. надав кредит відповідачу ОСОБА_1 відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти у розмірі 13020 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - ОСОБА_1 не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. А також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 310,08 грн.

У судовому засіданні представник позивача Мошнєгуц Л.В. позивні вимоги підтримала просила їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, вважаючи безпідставним нарахування штрафу в період травня- червня 2014року. тобто в період проведення АТО в м. Слов'янську.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 27.04.2011 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній надавався кредит відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти у розмірі 13020 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору не погашала своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов Договору на 31.01.2015 року виникла заборгованість за кредитом - 18834,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9644,86 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 575,91грн., відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф(фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1452,76 грн., а разом - 31007, 88 грн.. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору. Відповідно до ст.549 ЦК України -неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

На підставі вищевикладеного відповідач ОСОБА_1 зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків за користування кредитом, комісії та штраф.

Наведені позивачем розрахунки відповідають умовам договору.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення. як на одну із підстав відповідачка посилалась на те, що неустойкою є пеня та штраф, однак позивач намагається застосувати подвійну цивільно-правову відповідальність.

З такими доводами ОСОБА_1 суд не може погодитись, оскільки вони суперечать встановленим у справі обставинам. В своєму позову та наданих розрахунках позивач посилається лише на вимогу про стягнення штрафу, який складається із фіксованої частини 500грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, що передбачено умовами та правилами надання банківських послуг( п.2.1.1.7.6).

Статтею 549 ЦК України зазначено, що неустойкою( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання.

Тобто законом передбачена відповідальність за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання у вигляді неустойки( штраф або пеня).

Звертаючись із вимогами позивач просить стягнути неустойку у вигляді штрафа, який умовами договору передбачався у вигляді штрафу 500грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, що загалом становить 1952,76грн.. Тобто умовами договору передбачено за порушення зобов'язання стягнення неустойки лише у вигляді штрафу, що і просить стягнути позивач, застосувавши лише один із передбачених видів неустойки.

Разом з тим відповідно до ст.2 ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014року , на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014року затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно з додатком.

З наведено додатку вбачається, що м. Слов'янськ Донецької області , де зареєстрована та проживає відповідачка , не міститься в цьому додатку. Тобто зазначене свідчить, що наведена норма ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014року стосовно заборони банкам нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики, до договору укладеного між сторонами не застосовується. Тому доводи відповідача про підстави не застосування нарахування штрафу є безпідставними.

Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, - положення частини третьої ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. Істотними обставинами можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові , але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідач із заявою про зменшення розміру неустойки до суду не зверталась Розмір неустойки значно менший ніж розмір збитків. Доказів про наявність істотних обставин, що впливають на прийняття рішення про зменшення розміру неустойки відповідач суду не надала. Тому підстав для застосування положень ст. 551 ч.3 ЦК України, суд не вбачає.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат в сумі 310,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 261, 526,530, 549, 610, 612, 631, 1054 ЦК України, ст. 10, 58, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ комерційного банку "Приватбанк" задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації : АДРЕСА_1, на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50, на р/р 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.04.2011 року заборгованість за кредитом - 18834,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9644,86 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 575,91грн., відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф(фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1452,76 грн., а разом - 31007, 88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ " Приватбанк" на р/р 0001 МФО 305299 судовий збір в сумі 310,08 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області Ю.В. Чернишов