КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2371/15-ц
Провадження № 2/552/1145/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2015 року Київський районний суд м. Полтава в складі головуючого судді Миронець О.К., секретаря судового засідання Виноградної Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року представник Кредитної спілки «Полтава і полтавці» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту в сумі 10494,08 гривень. В обґрунтування якого вказував, що 27.02. 2008 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 134, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 3000 грн. на 18 місяців тобто до 27.08.2009 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 27.02.2008 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Внаслідок неналежного виконання умов договору за період з 20.03.2012 року по 25.01.2015 року утворилась заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 10494,08 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по нарахованим відсоткам за договором кредиту в сумі 10494,08 грн.

Представник позивача кредитної спілки «Полтава і полтавці» в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 27 лютого 2008 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 134, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 3000 грн. строком користування 18 місяців - до 27.08.2009 року.

Відповідно до п. 3.2.2 договору, позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в поряду, визначеному графіком розрахунків.

Пунктом 4.1., 4.2.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від основної суми кредиту наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 27 лютого 2008 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №73.

Пунктом 2.1 вказаного договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2012 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Полтава і полтавці» стягнуто 1852,21 гривень заборгованості за кредитом та 21007,51 гривня суму відсотків та 228,60 гривень судового збору.

На даний час заборгованість сплачена частково, а отже за період з 20.03.2012 року по 25.01.2015 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом згідно розрахунку складає 10494,08 гривень.

Відповідно до ст.ст. 6, 204, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а правомірність договору презюмується, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору №134 від 27 лютого 2008 року (п. 9.1. «Відповідальність сторін»), який ніким по справі не оспорений, встановлено, що при порушенні строків сплати основної суми кредиту та/або процентів, вказаних у Графіку розрахунків (додаток № 1 до цього Договору) більше ніж на три дні, процентна ставка, вказана в п. 1.1. - 0,18 відсотків щоденно на залишок основної суми кредиту, подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості, а якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння позичальник порушує строк сплати кредиту та/або процентів, вказана процентна ставка потроюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості.

Аналіз вказаних положень кредитного договору та норм ст.ст. 546-551 ЦК України свідчить про те, що встановлені договором сторін підвищені відсотки є засобом цивільно-правової відповідальності, оскільки є наслідком неналежного виконання боржником обов'язку щодо своєчасного повернення коштів, і за своєю правовою природою є неустойкою (пенею), а не процентам за користування кредитними коштами.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, та враховуючи, що залишок основної заборгованості складає 1852,21 гривень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру нарахованих підвищених відсотків з 10494,08 грн., до 1900 гривень як неустойки у забезпечення виконання грошового зобов'язання боржника, розмір якої є значно більшим від розміру боргового зобов'язання.Саме такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.546-551 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов кредитної спілки «Полтава і полтавці» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» неустойку (пеню) за кредитним договором № 134 від 27.02.2008 року в розмірі 1900 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» судовий збір в розмірі 121,80 грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтава протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Миронець О.К.