Справа № 344/156/15-ц
Провадження № 2/344/1685/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді Барашкова В.В.

секретаря : Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Авто Просто, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання недійсною угоди №362702 від 10.08.2011р. про надання послуг системи "АВТО ТАК", укладеної між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1.

Заявою про уточнення позовних вимог позивач просив визнати недійсною угоду №362702 від 10.08.2011р. про надання послуг системи "АВТО ТАК", укладену між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_1, застосувавши наслідки недійсності правочину у вигляді стягнення з ТОВ «АВТО ПРОСТО» в користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 122938, 84 грн.

В позовній заяві позивач вказував, що 10.08.2014р. між ним та відповідачем була укладена угода про надання послуг системи «Авто Так» за № 362702. Кошти в розмірі 122938, 84 грн. були спрямовані позивачем на виконання даної угоди.

Відповідно до умов вищевказаної угоди позивач сплачував відповідачу внески. А послуги ТОВ "АВТО ПРОСТО" складалися з того, що воно формувало групу учасників, за рахунок чистих внесків котрих здійснюється придбання автомобіля.

Розподіл придбаних автомобілів провадився відповідачем самостійно, а договір не містив у собі строків отримання автомобіля.

Вищевказана угода не передбачала будь-якої відповідальності ТОВ "АВТО ПРОСТО" за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Натомість угодою передбачено, що у випадку її розірвання за ініціативою позивача з нього утримується вступний внесок та два чистих внески. Не повертаються адміністративні витрати й страховий внесок.

Відповідач умов договору не виконав. Автомобіль позивач не отримав, а сплачував кошти лише за можливість одержання права на отримання автомобіля, який мав бути наданий за рахунок сплачених ним коштів та залучення відповідачем інших споживачів до такої системи. Відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, виключно за рахунок коштів яких і передбачалось здійснення придбання автомобіля одному з учасників групи, який має найбільшу кількість балів, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов такої системи. Чітких строків виконання обов'язку по наданню йому автомобіля, угода не містить. Вважає, що дана угода була укладена під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Вказана угода не відповідає вимогам ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою заборонена нечесна підприємницька практика, яка вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати договір, укладений 10.08.2014р. між ним та ТОВ "АВТО ПРОСТО" недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину у шляхом стягнення з ТОВ "АВТО ПРОСТО" в його користь 122938,84 грн., сплачених на підставі договору.

Представник позивача в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу у її відсутності, проти постановлення заочного рішення суду не заперечила.

Представник відповідача - ТОВ «Авто Просто» в судове засідання не з'явився. До суду надійшло заперечення проти позову, в якому зазначено, що відповідач повністю не визнає позовні вимоги, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі, відсутні правові підстави для визнання угоди недійсною. ТОВ «Авто Просто» в своїй діяльності керується Законом України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» і надає фінансові послуги з адміністрування активів для придбання автомобілів у групах. Відповідачем на виконання вказаного Закону була отримана ліцензія та товариство було зареєстровано як фінансова група. Просив справу розглянути за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_2В в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до додатку №1 позивач сплатив винагороду за послуги пов'язані зі вступом до системи 3772,82 грн., щомісячний цілий чистий внесок (частина вартості автомобіля, за рахунок якого здійснюється його придбання) - 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,5%, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065%.

Згідно листа ТОВ "АВТО ПРОСТО" від 12.08.2015р., адресованому представнику позивача, на виконання угоди позивачем сплачено відповідачем 32 щомісячних та 26авансових внесків на суму 119166,04 грн. та 3772,82 грн.

Відповідно до умов вищевказаного договору позивач сплачує передбачені договором кошти, а ТОВ "АВТО ПРОСТО" формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків яких здійснюється придбання автомобіля. Клієнт одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, і таке визнання права здійснює ТОВ "АВТО ПРОСТО" на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які повністю виконали свої зобов'язання за угодою. Договір не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ "АВТО ПРОСТО" за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Натомість договором передбачено, що у випадку відмови клієнта від контракту поверненню підлягають тільки чисті внески, з нього утримується вступний внесок, не повертаються адміністративні витрати й страховий внесок.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. При цьому, відповідно до змісту ч.1 ст.19 цього закону будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману є нечесною підприємницькою діяльністю.

Відповідно пункту 7 частини 3 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Дослідивши спірну угоду, суд вважає, що умовами угоди передбачено формування групи учасників з осіб, які підписали такі ж договори, як і позивач і учасники згідно договору зобов'язуються сплачувати обов'язкові щомісячні внески. За рахунок сплачених учасниками щомісячних внесків формується так званий Чистий Фонд, який щомісячно розподіляється між учасниками відповідно до договору.

Таким чином, отримання учасником автомобіля є можливим виключно за рахунок залучення інших споживачів (згідно договору - групи учасників), автомобіль купується за рахунок чистих внесків усіх учасників групи, і сплата повної ціни автомобіля учасником групи, який його вже отримав, забезпечує можливість купівлі автомобіля для тих учасників, які його ще не одержали. Відповідно до спірного договору, до обов'язків відповідача по справі відноситься формування та адміністрування групи учасників договору. Таким чином, спірним договором відповідачем здійснено формування та експлуатацію пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачам компенсації за сплачені кошти виключно за рахунок залучення інших споживачів, що прямо заборонено законодавством і усі правочини здійснені з використанням такої схеми є недійсними.

Судом встановлено, що позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару. А ТОВ "АВТО ПРОСТО" без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному із учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи "АВТО ТАК".

Тому, суд вважає, що створена та експлуатована відповідачем програма "АВТО ТАК", на умовах якої, згідно спірного договору позивачу передбачався продаж автомобіля, є пірамідальною схемою, яка заборонена статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» як така, що вводить споживача в оману і належить до нечесної підприємницької практики

Згідно частини 6 статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Постанова Верховного Суду України від 23 травня 2012 року, яка ухвалена за наслідками розгляду заяви про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року у справі за позовом до публічного акціонерного товариства «Філдес Україна»про визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, вказує, що за положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Закон України „Про захист прав споживачів" встановив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

В силу вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, що прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що угода №362702 від 10.08.2014р. року суперечить ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» внаслідок здійснення ТОВ "АВТО ПРОСТО" нечесної підприємницької практики і є такою що містить несправедливі умови, а тому підлягає визнанню недійсною із застосуванням наслідків недійсності правочину.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з ТОВ "АВТО ПРОСТО" слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача.

Щодо вимог позивача до ОСОБА_2, то вони не підлягають до задоволення, оскільки він при укладенні спірної угоди та її виконанні діяв як представник "АВТО ПРОСТО", а тому не може нести відповідальність перед позивачем.

На підставі викладеного ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.216 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60, 88, 212-215, 218, 224-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати недійсною угоду №362702 від 10.08.2011р. про надання послуг системи «АвтоТак», укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_1;

Застосувати наслідки недійсності угоди №362702 від 10.08.2011р. про надання послуг системи "АВТО ТАК" та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" в користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 122938,84 грн.;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" на користь ОСОБА_1 - 229, 40 грн., судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільно-Процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Барашков В.В.