АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Ап. Провадження № 22-ц/796/2462/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3950,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2860,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення, ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі стягнувши з ОСОБА_2 3 950 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_3.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові зворотні відправлення від 30 січня 2015 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 року, який був розірваний 01 червня 2006 року (а.с.9, 10).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем (а.с.11, 16).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року стягнуто аліменти в розмірі 550 грн. щомісячно з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 06 березня 2006 року та до його повноліття (а.с.14).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов*язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до виписок з амбулаторних карток № 01940, № 43253/05 науково-практичного медичного центру «Ексімер» ОСОБА_3 проведено лазерну корекцію зору, у зв*язку із встановленим діагнозом «миопия высокой степени обоих глаз, сложный миопический астигматизм обоих глаз».

Відповідно до рецепту від 22 серпня 2014 року на виготовлення оправи та лінз для пацієнта ОСОБА_3 позивачем товарним чеком № 1362 від 12 вересня 2014 року підтверджено їх придбання на загальну суму 2860 грн. (а.с.25)

Таким чином, на лікування дитини позивачем було витрачено 2860 грн. (а.с.24-25).

Стан здоров*я сина ОСОБА_3, відповідно до якого він перебуває на обліку в клініці «Ексімер» та потребує відповідного лікування, підтверджується медичною документацією та не заперечується представником відповідача в судовому засіданні. Даний факт також встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2013 року (а.с.17-25).

Враховуючи стан здоров*я ОСОБА_3 та необхідність в його лікуванні, суд дійшов правильного висновку, що це є тими особливими обставинами, які дають позивачу право на стягнення додаткових витрат з відповідача, який проживає окремо від дитини.

За матеріалами справи, 25 вересня та 04 листопада 2013 року між позивачкою та Київським університетом ім.. Б.Гринченка укладено договори з підготовки до вступу у навчальний заклад ОСОБА_3 (а.с.26,27).

З наданих позивачкою копій квитанцій про сплату індивідуального навчання за підготовчі курси, вбачається, що оплату здійснювалось особисто ОСОБА_3 (а.с.28-35).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні додаткових витрат на дитину у зв*язку з навчанням на підготовчих курсах для вступу у навчальний заклад, оскільки така обставина не є особливою щодо розвитку здібностей дитини у розумінні положення ст.185 СК України.

Враховуючи наведене, правильним є висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у зв*яку із станом його здоров*я.

За таких обставин не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої висновок суду не спростовують.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: