АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

Справа №2-938/2012
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1702/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за договором в розмірі 22047,64 доларів США, що еквівалентно 175874 гривні 06 копійок, посилаючись на невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 175874 (сто сімдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 06 копійок.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судові витрати в сумі 1758 (одна тисяча сімсот п'ятдесят вісім) гривень 75 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду представником відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить заочне рішення суду змінити в частині розміру пені за порушення строків сплати кредиту та штрафу за порушення умов кредитного договору, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з'ясування судом усіх обставини по справі, не приділив їм належної уваги і не надав належної оцінки цим доказам.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи позивач повідомлявся належним чином (а.с.106), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зазначеним вимогам в повній мірі судове рішення не відповідає.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 січня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №40/П/2006-840, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 10618,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі сплатою 10,00% річних за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором 16 січня 2006 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір застави, за яким ОСОБА_3 передав позивачу в забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором автомобіль марки «CHEVROLET», рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір поруки від 16 січня 2006 року.

Строк виконання зобов'язань за кредитним договором складав 60 місяців - до 14 січня 2011 року.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, то за відповідачем, відповідно до наданого розрахунку, як вважає позивач, утворилась заборгованість за кредитом у розмірі - 4 139, 05 дол. США (33 447,96 грн. за курсом НБУ на день стягнення); заборгованість за відсотками - 316,79 дол. США (2 527,00 грн. за курсом НБУ на день стягнення); заборгованість по сплаті комісії - 451,74 дол. США (3 603,55 грн. за курсом НБУ на день стягнення); пеня за порушення строків сплати кредиту - 16 024,27 дол. США (127 825, 56 грн. за курсом НБУ на день стягнення); штраф за порушення умов кредитного договору - 1 061, 80 дол. США., а разом - 22 047, 64 дол. США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день стягнення складає 178 874 гривні 06 копійок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частина 2 ст.258 ЦК України установлює, що до вимог про стягнення пені установлюється спеціальна позовна давність - 1 рік.

Як убачається із змісту ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню, за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен дізнатися про порушені права.

Таким чином, строк позовної давності в один рік згідно із ст.258 ЦК України щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Строк позовної давності за основним зобов'язанням не пропущений, у зв'язку з чим позивач має право на стягнення пені ( неустойки) за рік, що передує зверненню до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за користування кредитом підлягають частковому задоволенню - за річний період до подачі позовних вимог до суду, а саме за період часу з 30 листопада 2010 року по 30 листопада 2011 року, що складає 6935 гривень 54 копійки.

Відповідно до п.п.5.3 п.5 кредитного договору, у разі порушення Позичальником вимог п.п.4.3.2, 4.3.4, 4.3.10, 4.3.12 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеного п.1.1 цього Договору, за кожний випадок.

Позивачем відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надано будь-яких доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем п.п.4.3.2, 4.3.4, 4.3.10, 4.3.12 Кредитного Договору.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 8469 гривень 98 копійок.

За змістом ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема: на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 598 ЦК України); виконанням (ст. 599 ЦК України); переданням відступного (ст. 600 ЦК України); зарахуванням (ст. 601 ЦК України); за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України); прощенням боргу (ст. 605 ЦК України); поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України); неможливістю виконання (ст. 607 ЦК України); смертю фізичної особи (ст. 608 ЦК України); ліквідацією юридичної особи (ст. 609 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 5.3 договору поруки від 16 січня 2006 року встановлено, що дія цього Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору чи виконанням Поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору (а. с. 17).

Відповідно до обов'язкових для всіх судів України правових позицій у справах, що виникають із кредитних правовідносин, сформульованих у постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 р. № 6-48цс11, від 23.05.2012 р. № 6-33цс12, від 18.07.2012 р. № 6-78цс12 та доведених до відома апеляційних судів Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 27 вересня 2012 року № 10-1393/0/4-12: Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з відомостями, що містяться в матеріалах цивільної справи, позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся із відповідним позовом до Солом'янського районного суду м. Києва лише 30 листопада 2011 року, тобто, після спливу строку можливого пред'явлення позивачем вимог до поручителя ОСОБА_4 про погашення боргу за кредитним договором №40/П/2006-840 від 16 січня 2006 року, строк дії якого закінчився 14 січня 2011 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2012 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за тілом кредиту в сумі 33447 (тридцять три тисячі чотириста сорок сім) гривень 96 (дев'яносто шість) копійок; заборгованість по сплаті відсотків в сумі 2527 (дві тисячі п'ятсот двадцять сім) гривень; заборгованість по сплаті комісії в сумі 3603 (три тисячі шістсот три) гривні 55 (п'ятдесят п'ять) копійок; пені в сумі 6935 (шість тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки а всього 46514 (сорок шість тисяч п'ятсот чотирнадцять) гривень 05 (п'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» судові витрати в сумі 465 (чотириста шістдесят п'ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: