Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2217/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Берднікова Г. В.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Фомічова С.Є.

суддів Голованя А.М.

Карпенка О.Л.

при секретарі Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа; ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дорослу дитину в зв'язку з продовженням навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа; ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дорослу дитину в зв'язку з продовженням навчання.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, шлюб між якими розірвано у 2012 році рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області, після чого вона залишилась проживати з матір'ю. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття.

Вона є студенткою денного відділення Коледжу економіки і управління вищого навчального закладу «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст з 01 вересня 2014 року зі спеціальності «Правознавство». Термін навчання до 30 червня 2017 року.

Згідно договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання інших додаткових освітніх послуг від 14 серпня 2014 року, який укладено між ВНЗ «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» в особі ректора ОСОБА_8 та її матір'ю, ОСОБА_7, так як на час вступу у ВНЗ вона була неповнолітньою, тобто не набула повної цивільної дієздатності (особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності - ч. 3 ст. 203 ЦК України), вартість освітньої послуги становить 6700 грн. на рік.

Відповідач, ОСОБА_6 працює оглядачем-ремонтником вагонів 4 розряду у відокрем ленному структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Знам'янка» Одеської залізниці з вересня 2004 року, середньомісячний дохід, що визначений шляхом поділу сумарного доходу за останні шість місяців на шість (середнє арифметичне) складає 3 105 грн. після відповідних відрахувань (чистий дохід). Водночас, інших дітей не має, проживає сам в окремому будинку, а тому на її думку має можливість надавати її допомогу та сплачувати аліменти.

Просила стягнути аліменти на її утримання, як дитині яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу).

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9, аліменти її утримання, на час навчання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 червня 2015 року до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2017 року, але не більше чим до досягнення нею двадцяти трьох років та вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду, з підстав порушення, на його думку, норм матеріального і процесуального права та недоведеності обставин, які суд вважав встановленими. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України повно з'ясував всі обставини справи та дав їм належну оцінку.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження та не заперечується самім відповідачем.

ОСОБА_9 проживає спільно з матір'ю - ОСОБА_7 та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки № 470 позивач проходе навчання на денному відділенні Черкаського коледжу економіки і управління вищого навчального закладу «Східноєвропейський університет економіки і менеджменту» з 01 вересня 2014 року за денною формою навчання по спеціальності «Правознавство» з 3-річним терміном навчання, дата закінчення навчання 30 червня 2017 року.

Відповідач працює оглядачем-ремонтником вагонів 4 розряду у відокрем ленному структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Знам'янка» Одеської залізниці з вересня 2004 року, середньомісячний дохід, складає біля 3 105 грн.. Проживає у окремому будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Встановивши, що повнолітня донька продовжує навчання, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги на навчання, її батько проживає окремо, є працездатним, за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, так як отримує заробітну плату, суд першої інстанції, враховуючи, що у відповідача є непрацездатні батьки, обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на період навчання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення ним навчання. Розмір аліментів судом визначений з урахуванням того, що мати надає допомогу в добровільному порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку не взявши до уваги доводи відповідача щодо знаходження на утриманні його довірителя батьків пенсійного віку, оскільки як з'ясовано у судовому засіданні батьки проживають окремо, отримують пенсію, мають можливість одержувати утримання і від інших дітей, зокрема, сестри відповідача, таким чином вважати, що батьки відповідача повністю знаходяться на його утриманні у суду підстав немає. І хоча сімейним законодавством і встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, аналогічний обов'язок при цьому визначено і для батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, звісно у разі наявності у них відповідної можливості. Тобто маючи обов'язки по відношенню до власних батьків, відповідач так само має і обов'язки щодо власної єдиної дитини.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Під час перевірки матеріалів справи колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до наданих доказів, по суті правильне, що згідно положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді