Справа № 740/1398/15
Провадження № 2-п/740/9/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарях Кубрак Н.М., Ващенко А.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки адвоката Дорошенка Г.М.,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просить стягнути з відповідачки її користь 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.11.2014 становить 15260 грн., а також стягнути судовий збір у сумі 243 гривні 60 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що в червні 2014 року між нею та ОСОБА_3 було досягнуто усної домовленості щодо купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, на підтвердження якої вона, 30.06.2014 року, в присутності чоловіка ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5, передала відповідачці аванс у сумі 1000 доларів США.

У зв'язку з тим, що у відповідачки виникли труднощі з оформленням права власності на вказаний будинок, договір купівлі-продажу будинку між ними не було укладено. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою повернути аванс в сумі 1000 доларів США, але відповідачка відмовляється це зробити.

З цього приводу вона зверталася з заявою до Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області, але в процесі перевірки заяви їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки між нею та відповідачкою ОСОБА_3 вбачаються цивільно-правові відносини.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 між нею та відповідачкою ОСОБА_3 укладений не був, то передані нею відповідачці кошти в сумі 1000 доларів США являються авансовим платежем, і підлягають стягненню з відповідачки на її користь відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, як набуті без достатньої правової підстави.

Станом на 20.11.2014 року курс долара відносно гривні становив ( 100 дол. США=1526,018 грн.).

В процесі судового розгляду позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідачки на її користь 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 14 травня 2015 року, становить 20570 гривень, та стягнути 5359 гривень 20 коп. витрат на правову допомогу адвоката.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені позивачкою у позовній заяві і пояснив, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 відбулась усна домовленість про те, що остання продасть позивачці житловий будинок по провулку АДРЕСА_1. Як аванс, позивачка передала відповідачці 1000 доларів США. Проте договір купівлі-продажу даного будинку між позивачкою та відповідачкою не був укладений, оскільки у відповідачки не були належним чином оформлені документи на будинок. Тоді позивачка стала вимагати від відповідачки повернути їй гроші в сумі 1000 доларів США, проте відповідачка до цього часу гроші позивачці не повернула. Оскільки договір купівлі продажу житлового будинку між позивачкою та відповідачкою не був укладений, то грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, передані позивачкою відповідачці, являються авансовим платежем, а не завдатком, і підлягають поверненню відповідачкою позивачці.

Тому просив задовольнити позовні вимоги позивачки.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні не визнала позовних вимог позивачки і пояснила, що між нею та позивачкою дійсно була усна домовленість про те, що вона продасть позивачці житловий будинок по провулку АДРЕСА_1. Як завдаток позивачка передала їй гроші в сумі 1000 доларів США. Також позивачка попросила в неї дозволу на проведення в будинку ремонтних робіт ще до оформлення договору купівлі-продажу, і вона їй дозволила це робити. В будинку позивачка зірвала шпалери, стала проводити інші роботи. Але в подальшому позивачка не стала покупати в неї даний будинок і стала вимагати повернути їй гроші. Тоді вона поставила позивачці вимогу, щоб вона привела будинок до попереднього стану, і тоді вона поверну їй гроші. Але позивачка не привела її будинок до попереднього стану, і тому вона їй гроші не повернула. У зв"язку з цим просила відмовити позивачці у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивачки у справі та її представника, пояснення відповідачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2014 року позивачка ОСОБА_1 передала відповідачці ОСОБА_3 1000 доларів США як авансовий платіж для подальшого оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1.

І про це пояснив в судовому засіданні представник позивачки у справі, цього не заперечувала і відповідачка.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що відповідачка доводиться їй дочкою. Між її дочкою та позивачкою була домовленість щодо купівлі-продажу будинку, але договір так і не було оформлено. Позивачка передавала гроші її дочці, проте яку суму, вона не пам"ятає. Дочка не повертає гроші позивачці через те, що остання розпочала робити в їх будинку ремонтні роботи, проте відмовившись від покупки будинку, не привела його до належного стану.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він був присутнім під час розмови позивачки та відповідачки, коли позивачка обіцяла привести будинок відповідачки до попереднього стану, а відповідачка обіцяла повернути гроші коли будуть проведені ремонтні роботи.

В матеріалах справи є копія розписки написаної відповідачкою ОСОБА_3 про отримання нею від позивачки грошей в сумі 1000 доларів США ( а.с. 6 ).

Копією висновку з Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області підтверджується, що в процесі перевірки заяви ОСОБА_1 була опитана гр. ОСОБА_3, і яка пояснила, що вона отримала від гр. ОСОБА_1 гроші в сумі 1000 доларів США як завдаток за продаж належного їй будинку про провулку АДРЕСА_1. Проте в подальшому ОСОБА_1 відмовилася від купівлі будинку. І що гроші ОСОБА_1 вона поверне тоді, коли остання приведе будинок у попередній стан ( а.с. 7 ).

В судовому засіданні також встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 між сторонами укладено не було, про що пояснили в судовому засіданні сторони у справі.

Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов"язання і на забезпечення його виконання.

Згідно з ч.2ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", у разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.

Враховуючи те, що між сторонами була усна домовленість щодо купівлі-продажу житлового будинку, проте фактично договір купівлі-продажу житлового будинку укладено не було, то сплачені позивачкою відповідачці в рахунок виконання договору грошові кошти в розмірі 1000 доларів США являються авансом і підлягають поверненню в тому розмірі, в якому вони надавались.

Відповідно до ст.99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року №762/96 "Про грошову реформу в Україні", грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня, тому стягненню підлягає сума еквівалентна 1000 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 14 травня 2015 року, становить 20570 гривень (2057,0787 гривень за 100 доларів США).

Довідка щодо офіційного курсу іноземних валют до гривні, який встановлено Національним банком України станом на 14.05.2015 року є в матеріалах справи ( а.с. 50 ).

Тому позовні вимоги позивачки до відповідачки щодо стягнення суми авансу є законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивачки до відповідачки щодо стягнення 5359 гривень 20 коп. понесених витрат на правову допомогу адвоката, то суд, з урахуванням складності цивільної справи, часу, який було витрачено адвокатом на надання правової допомоги позивачці, вважає необхідним задовольнити їх частково, в розмірі 1500 гривень.

В матеріалах справи є квитанція про сплату позивачкою 243 гривень 60 коп. судового збору, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.213, 215 ЦПК України, ст.570 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 20570 гривень в рахунок повернення авансу, 1500 гривень в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги адвоката, та 243 гривні 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, а всього стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 22313 (двадцять дві тисячі триста тринадцять) гривень 60 коп.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Кобилецький І.Ф.