Справа № 740/1478/15 Провадження № 22-ц/795/911/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Хандога В. М. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Бечка Є.М., Хромець Н.С.
при секретарі:Сахаровій К.О.
за участю:ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

В березні 2015року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), в якій позивач просить стягнути на його користь з відповідача вартість велосипеда „Либідь" в розмірі 2450 грн., вартість проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с. Хвилівка і в зворотному напрямку за період з 12 грудня 2013року по 30 березня 2015року в розмірі 2350 грн., судовий збір в розмірі 999 грн., а всього стягнути з відповідача 5799 грн.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2015 року було відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі п.2,3 ч.2 статті 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу судді суду першої інстанції, як необгрунтовану та направити дану справу для розгляду до суду першої інстанції. Апелянт не погоджується з висновком оскаржуваної ухвали стосовно позовних вимог про стягнення вартості велосипеда про те, що є таке, що набрало законної сили рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2014року між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким в задоволенні позову у вказаній частині було відмовлено. Також апелянт вважає необґрунтованим висновок оскаржуваної ухвали відносно позовних вимог щодо стягнення вартості проїзду про те, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувають дві справи щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення в судовому засіданні ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.3ч.1статті 312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.03.2015 року,-скасуванню в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с.Хвилівка і в зворотному напрямку за період з 21березня 2015року по 30березня 2015року, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції у вказаній частині позовних вимог.

В іншій частині ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року необхідно залишити без змін.

Постановляючи ухвалу від 30.03.2015 року про відмову у відкритті провадження у даній справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що з приводу вимоги позивача про стягнення вартості велосипеда, спір між вказаними сторонами, тобто між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вже розглядався і є рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2014 року, яким в задоволенні позову в цій частині було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 25.07.2014 року вказане рішення суду в частині відшкодування вартості велосипеда залишено без змін, тобто рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2014 року в частині відшкодування вартості велосипеда набуло законної сили, а тому зазначені позовні вимоги повторному розгляду не підлягають. Щодо вимоги позивача про стягнення вартості проїзду в оскаржуваній ухвалі зазначено, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувають дві справи щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме, одна справа перебуває в провадженні у судді Бережняка В.Д., інша справа - в провадженні у судді Гордієць Л.В. За даних обставин оскаржуваною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі п.2,3 ч.2 статті 122 ЦПК України.

Апеляційний суд частково погоджується із обґрунтованістю вказаного висновку оскаржуваної ухвали та вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами справи (а.с.24-25) підтверджено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, було задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди 127 грн.60 коп., моральної шкоди 5000 грн., а всього 5127грн.60коп. В іншій частині позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 25.07.2014 року вказане вище рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 120000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_5 у вказаній частині задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та на користь держави 121 грн.60коп. судового збору. В іншій частині рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2014 року залишено без змін.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме, вартості велосипеда вже було предметом судового розгляду і в задоволенні позову в цій частині було відмовлено, то оскаржуваною ухвалою від 30.03.2015року обґрунтовано відмовлено у відкритті провадження у справі у вказаній частині позовних вимог на підставі п.2 ч.2 статті 122 ЦПК України. Відповідно до приписів п.2 ч.2 статті 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. За даних обставин в зазначеній частині висновки оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції від 30.03.2015 року є такими, що узгоджуються з приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку оскаржуваної ухвали у вказаній частині не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п.3 ч.2 статті 122 ЦПК України в частині вимог ОСОБА_5до ОСОБА_6 про відшкодування вартості проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с.Хвилівка і в зворотному напрямку, суддя суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебувають дві справи щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме, одна справа перебуває в провадженні у судді Бережняка В.Д., інша справа - в провадженні у судді Гордієць Л.В. Відповідно до приписів п.3 ч.2 статті 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Необхідно зазначити, що при цьому суддя суду першої інстанції належним чином не перевірив, за який саме хронологічний період позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вартість проїзду на міських автобусах. А саме, суддею суду першої інстанції не враховано тієї обставини, що зазначені позовні вимоги ОСОБА_5 за хронологічний період з 21березня 2015року по 30березня 2015року ще не були предметом заявлених ним позовів.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2015року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка полягає у відшкодуванні вартості проїзду на міських автобусах від с.Хвилівка до м. Ніжина і в зворотному напрямку за період з 10грудня 2013року по 12березня 2015року в сумі 2260грн.(а.с.24-25). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 05.05.2015року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.31-32).

Також в провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа №740/5431/14 (провадження № 2/740/415/15) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.26-27), в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати за проїзд на міському транспорті з міста Ніжина до с. Хвилівка за період з 10 грудня 2013року по 20 березня 2015року.

Таким чином, відмовляючи на підставі п.3 ч.2 статті 122 ЦПК України у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с. Хвилівка і в зворотному напрямку за період з 12 грудня 2013року по 30 березня 2015року, суддя суду першої інстанції належним чином не перевірив та не врахував тієї обставини, що зазначені позовні вимоги ОСОБА_5 за хронологічний період з 21березня 2015року по 30 березня 2015року ще не були предметом заявлених ним позовів.

Приймаючи до уваги вищенаведене та виходячи з приписів п.3 ч.1 статті 312 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 необхідно задовольнити частково, а ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року, - скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с.Хвилівка і в зворотному напрямку за період з 21березня 2015року по 30березня 2015року і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції у вказаній частині позовних вимог.

В іншій частині ухвала судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30березня 2015 року підлягає залишенню без змін, оскільки її висновки узгоджуються з приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини.

Керуючись статтями: 303, 304, 307; п.3 ч.1статті 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення вартості проїзду на міських автобусах від міста Ніжина до с. Хвилівка і в зворотному напрямку за період з 21 березня 2015року по 30 березня 2015року і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції у вказаній частині позовних вимог.

В іншій частині ухвалу судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: