АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2465/15 Справа № 204/460/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та судових витрат.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNZ0AК09980122 від 23 травня 2007 року в сумі 3614,46 дол. США, що за курсом 7,99 грн. складає 28979,54 грн. та стягнути судові витрати.

Рішенням районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNZ0AК09980122 від 23 травня 2007 року в сумі 3614,46 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 грудня 2013 року складає 28979,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 288,8 грн.

В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків щодо сплати коштів за Кредитним договором та доведеності того, що позивач не пропустив строк позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

З таким висновком колегія суддів у повній мірі погодитись не може з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи що 23 травня 2007 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № DNZ0AК09980122 (а.с. 10-12).

Згідно умов договору банк зобов'язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок на строк з 23 травня 2007 року по 23 травня 2012 року включно у розмірі 10873,79 доларів США зі сплатою за користуванням Кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого Кредиту щомісяця в період сплати. Періодом сплати сторони домовилися вважати період з «21» по «28» число кожного місяця.

Погашення заборгованості за домовленістю повинно здійснюватися позичальником шляхом внесення щомісячного платежу у сумі 217,39 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

В якості забезпечення виконання зобов'язання за Договором № DNZ0AK09980122 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року (а.с. 13).

У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим за розрахунком Банку станом на 17 грудня 2013 року має заборгованість 3614,46 доларів США, яка складається з наступного:

· 1220,31 Доларів США - заборгованість за кредитом

· 735,36 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом

· 448,64 Доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом

· 1210,15 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.5,6).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно норм статті 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого Банком розрахунку заборгованості убачається, що відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі не виконав, тому висновки суду першої інстанції що Банк має право на отримання суми боргу є правильними.

У той же час, суд першої інстанції не звернув уваги, що таке право позивача не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності, а тому рішення суду у частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як убачається з матеріалів справи, останній платіж був зарахований Банком 15 липня 2009 року, а з позовом позивач звернувся 27 січня 2014 року.

Факт внесення на рахунок позивача грошових коштів у липні 2009 року підтверджується копіями квитанцій (а.с.117). Документального підтвердження внесення відповідачем будь-яких сум після зазначеної дати матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заява про застосування строку позовної давності міститься у письмових запереченнях, поданих представником відповідача до суду першої інстанції 13 жовтня 2014 року (а.с. 106-109).

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та що при ухваленні рішення неправильно застосовано норму матеріального права, рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № DNZ0АК09980122 від 23 травня 2007 року та судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № DNZ0АК09980122 від 23 травня 2007 року 3614,46 дол. США, що за курсом 7,99 грн. складає 28979,54 грн. та судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2.

В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді