ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5314/15-ц
Провадження 2/362/2137/15
У х в а л а

"03" вересня 2015 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 850 400,00 грн.,-

в с т а н о в и в:

14 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 850 400 грн.

Разом з заявленими вимогами, ОСОБА_1 просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Вказуючи на своє важке фінансове становище, цілковиту відсутність коштів, низький рівень доходу у вигляді пенсії за віком в розмірі 1 757,95 грн., що є єдиним джерелом існування, та перебування на її утриманні сина ОСОБА_3 інваліда третьої групи та безробітної доньки ОСОБА_4, а також ймовірне виселення державною виконавчою службою сімї з помешкання.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

У відповідності ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції що діяла в момент звернення позивача до суду, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору визначається у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За ч. 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розміром справи, або звільнити від їх оплати.

За п. 29 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі-Постанова), відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає, що вимоги про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, або звільнення від сплати судових витрат є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Так, довідка видана ОСОБА_4, дочці позивачки, належно не підтверджує перебування останньої на обліку як безробітної, оскільки містить посилання на дату постановлення на облік, якою є 02 грудня 2014 року, проте на вказує відомостей на час надання довідки, тобто станом на 01 липня 2015 року.

Окрім того, відсутні відомості що свідчать про відсутність соціального забезпечення ОСОБА_3 як інваліда третьої групи пожиттєво, зокрема призначення та отримання ним пенсії по інвалідності.

Також, матеріали позову не містять доказів, щоб підтверджували перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на утриманні позивачки та проживання з нею за однією адресою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 82, 120, 121, 210 ЦПК України,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко