Справа № 712/4691/15-ц
Провадження № 2/712/1674/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

07 вересня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Аліценко О.О., Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про повернення авансу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про повернення авансу, мотивуючи свої вимоги тим, що його рідний брат - ОСОБА_4 був власником гаражів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в автокооперативі «Захисник», який знаходиться м. Черкаси по вул. Оборонній, 12. У жовтні 2012 року він з братом домовилися з відповідачем ОСОБА_2 про те, що придбають у останнього гаражі НОМЕР_4, НОМЕР_5 в автокооперативі «Захисник». Досягли згоди щодо вартості вказаних гаражів в сумі 12000 доларів США та порядок розрахунків - до жовтня 2013 року. Після цього, ОСОБА_2 повинен був укласти з ними договори купівлі-продажу автогаражів. На виконання умов досягнутої домовленості, позивач 18.10.2012 року особисто передав відповідачу аванс в розмірі 2000 дол. США (свої власні кошти) за придбання автогаражів НОМЕР_4, НОМЕР_5, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання грошей. З 18.10.2012 року по 02.04.2013 року ОСОБА_2 було виплачено аванс в сумі 6000 дол. США. У зв'язку з ускладненнями матеріального становища позивач домовився з ОСОБА_2 про повернення виплачених грошових коштів. Проте, 11.06.2013 року позивач, з метою уникнення боргу, сплатив членські внески за 2013 рік за гаражі НОМЕР_4, НОМЕР_5 в розмірі 700 грн. Того ж дня, між ним та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості про порядок повернення ним грошових коштів в розмірі 6000 доларів США, які були йому виплачені: з липня 2013 року по 600 доларів США протягом 10 місяців, з кінцевим терміном повернення - квітень 2014 року. Приблизно в серпні 2013 року позивач ознайомив відповідача з передсмертною запискою покійного брата - ОСОБА_5, в якій брат власноручно написав, що кошти на придбання гаражів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 давав позивач і господар гаражів повинен повернути ці кошти саме йому. Проте, на даний час відповідач не повернув всю суму авансу, залишок складає 5310 дол. США, що у еквіваленті до національної валюти складає 111816,14 грн., які позивач і просить стягнути.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити вимоги, викладені у позовній заяві. При цьому, суду пояснив, що з 18.10.2012 року по 02.04.2013 року ОСОБА_2 за взаємною згодою з померлим братом ОСОБА_4 виплачений аванс в сумі 6000 дол. США за придбання автогаражів НОМЕР_4, НОМЕР_5 в автокооперативі «Захисник». У зв'язку з ускладненнями матеріального становища між ним та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про повернення останнім виплачених грошових коштів до квітня 2014 року. Повернення мало відбуватися щомісячно по 600 дол. США, починаючи з липня 2013 року. Приблизно в вересні 2013 року відповідач продав гаражі, але грошових коштів не повернув.

Відповідач та його адвокат Гричаненко О.М. в судове засідання не з»явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що грошові кошти на придбання спірних гаражів надавав її померлий чоловік, а тому позивач безпідставно просить їх стягнути на свою користь з відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, маючи намір придбати у відповідача ОСОБА_2 гаражі НОМЕР_4, НОМЕР_5 в автокооперативі «Захисник», який знаходиться м. Черкаси по вул. Оборонній, 12, загальною вартістю 12000 дол. США, на підтвердження своїх намірів 18.10.2012 року сплатив останньому аванс в сумі 2000 дол. США, що підтверджується розпискою про отримання коштів відповідачем, яка датована 18.10.2000 року, що є технічною помилкою, оскільки доказів щодо наявності між сторонами правовідносин у 2000 році суду не надано.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Оскільки договір купівлі-продажу гаражів в установленому законом порядку між сторонами не укладався, передана позивачем сума коштів 2000 доларів США є авансом.

Факт отримання ОСОБА_2 зазначеної суми підтверджується власноруч написаною розпискою.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 2900 дол. США за розписками про передачу грошових коштів відповідачу від 02.04.2012 року, 21.11.2012 року, 29.12.2012 року, написаними власноруч його померлим братом ОСОБА_4, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів того, що вказані кошти є його власністю. Посилання позивача на передсмертну записку брата суд оцінює критично. Критично також суд оцінює покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо належності вказаних коштів саме позивачу, оскільки вони є близькими родичами позивача та про події сплати авансу відповідачу за автогаражі обізнані зі слів самого позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення авансу в сумі 2000 доларів США знайшли своє доведення у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, ч. 1 ст. 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Статтею 524 ЦК України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За офіційним курсом гривні до долара США встановленого НБУ станом на 07.09.2015 року сума авансу 2000 доларів США в гривневому еквіваленті дорівнює 43880 грн. (100 доларів США = 2194,2791 грн.).

Аналізуючи наведене, судом достеменно встановлено, що відповідач не повернув позивачу суму авансу, а договір купівлі-продажу укладено не було. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а сума авансу в розмірі 43880 грн. підлягає стягненню.

Також, до стягнення з відповідача підлягає сума судового збору 487,20 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 570, 571 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про повернення авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 сплачений аванс в сумі 2000 дол. США, що станом на 07.09.2015 року в еквіваленті складає 43880 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час постановлення рішення, у той же строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: І.О.Мельник