Справа № 369/1046/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2515/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 29 21.05.2015
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Касьяненко Л.І., Гуль В.В.,

при секретарі Химинець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що 21 липня 2013 року в Київській області на 16 кілометрі автодороги Київ-Одеса сталася ДТП за участю чотирьох учасників дорожнього руху, у тому числі належного йому автомобіля «Opel Vektra» р.н. НОМЕР_1 під керуванням його сина ОСОБА_4 та автомобіля «Honda» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого належний йому автомобіль «Opel Vektra» був пошкоджений. Посилався, що вина ОСОБА_5 у порушенні ПДР встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2013 року. Вказував, що на момент ДТП його автомобіль був застрахований в АТ «УОСК», а цивільно-правова відповідальність винуватця ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Вказував, що він у визначеному законом порядку повідомив про ДТП свого страховика АТ «УОСК», з яким діяв договір, а ОСОБА_5 мав повідомити свого страховика. Вказував, що страховики всупереч вимогам закону на протязі 10 днів не з'явилися з дня отримання повідомлення про ДТП, а тому він змушений був звернутись до ТОВ «Експерт-центр «Тандем» для обстеження пошкодженого автомобіля, де склали звіт вартості відновлювального ремонту, що становить 15068,40 гривень. 30 серпня 2013 року він звернувся із заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування, проте відповідач своїм листом від 16 вересня 2012 року відмовив йому у виплаті, пославшись на необхідність надання автомобіля для огляду, та вказавши, що це фактично повідомлення про подію ДТП.

Посилаючись на те, що відповідач не здійснив страхове відшкодування у межах ліміту відповідальності, просив стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь майнову шкоду в сумі 15086,40 грн., втрат від інфляції - 3290,75 грн., 3 % річних - 512,74 грн., пені 3475,23 грн., витрати на оплату оцінки вартості збитків у розмірі 900 грн., моральну шкода 5000 грн. та судовий збір.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не надав правової оцінки діям сторін після ДТП, зокрема, що його син у встановлений строк повідомив страхову компанію про страховий випадок, він зберігав автомобіль протягом 10 днів до його огляду, проте страховики в порушення вимог закону не оглянули його автомобіль, а відтак він самостійно визначив розмір збитку. Крім того, суд не застосував положення абзацу 2 п.33.3 ст.33 та ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач не дотримався вимог ст. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надавши пошкоджений транспортний засіб для огляду представником страховика для визначення розміру збитку, самостійно відремонтувавши та продавши автомобіль, що у свою чергу є правомірною підставою для відмови ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у здійсненні страхового відшкодування позивачу.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язанийневідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п.33.3 ст.33 цього Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкоженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження пошкодженого майна.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2013 року о 12 годині на автодорозі Київ-Одеса в смт.Чабани Київської області сталася ДТП за участю автомобіля «Opel Vektra» р.н. НОМЕР_1, належного позивачу під керуванням його сина ОСОБА_4 та автомобіля «Honda» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутойого до адміністративної відповідальності

В результаті ДТП, належний позивачу автомобіль «Opel Vektra» одержав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу обов'язкового страхування № АС 0629820, а відповідача ОСОБА_5 - у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп» згідно полісу обов'язкового страхування № АЕ 1598817.

Винуватець ДТП ОСОБА_5 у триденний строк, а саме 22 липня 2013 року надав страховику ПАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс Груп» повідомлення про ДТП.

Позивач ОСОБА_4 як потерпілий до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс Груп» у триденний строк повідомлення про ДТП не подавав, відомості про себе та місцезнаходження пошкодженого автомобіля не надавав, у тридцятиденний строк заяву про страхове відшкодування не подав, свій пошкоджений автомобіль «Opel Vektra» р.н. НОМЕР_1 самостійно відремонтував та продав його.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 30 серпня 2013 року направив поштою до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна іншуранс Груп» заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 15068,40 грн. Листом від 16 вересня 2013 року страхова компанія, посилаючись на ст.33.1-33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила надати пошкоджений транспортний засіб до огляду, проте 27 вересня 2013 року позивач надіслав відповідь, що він пошкоджений ТЗ не зберіг та продав його, у зв'язку з чим страховик відмовив у виплаті, посилаючись на невиконання позивачем вимог ст.37.1.3 Закону та неможливість встановлення розміру виплати.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову, з огляду на те, що позивач не дотримався своїх обов'язків що призвело до неможливості страховика оглянути пошкоджений автомобіль, встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_4 в передбачений законом термін звернувся до страхової компанії з повідомленням про вчинення ДТП, а відповідач не дотримався покладених на нього обов'язків та не розпочав розслідування ДТП, колегія суддів не приймає до уваги як необгрунтовані. Судом незаперечно встановлено, що позивач звернувся із повідомленням про ДТП до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, проте до відповідача не звертався.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання апелянта на те, що він був звільнений від обов'язку збереження пошкодженого автомобіля після ДТП, бо не з його вини протягом десяти робочих днів представник відповідача не оглянув автомобіль.

Як вище вказувалося позивач до відповідача не звертався, відомості про себе, адресу, контактний телефон та місцезнаходження пошкодженого автомобіля не повідомляв, за таких обставин страховик об'єктивно був позбавлений можливості вжити будь-яких заходів щодо огляду транспортного засобу та визначення розміру збитку, що у свою чергу свідчить провідсутність порушень закону з боку відповідача.

Отже відповідно до приписів п.33.3 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач як учасник ДТП і власник пошкоженого майна був зобов'язаний зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів), чого не дотримав.

Посилання апелянта на факт направлення телеграми страховику щодо огляду автомобіля 8 серпня 2013 року при його оцінці ТОВ «Експерт-центр «Тандем» і його неявки, як на факт неправомірних дій безпідставні і не пов'язані із вимогами вищевказаного Закону.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у позові, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: