АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/262/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/1040/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

участю відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Кременецького районного суду 23 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременецького районного суду від 23 червня 2015 року в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 13 110 грн. 94 коп. за кредитним договором №б/н від 06.06.2007 року та судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт не погоджується із застосуванням строку позовної давності посилаючись на те, що в спірному договорі взагалі не обмежували строк дії кредитної картки конкретною календарною датою.

Апелянт в судове засідання не з'явився. Про час і місце його повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлкння.

У судовому засіданні відповідачка апеляційну скаргу заперечила, рішення суду вважає законним і обгрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що банк пропустив загальний строк позовної давності, оскільки останній платіж позивачка здійснила в квітні 2011 року, а до суду позивач звернувся з позовом в лютому 2015 року .

Також суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що переривання строку позовної давності не відбулось, оскільки банком 28.04.2015 року без згоди відповідачки було здійснено списання коштів в сумі 54,51 грн. з її зарплатної картки в погашення боргу. Дана обставина не свідчить про активні дії відповідачки, направлені на погашення боргу.

З вказаним висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки він ухвалений на основі здобутих та долучених до матеріалів справи доказів, ґрунтується на матеріалах справи та нормах матеріального права.

06 червня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг (а.с. 8-14).

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21 600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (червень 2011 року).

ОСОБА_1 не виконала своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в неї перед ПАТ КБ "ПриватБанк" станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 13110 грн. 94 коп., що складається з: 2 796 грн. 43 коп. заборгованості за кредитом, 6112 грн. 65 коп. заборгованості за процентами, 3101 грн. 34 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 600 грн. 52 коп. штрафу (процентна складова). Останній платіж відповідачем було здійснено у квітні 2011 року (а.с. 5-7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 18 червня 2014 року (справа № 6-61цс14), за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 3.1.1 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на лицевій стороні картки і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Згідно із п. 3.1.3 правил користування платіжною карткою після закінчення строку дії відповідна картка пролонгується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і за умови дотримання інших умов пролонгування, передбачених договором.

У апеляційній скарзі банк посилався на те, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців із моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. На підставі умов договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки.

Такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду про відмову в позові за пропуском строку позовної давності, оскільки відповідно до умов договору строк дії картки відповідає строку дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що сток дії картки зазначено 06 червня 2011 року.

Банк не довів, що відповідачці було видано нову картку та продовжено дію договору.

У постановах від 24 вересня 2014 року (справа № 6-103цс14) та від 12 листопада 2014 року (справа № 6-167цс14) Верховний Суд України зазначав про те, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладення договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а суди не звернули увагу, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки.

Ураховуючи, що судом встановлено, що банк не довів строк дії платіжної картки, видачу нової платіжної картки, переукладення договору на новий строк та не надав належні і допустимі докази, що підтверджується матеріалами справи, висновок судів про відмову в позові відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції вірно та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому рішення суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 23 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук