У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним ордера, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась із указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просила суд визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 19 квітня 2013 року № 22 «Про виділення житла та видачу ордера» та рішення виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 16 липня 2014 року № 41 «Про дозвіл на приватизацію квартири», відповідно до яких видано ордер та передано у приватну власність ОСОБА_5 домоволодіння по

АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2009 року зобов'язано виконавчий комітет Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області прийняти належне їй на праві власності домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з віднесенням населеного пункту до зони гарантованого добровільного відселення, відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року № 17. Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 18 березня 2010 року зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області поставити позивача на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння. У зв'язку з тим, що компенсація не виплачена, орган місцевого самоврядування не мав права передавати домоволодіння у власність іншій особі. Враховуючи викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення, яка є підставою для занесення до списків на виплату грошової компенсації. Таким чином, позивач втратила право власності на майно. Враховуючи викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, відповідно до яких видано ордер та передано у приватну власність ОСОБА_5 домоволодіння, не порушують права позивача.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська