Справа №295/8229/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

при секретарі - Содель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Житомирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив суд: визнати піднаймача ОСОБА_2: 06.06.1983 р. н., та сина піднаймача ОСОБА_3, 13.05.2009 р. н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку в квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог, посилаючись на ст.16, 319, 321 ЦК України вказав про закінчення строку дії договору найму жилого приміщення, укладеного ним з відповідачем 23 вересня 2008 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, заявлених в позові і просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, вказавши, що договір найму жилого приміщення дію не припинив та зазначила, що позивача за рішенням суду визнано батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи орган опіки і піклування Житомирської міської ради в останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 91 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом. Після закінчення строку договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу наймача зобов'язаний звільнити займане приміщення (ч.1 ст.97 ЖК України).

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір найму жилого приміщення. Оглянувши оригінал вищевказаного договору в судовому засіданні, судом встановлено, що договір укладено строком на 15 років.

Одночасно, як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ТП №068749 позивачем 22.06.2010 року укладено шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 8).

Крім того, судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.11.2013 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визнано батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45) у звязку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач та її син ОСОБА_3 відносяться до колишніх членів сімї позивача.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не уточнено підстав позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову з заявлених позивачем підстав слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 98, 99 ЖК України, 321 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208- 209, 212-215, 225-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 31.08.2015 р.

Суддя О.М. Зосименко