Справа № 333/3034/15-ц
Провадження №333/1689/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До суду 30.04.2015 р. із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням звернулись позивачі. Посилається на таке. ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в б. 15 по вул. Кедровій в м. Запоріжжя. На теперішній час відповідач в квартирі не проживає, але залишається зареєстрованим за вищевказаною адресою, платежів за комунальні послуги не здійснює, речей не зберігає. Реєстрація відповідача в будинку порушує майнові інтереси позивачів. Посилаючись на ст.ст. 395, 396, 391 ЦК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування будинком 15 по вул. Кедровій в м. Запоріжжя.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали. В судове засідання позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилась, їх інтереси представляв за договором адвокат ОСОБА_5, який позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом на адресу своєї реєстрації.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних причин.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.
Відповідно до наданої домової книги на будинок 15 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя зареєстрованим значиться ОСОБА_4.
Право власності на цей будинок не встановлено, правовстановлюючих документів не надано, як пояснив представник позивача вони відсутні.
Крім того, з довідки сектору адресно-довідковою роботи УДМС України в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 2008 року в Мелитопольському районі с. Новомиколаївка вул.. Горького, б. 34.
Отже, в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_4 користується будинком 15 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя. Як вбачається з позову, ОСОБА_4 там не проживав ніколи, з довідки сектору адресно-довідковою роботи УДМС України в Запорізькій області вбачається, що відповідач за цією адресою не зареєстрований.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. В ч.2 цієї статті зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Поняття «право користування житловим приміщенням» вживається в нормах Житлового Кодексу та Цивільного Кодексу України. При цьому, втрата права користування на житло, передбачена в ч.2 ст.405 ЦК України, коли закон встановлює термін зберігання житла за тимчасово відсутнім членом сімї власника житла. Житловий кодекс регулює правовідносини, які виникають щодо користування житловими приміщеннями приватного житлового фонду в главі 6. При цьому, виникнення прав та обовязків Житловий кодекс нерозривно повязує з поняттям наймач, член сімї наймача, член сімї власника житла.
В суді встановлено, що позивачі не є власниками будинку 15 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя, статус вказаного будинку не встановлений, суд не може визначити чи відноситься цей будинок до приватного чи державного житлового фонду, а, відповідно визначитись із нормами, якими необхідно керуватись.
Статті 391 ЦК України, на які посилається позивач не регулюють обставини, які вказані в позові, оскільки стосуються власників майна.
В позові не зазначені норми закону, порушення яких відповідачем, призвело до втрати ним права користування житловим приміщенням.
Крім того, суд не вважає, що сама по собі наявність реєстрації відповідача утворює перешкоди у здійсненні права користування майном. Позивачами не зазначено, яким саме чином ця реєстрація перешкоджає йому користуватись майном
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, які передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити в повному обсязі.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Головуюча Л.О. Варнавська