Справа № 521/5648/15-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 вересня 2015 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом, й перевіривши виконання вимог статей 107-121 ЦПК України,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами до відповідача.

Предявлена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених п. 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

В позовній заяві не визначена ціна позову.

Згідно розміру ставок судового збору ст. 4 Закону України „Про судовий збір, за подачу позовної заяви майнового характеру сплачується 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,6 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654,0 грн.).

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 96-б, складається з коридору 6,2 кв. м., коридору 10,6 кв. м., житлової кімнати 15,8 кв. м., житлової кімнати 7,7 кв. м., санвузлу 3,9 кв. м., кухні 10,3 кв. м., котельні 4,8 кв. м., огорожі, воріт.

Сплачена сума судового збору в мінімальному розмірі вочевидь не відповідає вартості майна, на яке просить позивач визнати право власності.

Відповідно до позовних вимог позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 96-б, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до п. 6 ОСОБА_3 № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

За п. 9 цієї ОСОБА_3 розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК.

Таким чином, позивач має надати суду докази його звернення до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єктів, що є самочинними, до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Крім того, суд звертає увагу позивача на той факт, що у позовній заяві міститься вимога про забезпечення доказів шляхом зобовязання КП «БТІ та РОН м. Одеса» виготовити технічний паспорт на житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 96-б, а також витребування з Пятої Одеської державної нотаріальної контори копії спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_2, який помер 02 січня 2014 року, за яке не сплачено судовий збір. У звязку з цим задля вирішення судом питання про забезпечення доказів Вам слід подати заяву про забезпечення доказів відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України та сплатити судовий збір у розмірі 121,80 грн. відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Згідно розміру ставок судового збору заяви про забезпечення доказів або позову п. 13 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (121,80 грн.).

У випадку, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає всі вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою у день первісного її подання до суду.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 121, 133, 134 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі судді недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали позивачем, інакше його позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуревський В.К.