Ухвала

іменем україни

04 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Ярохович Тетяною Анатоліївною, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від

08 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від

16 липня 2015 року,

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2008 року № DO1FAK10980242 за період з 17 березня 2014 року по 26 листопада 2014 року в розмірі 3 697 грн 11 коп. Вирішено питання про розподіл судового збору. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -

Ярохович Т.А. просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитно-заставний договір від 18 січня 2008 року № DO1FAK10980242.

Дружина відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3, з якою він з

05 липня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі надала письмову згоду на укладення кредитного договору, а також на укладання договору застави з метою забезпечення кредитного договору.

Внаслідок порушення умов договору ОСОБА_4 в нього виникла заборгованість, яка станом на 17 березня 2014 року становить 21 535 грн

43 коп.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2014 року станом на 17 березня 2014 року стягнуто з

ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2008 року № DO1FAK10980242 в розмірі 21 535 грн 43 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що з ОСОБА_3 не було укладено будь-яких угод, відповідно до яких, вона б несла солідарну відповідальність з ОСОБА_4, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Ярохович Тетяною Анатоліївною, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від

08 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від

16 липня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко