Справа № 465/1033/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньздюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/3793/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ "Кондитерська фабрика "Нектар" на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року у справі за позовом ТзОВ "Торговий Дім "Схід Меркурія" до ТзОВ "Кондитерська фабрика "Нектар", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено заяву представника позивача ТзОВ «Торговий Дім «Схід Меркурія» Коваль Н.Г. про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на грошові кошти в розмірі 452504,48 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках ТзОВ кондитерська фабрика «Нектар».

Зазначену ухвалу оскаржило ТзОВ "Кондитерська фабрика "Нектар".

Апелянт вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи. Покликається на те, що на його думку, позивачем не було виконано вимог ст.151 ЦПК України та не зазначено причин у зв'язку з якими слід забезпечити позов. На переконання апелянта, суд першої інстанції на цей факт уваги не звернув і також не вказав в оскаржуваній ухвалі підстав для забезпечення позову. Вказує, що судом першої інстанції не враховано також, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності ТзОВ "Кондитерська фабрика "Нектар". Крім того, суд не переконався, що дійсно існує спір та загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а відтак вважає, що є всі підстави для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та наклавши арешт на грошові кошти в розмірі 452504,48 грн. на розрахункових рахунках 3 та , які належать ТзОВ Кондитерська фабрика «Нектар» суд першої інстанції виходив з того, що сума в межах якої позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідає позовним вимогам, а тому дійшов висновку, що така заява є підставною (а.с.45).

Як вбачається із резолютивної частини оскаржуваної ухвали арешт накладено на розрахункові рахунки №3 та №.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України №280 від 17 червня 2004 року «Про затвердження плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 липня 2004 року за №918/9517 грошові кошти розміщені на розрахункових рахунках типу «2604» відносяться до цільових коштів на вимогу суб'єктів господарювання, а розміщена на розрахункових рахунках типу «2600» - до коштів на вимогу суб'єктів господарювання.

Системно проаналізувавши положення постанову Правління Національного Банку України №280 від 17 червня 2004 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493, зокрема п.1.8. цієї Інструкції у контексті постанови Правління Національного Банку України №280 від 17 червня 2004 року «Про затвердження плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України» колегія суддів приходить до висновку, що розрахунковий рахунок типу «2604» є спеціальним рахунком, призначеним в тому числі для надання матеріальної допомоги працівникам, виплати їм заробітної плати, сплати податків та соціальних виплат.

Відтак, накладення арешту на розрахунковий рахунок типу «2604», на переконання колегії суддів, порушує права та інтереси третіх осіб, які не беруть участі у справі.

Згідно рекомендацій Верховного Суду України, наданих в абзаці 3 п.4 постанови Пленуму №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

На підставі вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на розрахунковий рахунок № підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Правозастосування цих норм процесуального закону роз'яснено абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно якого розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, серед іншого, такою накладено арешт на розрахунковий рахунок №3 ТзОВ «Кондитерська фабрика «Нектар»в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві в межах ціни позову в розмірі 452504,48 грн..

На підставі вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на розрахунковий рахунок №3 є законною, такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду, а арешт накладено на кошти відповідача лише в межах суми, заявленої в позовних вимогах.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ТзОВ «Кондитерська фабрика «Нектар» - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 452504,48 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ТзОВ «Кондитерська фабрика «Нектар» МФО 380805 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві - скасувати та в цій частині винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ТзОВ «Торговий дім «Схід Меркурія» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на даний рахунок.

В решті ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2015 року, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: О.М.Ванівський

С.А.Шашкіна