АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6122/15 Головуючий 1 інстанції Вергун І.В.
Справа № 623/2152/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коровіна С.Г., Хорошевського О.М.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначають, що 21 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір №005-Р/004693 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску, відповідно до якого відповідачу відкрито картковий рахунок і надано платіжну картку НОМЕР_1.

29 травня 2008 року між сторонами укладено договір №КЛ 1805/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого Банк відкриває під БПК Visa Classic № НОМЕР_2 позичальника на умовах забезпеченості зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 15000,00 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а ОСОБА_1 зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21 травня 2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені договором.

Відповідач перестав сплачувати чергові платежі, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість.

Станом на 07 квітня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 494126,33 грн. з яких:

заборгованість за кредитним договором - 0,00 грн.

заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 14983,65 грн.

нараховані відсотки по заборгованості - 14582,83 грн.

нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 104122,17 грн.

пеня - 360437,68 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття відновлювальної лінії № КЛ 1805/08 від 29 травня 2008 року в сумі 133688,65 грн. з яких: заборгованість за кредитним договором - 0,00 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 14983,65 грн.;нараховані відсотки по заборгованості - 14582,83 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 104122,17 грн. та судові витрати у сумі 1336,89 грн. Пеню не просять стягувати.

Відповідач позов не визнав. Надав письмову заяву про застосування позовної давності. Просить розглянути справу за його відсутності.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року відмовлено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у задоволенні позовних вимог зі спливом строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року рішення скасовано.

Позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про відкриття відновлюваної лінії №КЛ 1805/08 від 29 травня 2008 року в сумі 133688 грн. 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1336 грн. 89 коп. та 668 грн. 45 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вносились платежі в рахунок погашення заборгованості за користування кредитними ресурсами у листопаді 2012 року в сумі 2500,00 грн., 500,00 грн. та у січні 2013 року в сумі 800,00 грн.

Після вчинення відповідачем дії, що свідчить про визнання ним кредитної заборгованості, а саме сплати у січні 2013 року платежу у 800 грн. - перебіг позовної давності почався заново.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 21 травня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №005-Р/004693 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску.

Згідно п.1.1 Договору-1 позивач відкрив відповідачу картковий рахунок і надав платіжну картку № НОМЕР_2.

29 травня 2008 року. між позивачем та відповідачем було укладено договір №КЛ 1805/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - кредитний договір), згідно якого Банк відкриває під БПК Visa Classic № НОМЕР_2 Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 15000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) із сплатою процентів за користуваня кредитними ресурсами, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21 травня .2010 року і сплатити проценти користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором.

Станом на 07 квітня 2014 року заборгованість становить 494126,33 грн.

з яких:

заборгованість за кредитним договором - 0,00 грн.

заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 14983,65 грн.

нараховані відсотки по заборгованості - 14582,83 грн.

нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 104122,17 грн.

пеня - 360437,68 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 листопада 2008 року відповідачем ніяких виплат по договору не проводилося.

Згідно вимог ст. 257, 267 ч. 3,4 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Відповідачем до ухвалення рішення подано заяву про застосування позовної давності і вона прийнята судом і в позові Банку відмовлено з цих підстав, оскільки відповідач з листопада 2008 року не проводив виплат, а з позовом до суду Банк звернувся у липні 2014 року; кредит надавався до 21 травня 2010 року, то строк позовної давності сплинув.

Посилання Банку, що в наданому суду першої інстанції розрахунку заборгованості вказано, що у листопаді 2012 року ОСОБА_1 сплачено 2500 грн., у грудні 2012 року -сплачено 500 грн., у січні 2013 року - сплачено 800 грн., що свідчить про переривання позовної давності обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції і не приймається судовою колегією.

Позивачем на підтвердження своїх доводів про сплату відповідачем коштів представлено ксерокопію квитанції від 10 грудня 2012 року про сплату 500 грн.(а.с. 159).

Скасовуючи рішення апеляційної інстанції від 25 березня 2015 року, яким була враховано ця квитанція, Вищий спеціалізований Суд України зазначив, що позивачем не доведено, що цю сплату здійснив саме відповідач, оскільки Банком не надано належних доказів цьому .

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На даний час Банком не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів(оригіналів, належним чином завірених копій квитанцій, касових ордерів тощо), хоча справа призначається до розгляду повторно з належним повідомленням позивача про розгляду справи.

За таких обставин колегія вважає, що рішення ухвалено з дотримання вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: