Номер провадження: 22-ц/785/2685/15
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ЖБК "Примрський - 10" до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року,

встановила:

У серпні 2013 року ЖБК "Приморський -10" звернувся з позовом до ОСОБА_2 в якому поросив визнати укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК "Приморський-10" та ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на користь ЖБК "Приморський-10" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно у сумі 6057,12 (шість тисяч п'ятдесят сім) грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору в розмірі 229,4 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1850,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_2 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з несплатою боржником комунальних платежів, ЖБК "Приморський-10" не має можливості нормально функціонувати, проводити ремонт будинку та облаштовувати при домову територію. Надавач житлово-комунальних послуг і балансоутримувачем вказаного будинку є ЖБК "Приморський-10". Боржник користується наданими ЖБК "Приморський-10" послугами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здійснює. ЖБК "Приморський-10" звернувся в червні 2013 року із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою від 19 червня 2013 року та заявнику було запропоновано звернутись у порядку позовного провадження. Розрахунок заборгованості був зроблений у період з червня 2010 року по травень 2013 року включно. Відповідно до бухгалтерського розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_2 з червня 2010 року по травень 2013 року складає 3415,47 грн. Боржниця була належним чином проінформована, про наявність заборгованості та необхідності її погасити, але досі заборгованість не погашена.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року позов задоволений. Визнаний укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК "Приморський-10" та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЖБК "Приморський-10" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно у сумі 6057,12 грн.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору в розмірі 229,4 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1850,0 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 серпня 2009 року ОСОБА_2 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1, яка складається в цілому з 2-х житлових кімнат, житловою площею 29,9 кв. м., загальна площа квартири становить 43,7 кв. м.

Відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку, ОСОБА_2 є власником та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2009 року.

Надавачем житлово-комунальних послуг і балансоутримувачем вказаного будинку є ЖБК "Приморський-10".

ОСОБА_2 користується наданими ЖБК "Приморський-10" послугами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здійснює.

ЖБК "Приморський-10" звернувся в червні 2013 року із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою суду від 19 червня 2013 року та заявнику було запропоновано звернутись у порядку позовного провадження.

Розрахунок заборгованості був зроблений у період з червня 2010 року по лютий 2014 року включно.

Відповідно до бухгалтерського розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_2 з червня 2010 року по лютий 2014 року включно складає 6057,12 грн.

Розрахунок проведено з урахуванням площі квартири, кількості членів сім'ї, що проживають в квартирі, а також встановлених тарифів.

Тариф за опалення згідно договору № 3296 на постачання теплової енергії від 01.11.2006 року встановлено за використання Гкалорій по загальному лічильнику з подальшим розподілом між власниками квартир відповідно до площі квартири.

Тариф на господарські витрати, затверджений на загальних зборах членів ЖБК "Приморський-10", складає 1,60 грн., що нижче рекомендованого тарифу, затвердженого Рішенням № 42 від 25.02.2010 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, що складає 1,916 грн.

ОСОБА_2 була належним чином проінформована, про наявність заборгованості та необхідності її погасити.

Споживач (власник або наймач житлового приміщення" та повнолітні члени його сім'ї, що мешкають разом з ним), зобов'язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою КМ України № 45 від 24.01.2006 року.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 зазначеного Закону.

У разі такої відмови відповідно до положень ст. ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок.

До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, відносяться витрати на правову допомогу.

У зв'язку із задоволенням позову як зазначив суд першої інстанції підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, підтверджені позивачем на суму 1850,0 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню підлягає також 229,40 грн. судового збору.

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги та судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, що складаються з судового збору.

Посилання в апеляційній скарзі, що довіреність на подання позовної заяви на ім'я ОСОБА_3 підписана неповноважною особою, а саме головою правління ЖБК "Приморський - 10" - ОСОБА_4,, оскільки ОСОБА_4 в зв'язку з продажем належної їй квартири у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до пункту 4.3 статуту ЖБК втратила членство в ЖБК, відтак і втратила посаду голови правління ЖБК, неправомірно виконує функції голови правління та виконавчого директора, а тому відповідно до пунктів 11.14, 11.16 статуту ЖБК (якими визначені повноваження голови правління, виконавчого директора) не мала права на видання довіреності від ЖБК "Приморський - 10" є помилковими.

Пункти 7.1.4, 11.12, 11.14, 11.16 статуту ЖБК "Приморський - 10" не містять положень, що посаду голови правління маже займати лише особа яка є власником квартири у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1. Згідно наданої при розгляді справи в апеляційній інстанції довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - керівником ЖБК "Приморський - 10" є ОСОБА_4

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що керівником ЖБК "Приморський - 10" є інша особа аніж ОСОБА_4

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_4 займає посаду з перевищенням граничного строку визначеного статутом, не свідчить про те, що ОСОБА_4 втратила посаду керівника ЖБК "Приморський - 10", оскільки в установленому статутом ЖБК "Приморський - 10" інша особа як керівник ЖБК "Приморський - 10" не призначалася, а до призначення керівника ЖБК "Приморський - 10" в порядку визначеного статутом, посаду керівника займає особа яка була призначена за попереднім рішенням до її переобрання.

Зазначення в апеляційній скарзі, що ОСОБА_4 неправомірно займає посаду виконавчого директора, оскільки з нею не укладений контракт, а тому не є особою яка має повноваження виступати від імені ЖБК "Приморський - 10" є помилковим, оскільки як зазначалося вище ОСОБА_4 займає посаду голови правління ЖБК "Приморський - 10" та відповідно до довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - керівником ЖБК "Приморський - 10" є ОСОБА_4

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність винесеного протоколу №7А загальних зборів ЖБК "Приморський - 10" від 15.09.2009 року (а.с. 64) про перейменування посади голови правління на виконавчий директор є помилковим, оскільки як вбачається з статуту ЖБК "Приморський - 10" (а.с. 7-19) відповідні зміни на підставі зазначеного рішення до статуту не вносилися.

Зазначення в апеляційній скарзі, що довіреність на ім'ї ОСОБА_4 втратила чинність 30 листопада 2014 року, а тому у судовому засіданні 17 грудня 2014 року він приймав участь без відповідних повноважень не є підставою визначеною ст. 309 ЦПК України для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі, що в зв'язку з не укладенням між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, відсутні підстави для їх стягнення є помилковими. Суд першої інстанції правомірно посилався на те, що споживач (власник або наймач житлового приміщення" та повнолітні члени його сім'ї, що мешкають разом з ним), зобов'язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою КМ України № 45 від 24.01.2006 року.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку задовольняючи позовні вимоги в частині визнання укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК "Приморський - 10" та ОСОБА_2

Статтею 627 ЦК України визначена свобода договору, а саме відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового облому, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до статті 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних справ та інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Проте такого способу захисту, як визнання укладеним договір при відсутності такого договору підписаного сторонами та за відсутності на його укладення згоди однієї із сторін договору, законодавством України не передбачено.

На підставі наведеного рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача визнання укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК "Приморський - 10" та ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні зазначених вимог.

Також суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1850 грн.

Відповідно до ч 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Представник ЖБК "Приморський - 10" - ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30 травня 2013 року (а.с. 21) представляє інтереси ЖБК "Приморський - 10". 30 травня 2013 року між ЖБК "Приморський - 10" та ОСОБА_3 укладений договір про надання правової допомоги.

Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ. Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у

цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка

надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.

Судом першої інстанції не враховано те, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 є особою яка на підставі Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року, ст. ст. 84, 88 ЦПК України має право на отримання виплат за надання правової допомоги. Законом не визначено поняття особи яка я фахівцем в області права, а тому в теперішній час за надання правової допомоги лише адвокатом можливо ставити вимоги про стягнення правової допомоги. Крім того ОСОБА_3 приймає участь у справі як представник позивача, а представник в силу свого процесуального статусу передбаченого ст. ст. 38, 40 ЦПК України не може надавати правову допомогу.

На підставі наведеного рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК "Приморський -10" витрат на правову допомогу у розмірі 1850 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні зазначених вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року скасувати в частині визнання укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ЖБК "Приморський - 10" та ОСОБА_2. Стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК "Приморський -10" витрат на правову допомогу у розмірі 1850 грн.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді А.П. Бабій

В.А. Станкевич