Справа № 755/2951/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Ластовки Н.Д.

при секретарі Неділько Л.Л.

участю представника позивача Петерчук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_2 безпідставно одержані кошти в сумі 7004 грн. 30 коп., що є предметом позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком, 22.12.2014 року листом № 1473 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного Управління Пенсійного фонду України у дніпровському районі м. Києва звернулося до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року в сумі 7004,30 грн., оскільки з 01.01.2010 року неправильно був визначений базовий місяць індексації, на підставі чого утворилася переплата пенсії, а тому набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно, оскільки відповідач відмовився добровільно повернути надмірно отримані кошти.

Представник позивача Петерчук Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву де просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його необґрунтованим та таким що порушує її права, також просила розглядати справу у її відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Згідно ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, не подання відомостей про зміну у складі членів сім'ї тощо), стягується на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком.

22.12.2014 року листом № 1473 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва звернулося до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року в сумі 7004,30 грн. (а.с. 26)

При здійсненні перевірки пенсійної справи ОСОБА_2 з'ясувалося, що з 01.01.2010 року неправильно був визначений базовий місяць індексації, а тому пенсійна справа ОСОБА_2 була приведена у відповідність.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Згідно п. 2.4 Положення про Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, яке затверджене Постановою Пенсійного фонду України 30.06.2011 року №19-2, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва має право порушувати, в установленому законом порядку, питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи зі змісту положень ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року (справа №6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа №6-151цс13), які є обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення щодо предмету позову, суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва не доведено наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 безпідставно одержаних коштів, за відсутності обставин, які б свідчили про недобросовісність набуття ОСОБА_2 коштів у розмірі 7004,30 грн., що складає розмір суми індексації до пенсії, яка призначена Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, тому з урахуванням положень до статті 1215 ЦК України проведена відповідачу виплата призначеної пенсії, за вказаний позивачем період, поверненню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 93, 102, 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: