Справа № 544/54/15-ц
пров. № 2/544/76/2015
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

16 січня 2015 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О., розглянувши позовну заяву Себежської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби Російської Федерації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по митним платежам та пені,

ВСТАНОВИЛА:

Себежська митниця Північно-західного митного управління Федеральної митної служби Російської Федерації звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по митним платежам та пені.

Згідно ч.1 ст. 410 Цивільного процесуального кодексу України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами - членами СНД у м. Мінську 22 січня 1993 р. (далі - Мінська Конвенція), визначено, що позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони. Мінська Конвенція була ратифікована Верховною Радою України і тому її положення обов'язкові для виконання на території України.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Мінської конвенції, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно зі ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена законодавцем у ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 вказаної статті суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 7, 8, 9 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи цивільної юрисдикції від справи адміністративної юрисдикції є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин (приватноправовий чи публічно-правовий).

Отже, позивач - Себежська митниця, яка у спірних правовідносинах здійснює надані їй державою владні управлінські функції щодо реалізації на відповідній території Російської Федерації державної політики у сфері митного регулювання на підставі законодавства, є суб'єктом владних повноважень, а спір, що виник між сторонами, є публічно-правовим і відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, позовна заява Себежської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби Російської Федерації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по митним платежам та пені є такою, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що за правилами ч. 2 ст. 18 КАСУ, справи, у яких однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, підсудні окружним адміністративним судам.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Себежської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби Російської Федерації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по митним платежам та пені.

Позовну заяву повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що розгляд даного позову відноситься до юрисдикції окружного адміністративного суду ( у даному випадку Полтавського окружного адміністративного суду).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - О.О. Сайко