Справа №173/1696/15-ц
Провадження №2-о/173/96/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що з 2010 року його мати, ОСОБА_2 фактично мешкала в АДРЕСА_1. 16 лютого 2015 року мати заявника померла в м. Євпаторія, про що було видано довідку про причину смерті від 16 лютого 2015 року. 17 лютого 2015 року заявник поховав мати в м. Євпаторія. Також 17 лютого 2015 року Євпаторійським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 1-АЯ № 519423. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що свідоцтво про смерть, яке було видано на тимчасового окупованій території не визнається на території України. У відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського району також відмовили у видачі свідоцтва про смерть та рекомендували звернутися до суду. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 16 лютого 2015 року.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив суд задовольнити його вимоги, підтвердив обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи, Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

16 лютого 2015 року в м. Євпаторія померла ОСОБА_2. Смерть було зареєстровано Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та видано свідоцтво про смерть 1-АЯ № 519423 (а.с.9). Також факт смерті ОСОБА_2 підтверджується довідкою про смерть № 228 від 17 лютого 2015 року та довідкою про причину смерті № 93 від 16 лютого 2015 року (а.с.10), свідоцтвом про поховання від 19 лютого 2015 року, згідно з яким ОСОБА_2 похована 19 лютого 2015 року на ділянці № 25 в м. Євпаторія на Мирновському шосе, 11 (а.с.11).

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, яке було видане Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє ОСОБА_1, який є громадянином України оформити спадкові права після смерті матері.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

1) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

2) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

3) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

4) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстраціїсмерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

5) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті або оголошення особи померлою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті його матері, ОСОБА_2, оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч. 7 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України необхідно віднести за рахунок заявника.

Керуючись ст. ст. 235, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті 16 лютого 2015 року в місті Євпаторія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко