Справа № 610/2833/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участі: секретаря Кравцової-Єріної Ю.А.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташований на належній їй на праві власності земельній ділянці по вул. Миру №29 в с.Шевелівка, Балаклійського району Харківської області, що залишився після смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого 10.02.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що доводиться дружиною ОСОБА_4, який помер 10.02.2013 року. На момент смерті чоловіка вона була зареєстрована і фактично проживала в збудованому ними будинку №29 в с. Шевелівка, Балаклійського району, вул. Миру, в якому також зареєстрована відповідачка ОСОБА_5.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не залишав. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом на майно, що залишилось після смерті чоловіка, є діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище «Малихіна») ОСОБА_6, які на спадщину не претендували, і у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з заявами про її прийняття до нотаріуса не звертались.

10.11.2014 року їй були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими я стала власником належавших чоловікові земельних ділянок.

? При зборі відповідних документів для нотаріуса з'ясувалося, що право власності на житловий будинок, в якому вони з чоловіком проживали до моменту смерті за ним дооформлено не було, тобто він не отримав правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на будинок. З наведених підстав оформити за нею право власності на будинок немає можливості, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримку позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання також не зявились, надали суду заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду є захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - житловим будинком №29 по вул. Миру в с.Шевелівка, Балаклійського району, Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії І-УР №156958, виданого 10.09.1960 року Шевелівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_7 (після укладення шлюбу ОСОБА_2) є дружиною ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 391950, виданого 12.02.2013 року Шевелівською сільською радою Балаклійського району Харківській області, ОСОБА_4 помер 10.02.2013 року (а.с.7).

Згідно довідки №487, виданої 11.11.2013 року Шевелівською сільрадою, на день смерті ОСОБА_4 за місцем його реєстрації та постійного проживання с. Шевелівка, вул. Миру, б.29, були зареєстровані його дружина ОСОБА_1 та онука ОСОБА_5 (а.с.8).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище «Малихіна») ОСОБА_6, які у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з заявами про її прийняття до нотаріуса не звертались.

10.11.2014 року нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 ОСОБА_1 були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими вона стала власником належавших її чоловікові: земельної ділянки площею 0,1304 га, розташованої в с. Шевелівка з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства»; земельної ділянки площею 0,1591 га, розташованої в с. Шевелівка, вул. Миру, №29 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» та земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с. Шевелівка, вул. Миру, №29 з цільовим призначенням «для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.9-14).

При зборі відповідних документів для нотаріуса з'ясувалося, що право власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_4 не оформлено.

Однак, як вбачається з рішення №61 виконавчого комітету Асіївської сільської ради народних депутатів Балаклійського району Харківської області від 01.04.1987 року було визначено: представлені дані Балаклійським БТІ зібраних доказів по уточненню складу, стану і належності житлових будинків в с. Асіївка вважати правильними.? Клопотати перед Виконкомом Балаклійської районної ради народних депутатів про оформлення права особистої власності на житлові будинки, що знаходяться в с. Шевелівка згідно додатку (ОСОБА_4 числиться під №183 на аркуші №5).? Просити виконком Балаклійської районної ради народних депутатів видати перерахованим громадянам і главам робочих дворів свідоцтва про право особистої власності відповідно до п. 20 «Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодіння в містах і селищах міського типу, затверджених ОСОБА_9 від 13.01.1966 року» (а.с.15-17).

Згідно довідки Балаклійського БТІ від 18.08.2015 року №533, будинок позначений літерою «А-1» має загальну площу 63,8 м2, житлову площу 32,4 м2. Окрім житлового будинку, у дворі маються господарські споруди: літня кухня з погрібом (літ. «Б»), гараж (літ. «В»), сарай (літ. «Г»), сарай (літ. «Д»), паркан (№1), ворота (№2), убиральня (№3), колодязь (№4). Право власності на будинок не зареєстровано (а.с.18).

З листа Балаклійської державної нотаріальної контори №1442/01-16 від 23.07.2015 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ та запропоновано звернутись до суду (а.с.27).

На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, … той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки свідоцтво про право власності на будинок відсутнє, спадкоємець ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього спорудами.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірний будинок може бути предметом спадкування, визнання за позивачкою права власності на нього не порушуватиме права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 328, ст. ст. 392, 1218, 1258, 1261,1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами, розташований на належній їй на праві власності земельній ділянці по вул. Миру, №29 в с. Шевелівка, Балаклійського району, Харківської області, що залишився після смерті її чоловіка, ОСОБА_4, померлого 10.02.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Тімонова