Справа №442/5195/15-ц
Провадження №2/442/1800/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

14 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 9135,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.12.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002-13522-141210, за яким останньому було відкрито картковий рахунок НОМЕР_2, в національній валюті, випускає та надає платіжну картку, а також платіжні коди, на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в Додатку №1 до Договору, який набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань. Таким чином позивач відкрив кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., а на день укладення ліміт кредитної лінії на рахунку склав 9600 грн.. Однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, а тому станом на 12.06.2015 року його заборгованість складає 9135,00 грн..

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити, відносно ухвалення заочного рішення суду не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суду причини неявки, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002-13522-141210, за яким останньому було відкрито картковий рахунок НОМЕР_2, в національній валюті, випущено та надано платіжну картку, а також платіжні коди, на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що містяться в Додатку №1 до Договору. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань.

Позивач відкрив кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., а на день укладення ліміт кредитної лінії на рахунку склав 9600 грн..

За п.2.3. вказаного Договору відповідач повинен був сплачувати позивачу проценти за користування Кредитною лінією та/або Офердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах.

Пунктом 3.6. Договору, передбачено, що держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Офердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.

У разі порушення строків сплати такого зобов'язання відповідач повинен сплачувати пеню ( п.3.7.).

Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 12.06.2015 року становить - тіло кредиту -9135 грн.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; сплачувати відповідну комісійну винагороду, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214,224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 9135 грн. заборгованості за кредитним договором №002-13522-141210, від 14.12.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Івасівка А.П.