РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16486/14-ц

пр. № 2/759/660/15

02 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон на постійне місце проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон на постійне місце проживання.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Шлюб між батьками було розірвано.

На даний час її мати постійно проживає в Ізраїлі, м. Хайфа.

Вона, разом з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вирішила виїхати до своєї матері на постійне місце проживання в Ізраїль.

Про оформленні документів стала потреба письмової згоди батька, відповідача у справі, на її виїзд на постійне місце проживання за межами України.

Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати їй такий дозвіл, однак останній не бажає надати згоду на врегулювання даного питання.

На підставі наведеного, вона звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким дозволити їй на виїзд на постійне місце проживання до Ізраїлю без згоди її батька, ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідиви матеріали справи у їх сукупності та співставленні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6 - копія свідоцтва про народження).

Як встановлено в ході судового розгляду, шлюб між батьками позивачки було розірвано.

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, на даний час її мати постійно проживає в Ізраїлі, м. Хайфа, а вона, разом з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вирішила виїхати до своєї матері на постійне місце проживання в Ізраїль (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб, а.с.11,12 - копії свідоцтв про народження дітей).

Крім того, пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати їй такий дозвіл, однак останній не бажає надати згоду на врегулювання даного питання.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не бажає надавати згоду на постійне місце проживання позивачки в Ізраїлі, оскільки є невиконані зобов'язання останньої, а також невиконані майнові обов'язки.

Крім того пояснив, що він внаслідок дій матері позивачки змушений проживати в кімнаті 13,3 кв.м. в комунальній квартирі, поряд з чужою родиною, яка перешкоджає йому належним чином користуватись житлом. Виїзд позивачки за кордон зробить неможливим в подальшоиу звертатись до неї за будь-якою допомогою, оскільки він є пенсіонером, який отримує маленьку пенсію та має безліч хвороб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка дійсно зверталась до відповідача з проханням надання згоду на її виїзд на постійне місце проживання до Ізраїлю (а.с.18 - копія листа, а.с.20 - копія смс-повідомлень).

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 № 231 (із змінами).

Виходячи зі змісту п.10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїздного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається:

- заява-анкета встановленого зразка;

- паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається);

- копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

- квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Для оформлення паспорта у разі виїзду на постійне проживання за кордоном додатково подаються:

- копія свідоцтва про народження (для дітей до 18-річного віку);

- довідка про сплату податку з доходів фізичних осіб платником податку - резидентом, який виїжджає за кордон на постійне місце проживання, або про відсутність податкових зобов'язань;

- засвідчені в установленому порядку заяви батьків, які залишаються в Україні (або копія рішення суду про позбавлення батьківських прав чи визнання їх безвісно відсутніми), а за наявності неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, також від їх законних представників - про відсутність у них вимог щодо стягнення аліментних платежів або засвідчена в установленому порядку копія постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, якщо стягнення аліментів проводилося за рішенням суду. У разі смерті зазначених осіб подаються копії відповідних свідоцтв органу реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості подати свідоцтво про смерть батьків чи рішення суду про визнання їх безвісно відсутніми заявники віком понад 65 років подають засвідчені в установленому порядку заяви з мотивованим викладенням причин. Названі у цьому абзаці документи не подаються у разі виїзду до держав, з якими Україною укладено договори про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах;

- у разі виїзду дітей з одним із батьків - засвідчена в установленому порядку заява другого з батьків, який залишається в Україні, про відсутність неврегульованих аліментних зобов'язань;

- паспорт громадянина України з відміткою про зняття з реєстраційного обліку (подається у разі прийняття позитивного рішення);

- у разі виїзду з України на постійне проживання дітей віком від 14 до 18 років - їх згода, оформлена письмово і засвідчена нотаріально.

У разі оформлення паспорта / проїзного документа дипломатичним представництвом чи консульською установою України подається:

- заява-анкета встановленого МЗС зразка;

- документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України;

- свідоцтво про народження (після прийняття документів повертається);

- документ, що підтверджує постійне або тимчасове проживання за кордоном;

- копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності), крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

- квитанція про сплату консульського збору або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати;

- заява про доставку оформленого паспорта до дипломатичного представництва або консульської установи України міжнародним експрес-відправленням (за бажанням заявника).

У разі втрати за кордоном паспорта / проїзного документа додатково подається довідка компетентного органу держави, в якій втрачено паспорт / проїзний документ, а у разі зміни особою імені або прізвища - відповідний документ компетентного органу щодо підтвердження цієї зміни.

Таким чином, діючим законодавством України не встановлено обмеження щодо виїзду повнолітньої дитини за кордон на постійне місце проживання, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, які залишаються в Україні.

У відповідності до ст.310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на те, що виїзд повнолітньої дитини за кордон без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме її інтересам та інтересам її непонолітніх дітей, що було встановлено в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, відповідач в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надав суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, а обставини, викладені в його запереченнях, не є підставами для ненадання згоди позивачці на виїзд за кордон на постійне місце проживання.

На підставі викладеного, ст.310 ЦК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», та керуючись ст. ст.10, 57-60, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон на постійне місце проживання - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованій в АДРЕСА_1, дозвіл на виїзд за кордон, до Ізраїлю, на постійне місце проживання, без згоди її батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого в АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.