Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів, за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

04 вересня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 1,1879 га, яка розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначену земельну ділянку вона успадкувала від своєї матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач зазначала, що 10 грудня 2007 року між ОСОБА_5 та СВК «Перемога» було укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки строком на п'ять років, який був зареєстрований у Василівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 жовтня 2008 року.

11 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про повернення земельної ділянки за актом прийому-передачі, у зв'язку з закінченням строку дії Договору, проте отримала відповідь, у якій відповідач зазначив про законність свого користування земельною ділянкою на підставі п. 8 Договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Сторони договору оренди додаткову угоду про поновлення строку його дії не укладали.

Позивач просила суд зобов'язати СВК «Перемога» за актом прийому-передачі повернути їй земельну ділянку загальною площею 1,1879 га, яка розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району, стягнути з СВК «Перемога» суму неустойки у розмірі 6 070,20 грн, у зв'язку з несвоєчасним поверненням земельної ділянки, стягнути з СВК «Перемога» 5 698,67 грн, як дохід, який СВК «Перемога» отримало або могло отримати від безпідставно набутого майна.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано СВК «Перемога» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 1,1879 га, розташовану на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер: НОМЕР_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті позову відмовлено.

СВК «Перемога», не погоджуючись з даними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що хоча СВК «Перемога» мало переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, проте ним не було реалізовано зазначене право на поновлення договору оренди, оскільки відповідачем було порушено вимоги ч. ч. 2-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо певної процедури і строків, а саме - СВК «Перемога» не повідомляло орендодавця про поновлення договору оренди землі на новий строк за місяць (тобто до 10 листопада 2012 року) до спливу строку договору оренди землі (10 грудня 2012 року), а лист-повідомлення СВК «Перемога» на ім'я орендодавця ОСОБА_5 лише від 20 лютого 2013 року не свідчить про дотримання орендарем ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а навпаки підтверджує їх порушення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук