Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької філії Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "АХА Страхування»,Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"(далі ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування")про стягнення суми страхового відшкодування, пені та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи,до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та Запорізької філії ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про захист прав споживача фінансових послуг,стягнення суми страхового відшкодування,пені,моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила,що 13.06.2013 року між нею та Запорізькою філією ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 155428,предметом страхування є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача),що не суперечать закону,пов*язані з володінням,користуванням і розпорядженням автомобілем «HYUNDAY ACCENT» р.н.НОМЕР_3 2011 року випуску.

Пункт 16.1 договору передбачає варіант страхового покриття «Все включено» та відповідальність страховика згідно умов договору 24 години 7 днів на тиждень,до страхових ризиків, відповідно до п.9 договору, віднесено викрадення,збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,збитки внаслідок інших подій.

В ніч з 04.06.2014 р.на 05.06.2014 р.застрахований автомобіль знаходився біля будинку позивача в АДРЕСА_1,де,за невстановлених обставин,був пошкоджений,ймовірно,іншим автомобілем,та отримав пошкодження на правій передній частині бампера,крила та фари.

На виконання умов зазначеного договору ,позивач в телефонному режимі та пізніше в цей же день письмовою заявою повідомила відповідача про настання страхового випадку та про проведення ремонту автомобіля на СТО ,що належить ПП ОСОБА_4

Сума матеріального збитку, заподіяна внаслідок пошкодження застрахованого автомобіля, становить 9758 грн.85 коп. та була сплачена позивачем за його ремонт ПП ОСОБА_4 на підставі акту здачі приймання-виконаних робіт № 65 згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 53 від 16.09.2014р.

Листом від 09.07.2014 р. відповідач відмовив позивачу в виплаті страхового відшкодування на підставі п.29 договору з посиланням на те,що позивачем була надана неправдива інформація стосовно факту та обставин настання заявленого страхового випадку.

Позивач вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування незаконною та безпідставною,чим порушені її права споживача фінансових послуг,за що передбачена майнова відповідальність страховика шляхом сплати пені у розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення,та сплата пені у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення.

Крім того,позивач зазначає,що відповідач,який при укладанні договору страхування не надав їй як споживачу фінансових послуг необхідної,достовірної інформації стосовно страховика ,з яким був укладений договір страхування,що в подальшому призвело до затягування процедури отримання страхового відшкодування та безпідставої відмови у її виплаті,заподіяв їй моральну шкоду у виді втрати душевного спокою,погіршенні стану здоров*я,дратівливості,що мало негативний вплив на трудову діяльність та взаємини з оточуючими. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначила у сумі 5000 гр.

На підставі зазначеного ,просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь страхове відшкодування з урахуванням пені в загальному розмірі 10124 гр.88 коп. та 5000 гр.відшкодування моральної шкоди, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1позов підтримала та пояснила,що протягом трьох років вона була споживачем послуг ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та укладала із Запорізькою філією договори добровільного страхування,сумлінно виконувала свої обов*язки сторони договору. Так,13.06.2013 року між нею та Запорізькою філією ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 155428,предметом страхування є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача),що не суперечать закону,пов*язані з володінням,користуванням і розпорядженням належним їй автомобілем «HYUNDAY ACCENT» р.н.НОМЕР_3 2011 року випуску. Протягом строку дії договору,05.06.2014 р.в нічний час застрахований автомобіль отримав пошкодження,що є страховим випадком,про що вона своєчасно повідомила страховика,надавши заяву про виплату страхового відшкодування ,письмові пояснення та фотознімки автомобіля,зроблені на СТО. Протягом більше місяця страховик затягував виплату,в цей час пропонував укласти черговий договір добровільного страхування на новий строк,а коли вона відмовилась з огляду на надмірну вартість послуг страховика,через кілька днів отримала відмову у виплаті страхового відшкодування. Вважає підстави відмови надуманими,оскільки вона повідомила страховику всю наявну у неї достовірну інформацію про обставини пошкодження автомобіля,а посилання страховика на висновок спеціаліста,який фактично не оглядав її автомобіля,необґрунтованими. Незаконна відмова від виконання обов*язків за договором,неповна інформація про статус Запорізької філії страховика змусили її витратити значний час на вирішення спірного питання,що мало наслідком негативні зміни у стані здоров*я,завдали моральної шкоди. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування» не з*явився,викликався належним чином,про що у справі є поштове повідомлення про вручення судової повістки завчасно.

Представник відповідача за довіреністю Черкащенко Т.В.надала письмові заперечення,в яких просить відмовити у позові як необґрунтованому з посиланням на те,що позивачем при зверненні до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком,який стався 05.06.2014 р., була надана недостовірна інформація стосовно факту та обставин настання заявленого випадку,на підставі чого відповідно до п.29 договору страхування відповідач обґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Представник відповідача Запорізької філії ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування» в судове засідання не з*явився,викликався належним чином,про що у справі є поштове повідомлення про вручення судової повістки завчасно.

Відповідно до ст.169 ЦПК України справа розглянута без участі представників відповідачів.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Стаття 26 Закону України "Про страхування" передбачає, що підставами для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом (ч. 1 ст. 991 ЦК України).

Статті 509,525,526 ЦК України передбачають,що зобов*язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору із забороною односторонньої відмови від виконання.

З матеріалів справи вбачається,що 13.06.2013 року між ОСОБА_1та Запорізькою філією ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 155428,предметом страхування є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача),що не суперечать закону,пов*язані з володінням,користуванням і розпорядженням автомобілем «HYUNDAY ACCENT» р.н.НОМЕР_3 2011 року випуску.

Пункт 16.1 договору передбачає варіант страхового покриття «Все включено» та відповідальність страховика згідно умов договору 24 години 7 днів на тиждень,до страхових ризиків, відповідно до п.9 договору, віднесено викрадення,збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,збитки внаслідок інших подій.

За поясненнями позивача,в ніч з 04.06.2014 р.на 05.06.2014 р.належний їй автомобіль знаходився біля будинку позивача в АДРЕСА_1,де,за невстановлених обставин,був пошкоджений,ймовірно,іншим автомобілем,та отримав пошкодження на правій передній частині бампера,крила та фари.

На виконання умов зазначеного договору,позивач своєчасно повідомила відповідача про настання страхового випадку та про проведення ремонту автомобіля на СТО ,що належить ПП ОСОБА_4,тобто надала необхідну інформацію для складання документів та прийняття рішення щодо кваліфікування події страховим випадком у встановлений строк,ці обставини відповідачами не оспорювались.

Сума матеріального збитку, заподіяна внаслідок пошкодження застрахованого автомобіля, становить 9758 грн.85 коп. та була сплачена позивачем за його ремонт ПП ОСОБА_4на підставі акту здачі приймання-виконаних робіт № 65 згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 53 від 16.09.2014р.

Тобто, позивачем були вчинені дії та вжиті необхідні заходи після настання страхового випадку, які сприяли встановленню обставин, характеру і розміру збитків.

Відмова страховика у виплаті страхового відшкодування з підстав п.29 договору страхування ,отримана позивачем 11.07.2014 р., обґрунтована тим, що з висновку експертного дослідження № 0056 від 24.06.2014 р. ТОВ »Експертна компанія «ІНДЕКС» за підписом спеціаліста ОСОБА_6вбачається, що з технічної точки зору пояснення страхувальника ОСОБА_1про настання страхової події не відповідають обставинам утворення комплексу механічних пошкоджень автомобіля.

На підставі зазначеного висновку,страховик вважає,що позивачем була надана неправдива інформація стосовно факту та обставин заявленого випадку,на підставі чого було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим,з матеріалів справи вбачається,що страховиком детального розслідування обставин події не проводилося,автомобіль позивача представником страховика або спеціалістом ТОВ »Експертна компанія «ІНДЕКС» не обстежувався,тобто об*єктивних даних,які б спростовували пояснення позивача щодо місця, часу, характеру та обставин скоєння даної події,не встановлено.

Крім того,суд критично оцінює висновок № 0056 від 24.06.2014 р. ТОВ »Експертна компанія «ІНДЕКС» за підписом спеціаліста ОСОБА_6та не приймає його до уваги при постановленні рішення,виходячи з наступного.

Вказане дослідження проводилось за заявою відповідача спеціалістом ,який був залучений для надання консультацій та роз*ясень з метою розв*язання спеціальних питань,що пов*язані з прийняттям рішення страховика про виплату страхового відшкодування.

Сама по собі діяльність спеціаліста лише складова загального процесу збирання інформації про певні події,оскільки спеціаліст своєю участю самостійно не виявляє фактів,що мають доказове значення,і його діяльність навіть не зазначена у законі як джерело доказів.

Таким чином,посилання відповідача на те,що висновок спеціаліста має оцінюватися судом при розгляді справи як висновок експерта,протирічить вимогам ст.66 ЦПК України.

Крім того,з тексту зазначеного висновку вбачається,що при його проведенні спеціаліст керувався,в тому числі, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень ,що затверджена наказом МЮ України № 53/5 від 08.10.1998 р.,та з посиланням на п.3.5 цієї Інструкції зробив висновки за результатами огляду фотознімків автомобіля позивача,заяви про настання страхового випадку та письмових пояснень ОСОБА_1про обставини події.

Разом з тим,п.3.5 вказаної вище Інструкції передбачено,що експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта, його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку,коли об*єкт дослідження не може бути представлений експертові.

З пояснень позивача встановлено,що спеціаліст або страховик не вимагали представити на дослідження застрахований автомобіль та про проведення будь-яких його досліджень її взагалі не попереджали,що матеріалами справи та доказами відповідача не спростовано.

Таким чином,вказаний вище висновок складений спеціалістом з порушенням чинного законодавства щодо порядку його проведення,в зв*язку з чим не відповідає вимогам процесуального закону щодо письмових доказів та не приймається судом до уваги при вирішенні справи.

Інших об*єктивних даних,які б вказували на свідоме надання позивачем страховику неправдивої інформації щодо місця, часу, характеру та обставин події страхового випадку,з доказів відповідача не встановлено.

Клопотань про проведення судової експертизи застрахованого автомобіля відповідач протягом часу розгляду справи не заявляв.

Аналізучи наведене суд дійшов до висновку,що відповідач всупереч умовам договору страхування безпідставно відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування,розмір якого,визначений позивачем відповідно до п.28.10,28.11 договору, не оспорював та не спростовував.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача «,п.32.1 договору,відповідач несе майнову відповідальність за невиконання зобов*язання шляхом сплати пені у розмірі 3% вартості роботи(послуги) на кожен день прострочення та 0,01% пені за від сум несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення його здійснення.

Пеня розрахована позивачем згідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживача « у розмірі 166 гр.03 коп.(де 9758 гр.85 коп.сума заборгованості*3%*207 кількість прострочених днів :365)

Пеня розрахована позивачем згідно п.32.1 договору у розмірі 202 гр.(де 9758 гр.85 коп.сума заборгованості*0,01%*207 кількість прострочених днів )

Враховуючи наведене,суд задовольняє вимоги позивача про стягнення на його користь суми страхового відшкодування та пені на загальну суму 10 124 гр.88 коп.(з розрахунку 9758 гр.85 коп.+166 гр.03 коп.+202 гр.)

При цьому належним відповідачем у справі суд визначає ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування",оскільки його Запорізька філія відповідно до наданих статутних документів є структурним підрозділом (безбалансовою одиницею)та не має статусу юридичної особи ,з цих підстав у позові до відповідача Запорізька філія ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" суд відмовляє.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди,суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.22 ч.2 Закону України «Про захист прав споживача»,при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної(немайнової)шкоди.

Згідно п.п.5 п.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено право споживача на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Обставин,які б давали суду підстави для застосування вказаних приписів закону для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у даній справі не встановлено,тому в цій частині суд у задоволенні позову відмовляє.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір 243 гр.60 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнена.

На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 979, 988, 992 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", юридична адреса м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, суму страхового відшкодування в сумі 10 124 (десять тисяч сто двадцять чотири) грн. 88 коп.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької філії ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відмовити.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», юридична адреса м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко