Справа № 349/1607/14-ц
Провадження № 2/349/18/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 березня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Матасової Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням ,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 та просив скасувати його реєстрацію в даному домоволодінні.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року залишено без розгляду позовну вимогу про скасування реєстрації в житловому приміщенні.

Уточнену позовну вимогу представник позивача обґрунтовував тим, що відповідач більше року не проживає за вказаною адресою, а тому відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК Українита ч.2 ст.405 ЦК України, повинен бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну вимогу підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року були допущені до участі у справі , як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не з`явились. Згідно їхніх письмових пояснень, вони перебувають в США і як співвласники даного житлового будинку підтримують позовну вимогу ОСОБА_4 і просять її задовольнити, оскільки відповідач без поважних причин відсутній в житловому будинку понад шість років.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, оскільки згідно з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 вересня 2005 року спірний житловий будинок належить не особисто лише позивачу, а ще трьом особам, які з даним позовом до суду не звертались. Крім цього , як вбачається із записів у погосподарських книгах відповідач станом на 15 квітня 1991 року проживав у даному господарстві, яке відносилось до колгоспного двору і відповідно до діючого на той час законодавства він має право власності на частку у майні разом з іншими членами колгоспного двору, які включені в свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В свою чергу це виключає можливість позбавлення його права на житло в спірному будинку у спосіб, який обрав позивач, оскільки в цьому випадку не має значення скільки часу відповідач не проживав по адресі: АДРЕСА_1. Просили в задоволені позову відмовити .

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, письмові пояснення третіх осіб, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що половина житлового будинку по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу по справі ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 вересня 2005 року та на підставі договору дарування від 18 жовтня 2005 року зареєстрованого в реєстрі за №4637, а інша половина - третім особам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1/6 частці кожному на підставі цього ж свідоцтва про право власності на нерухоме майно .

Дане свідоцтво про право власності на нерухоме майно відповідачем в судовому порядку не оскаржено, а тому на час розгляду справи є належним та допустимим доказом.

В спірному житловому будинку зареєстровані співвласники, а також відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 має право на користування житловим приміщенням у цілому будинку по АДРЕСА_1, однак з позовом про втрату ним права на житло у даному будинку звернувся лише ОСОБА_4, а інші троє співвласників ОСОБА_5,ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такого позову не заявляли.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А згідно ст.32 ЦПК України позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки. Співучасники можуть доручити вести справу одному із співучасників, якщо він має повну цивільну процесуальну дієздатність.

Аналіз наведених вище норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що процесуальним законодавством не передбачено, щоб при співучасті на стороні позивача, суд в примусовому порядку залучав співпозивачів до процесу.

А допущені на підставі ухвали суду ОСОБА_5,ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі у справі , як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та підтримання ними позову заявленого лише ОСОБА_4 не можна вважати, як звернення їх з даним позовом до ОСОБА_2 в розумінні вимог ст.ст.11,32 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_4 позов є передчасним, порушує житлові права відповідача, заявлений без згоди інших співвласників житла, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.209,213,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням по АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 -денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Р.Г. Могила