__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5331/15
УХВАЛА

07.09.2015 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 04 вересня 2015 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, в якому просить суд у рахунок виконання зобовязання щодо сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 2244549 гривень 63 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки від 02 жовтня 2006 року квартиру № 146, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 90, яка належить на праві власності відповідачеві; та визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Предметом позову ПАТ «Дельта Банк» є нерухоме майно предмет іпотеки - квартира № 146, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 90, що територіально відноситься до Малиновського району міста Одеси.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності - повернути позивачеві.

Розяснити Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» його право на звернення з такою позовною заявою до Малиновського районного суду міста Одеси.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.