Справа № 450/1787/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1049/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликаються на те, що вони виконали свій обов'язок щодо надання Держателю платіжної картки та ПІН - код до картки, що підтверджується підписами у розділі 6 кредитного договору. Наявний розрахунок містить вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та про наявність заборгованості позичальника перед банком. Жодних інших розрахунків матеріали справи не містять, зокрема і тих, які б спростували наявність заборгованості чи виключали факт існування договірних зобов'язань за договором кредиту.

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 04 травня 2012 року сторони уклали договір №002-13992-040512 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 3-4).

Відповідно до пункту 1.2 договору ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки, на умовах, викладених в тарифному пакеті "VISA Класичний", що міститься в Додатку №1 до цього договору та згідно з умовами договору, Правилами здійснення операцій за картковими рахунками.

Кредит надається шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії в загальному розмірі 30 000 гривень та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 6 800 гривень (п.1.3).

Відповідно до п.2.1, п.2.3, п.2.4 договору моментом надання Банком Клієнту Кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Клієнта; Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах; проценти за користування Кредитною лінією нараховуються Банком у валюті Рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня видачі з кількох днів в періоді нарахування.

У відповідності до п.3.6. кредитного договору, клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у виді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів.

Згідно п.3.7. Договору у разі порушення Клієнтом строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та процентів за користування Кредитною лінією, Клієнт сплачує Банку пеню, в розмірі, в строки та в порядку, що визначені Правилами та Тарифами.

Представлений позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 10) не містить інформації про те, яку суму кредиту отримала відповідач, яким чином (зняття готівки, перерахування коштів за товари, інше) та коли саме, а також відсутні дані про здійснення відповідачем будь-яких безготівкових розрахунків з відкритого їй позивачем в межах вказаного договору карткового рахунку.

Отже, за наданими позивачем доказами неможливо встановити та перевірити правильність розрахунку заборгованості, яка за твердження позивача, складає: 2437,71 гривень - тіло кредиту; 4362,29 - прострочене тіло кредиту; 450 гривень - пеня.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не забезпечив явку свого представника у судове засідання, просив розглядати справу у відсутність останнього, а за наявними у матеріалах справи доказами, які є суперечливими, неможливо повно і всебічно встановити обставини у справі та ухвалити рішення про задоволення позову.

Намагаючись сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, на виконання положень ч.4 ст. 10 ЦПК України, апеляційний суд неодноразово відкладав розгляд справи, направляв на адресу Банку листи, просив забезпечити явку представника Банку у судове засідання.

Але, Банк, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодного разу не направив свого представника для участі в судовому засіданні та не надав жодних доказів на обґрунтування апеляційної скарги та для з'ясування обставин, про які зазначив суд першої інстанції при ухваленні свого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилом ч. 2 цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, тягар доказування обґрунтованості своїх вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 10 ЦПК України. Частина 3 ст. 27 цього Кодексу проголошує, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові з мотивів недоведеності позовних вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" - відхилити.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: