У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 серпня 2014 року вона звернулась за медичною допомогою до КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за номером «103». По приїзду за викликом близько 11 год. 30 хв. на її скарги про гострий біль в праві нозі, лікар бригади екстреної медичної допомоги, призначив їй внутрішньом'язову ін'єкцію, яку зробила медична сестра з порушенням встановлених вимог, а саме: не помила руки та не обробила їх антисептиком, не вдягнула маску та рукавички. Вказує, що такі дії медичної сестри привели до виникнення в місці введення ін'єкції абсцесу, в зв'язку з чим 12 серпня 2014 року вона була госпіталізована в КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» з діагнозом: постін'єкційний абсцес правої сідниці, де в той же день була прооперована. Вказує також, що для проведення операції та лікування в післяопераційний період витратила на медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення 3 325,35 грн.

Оскільки, шкода позивачу заподіяна з вини працівників відповідача, просила суд стягнути з КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на її користь 3 325,35 грн майнової шкоди та 2 000,00 грн моральної шкоди, яка полягає в тому, що через халатність відповідача їй було спричинено моральні та фізичні страждання, які спричинили негативні зміни у її житті, а саме: щоденні думки про наслідки події та завдану майнову шкоду, страх можливого повторення подій у разі звернення по екстрену медичну допомогу, негативні емоційні та тілесні реакції; зміна звичайного способу життя, фіксованість уваги на проблемні одужання, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. Перебуваючи на стаціонарному лікуванні через оперативне втручання їй довелось перенести болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувала себе незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребувала зовнішньої допомоги з боку близьких.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що належних доказів неправомірності дій працівників КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» по відношенню до ОСОБА_1 позивачем не надано.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова