Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 вересня 2014 року по справі № 369/14,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22.09.2014 року по справі № 369/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що, що вказаним рішенням третейського суду, яке було винесене третейським суддею Ярошовцем В.М. та отримане нею 10 жовтня 2014 року, стягнуто з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по договорах кредиту в сумі 796 350 грн. 10 коп. та третейський збір у розмірі 8 363 грн. 50 коп.

Рішення третейського суду вважає незаконним, оскільки з урахуванням дати останньої сплати погашення кредиту 12 грудня 2011 року та положень п. 4.4. кредитного договору, строк повернення кредиту настав 30 березня 2012 року, при цьому ПАТ "Укрсоцбанк" із листом про дострокове погашення кредиту до позичальника і поручителя звернулося лише 31 липня 2013 року. У зв"язку з цим порука припинилася, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред"явив вимоги до поручителя та подача позову до третейського суду відбулася після 6 місяців з моменту направлення вимоги поручителю і настання строку виконання поручителя за договором поруки. Тому третейський суд при винесені рішення вийшов за межі третейської угоди і з цих підстав справа у якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

В судове засідання заявник, представник ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 не з"явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки заявника та ОСОБА_2 суд не повідомлено.

Представником заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 суду подані письмові пояснення у яких представник просить скасувати рішення третейського суду та додатково зазначає, що між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди до кредитного договору, відповідно до яких банком було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 14 % до 15 % річних, проте поручитель ОСОБА_2 не надавала згоди на зміну умов договору кредиту, тому з моменту внесення таких змін, а саме з 20 жовтня 2008 року, договір поруки є припинений.

Представник ПАТ "Укрсоцбанк" Гринчук С.Д. суду подав заяву з проханням провести судове засідання без його участі та відмовити у задоволенні вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях через необґрунтованість вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали заяви та матеріали третейської справи № 396/14, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.09.2014 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків у складі третейського судді Ярошовця В.М. у справі № 396/14 винесено рішення, яким позов ПАТ "Укрсоцбанк" до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Даним рішенням з відповідачів на користь позивача стягнуто в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту в сумі 796 350 грн. 10 коп. та третейський збір у розмірі 8 363 грн. 50 коп.

Рішення третейського суду постановлювалось на підставі Договору кредиту № 733/025-СП7 від 05 червня 2008 року, укладеного між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1, і додаткових угод до нього.

В частині відповідача ОСОБА_2 рішення третейського суду ухвалювалося на підставі Договору поруки № 733/025-СП7-3 від 05 червня 2008 року, укладеного між АКБ СР "Укрсоцбанк", позичальником ОСОБА_1 і поручителем ОСОБА_2, та додаткових угод до договору поруки, у зв"язку зі змінами внесеними до договору кредиту.

Пункт 6.2 вищевказаного договору кредиту та пункт 5.2 договору поруки містять третейські застереження про розгляд справи в Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків.

Перелік підстав для скасування рішення третейського суду наведений у ст. 389-5 ЦПК України.

Заявник просить скасувати рішення третейського суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, а саме, що справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

При цьому заявник посилається на те, що договір поруки, який містить третейське застереження, є припинений, згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки в останнє заборгованість по кредиту погашалася 12.12.2011 року, тому відповідно до положень п. 4.4 кредитного договору, яким визначено, що у разі невиконання позичальником умов кредитного договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив і позичальник зобов"язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. У зв"язку з цим строк повернення кредиту настав 30 березня 2012 року, при цьому ПАТ "Укрсоцбанк" із листом про дострокове погашення кредиту до позичальника і поручителя звернулося лише 31 липня 2013 року. Також представник заявника зазначає, що порука припинилася з 20 жовтня 2008 року, оскільки відповідно додаткових угод до кредитного договору банком було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 14 % до 15 % річних, на що поручитель ОСОБА_2 згоди на зміну умов договору кредиту не надавала.

Однак, зазначені обґрунтування вимог з посиланням на те, що справа не підвідомча третейському суду суд до уваги взяти не може, оскільки між сторонами виникли договірні відносини, позов до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків був поданий до відповідачів, як солідарних боржників - позичальника та поручителя, з приводу невиконання позичальником зобов"язань за укладеним договором кредиту; договір поруки та кредитний договір містять третейські застереження про розгляд справи в Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків.

Отже, дана справа, з огляду на положення ст. 6 Закону України "Про третейські суди", якою визначена підвідомчість справ третейським судам, підвідомча третейському суду, так як рішення прийнято у спорі, який безпосередньо стосується невиконання договірних зобов"язань зобов"язальними сторонами, які виникли на підставі укладених між позивачем і відповідачами кредитного договору та договору поруки, до того ж заявник являється за укладеними правочинами позичальником, а не поручителем, що не звільняє її відповідальності від виконання взятого на себе зобов"язання за договором кредиту, строк погашення якого визначено до 04.06.2023 року.

За наведених обставин підстави для скасування рішення третейського суду відсутні, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6, 51 Закону України „Про третейські суди", ст.ст. 389-4- 389-6 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 22 вересня 2014 року по справі № 369/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя