У х в а л а

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди і понесених судових витрат, за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про знесення самовільно збудованої капітальної огорожі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області, у якому з урахуванням уточнень просили визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1659 га, що розташована по АДРЕСА_1; зобов'язати позивачів усунути їм перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою; стягнути з них на свою користь понесені судові витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, компенсацію витрат на правову допомогу та витрат, пов'язаних з уточненням лінійних розмірів земельної ділянки для проведення судової будівельно-технічної експертизи та відшкодувати моральну шкоду.

Посилались на те, що вони є співвласниками 49/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками іншої 51/100 частини вказаного будинку та суміжними землекористувачами, які самоправно перенесли межу земельної ділянки і добровільно не бажають визначити та встановити її межі.

У вересні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому з урахуванням уточнень просили зобов'язати відповідачів знести капітальну огорожу, що розташована по АДРЕСА_1 та межує із житловим будинком, розташованим за вказаною адресою та стягнути з відповідачів моральну шкоду.

Посилались на те, що відповідачі, самочинно побудувавши на земельній ділянці зазначену капітальну огорожу, створюють перешкоди в користуванні належною їм земельною ділянкою.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1659 га, що розташована по АДРЕСА_1, між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 жовтня 2013 року № 42/12.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8, ОСОБА_5 2 тис. грн з кожного витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та за уточнення лінійних розмірів та 1 500 грн витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести капітальну огорожу, що розташована по АДРЕСА_1 та яка межу з житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7 1 500 грн з кожного витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою та стягнення понесених судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 95 ЗК України землекористувачі мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, а п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України встановлено обов'язок не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився і апеляційний суд, виходив із доведеності факту порушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прав суміжного землекористування шляхом встановлення між суміжними земельними ділянками капітальної огорожі, внаслідок чого відбувається накладення меж земельної ділянки, що є порушенням п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських населених пунктів».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою та стягнення понесених судових витрат та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що у зв'язку з відсутністю у сторін набутого у встановленому законом порядку права користування або права власності на земельну ділянку площею 1600 кв. м, ухвалення судом першої інстанції рішення про визначення порядку користування земельною ділянкою такої площі є передчасним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

В. О. Савченко