У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 липня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 майно, набуте ними за час шлюбу, а саме: автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», 2008 року випуску, державний реєстраційний номерний знак

НОМЕР_1; садовий будинок загальною площею 78,4 кв. м, розташований за адресою: Донецька область, Першотравневий район, селищна рада Іллічівська, садове товариство АДРЕСА_1.

Проведено поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя

ОСОБА_3 та ОСОБА_2, набутого ними за час шлюбу, визнавши за ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 право власності, за кожним по Ѕ частині на наступне майно: автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», 2008 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1; садовий будинок, загальною площею 78,4 кв. м, розташований за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 28 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з

1998 року, спірне майно: автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», 2008 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та садовий будинок, загальною площею 78,4 кв. м, розташований за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та ведення ними спільного господарства, за спільні кошти, тому таке майно є спільним майном подружжя і частки подружжя є рівними.

Ураховуючи те, що жодна із сторін не вчинила дій, спрямованих на згоду одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення іншим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про поділ спірного майна подружжя шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на 1/2 ідеальної частки в цьому майні без його реального поділу, залишивши майно у спільній частковій власності.

Апеляційним судом встановлено, що укладений між сторонами шлюб розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 15 лютого 2015 року.

Відповідачем належним чином не спростовано доводи позивача про те, що спірний садовий будинок та автомобіль були придбані у період шлюбу, на спільні кошти подружжя та використовувались в інтересах сім'ї.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушення судами норм процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування судового рішення та передачі справи на новий розгляд лише у тому випадку, коли таке порушення призвело до унеможливлення встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк