Справа № 201/7757/13-ц
Провадження 4-с/201/35/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Батманової В.В., при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними, зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В

Скаржник звернувся з даною скаргою до суду, в обґрунтування її зазначив, що у виконавчому провадженні № ВП № 43693707 державним виконавцем було складено акт опису та арешт домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Чкалова № 10. На думку заявника накладення арешту опису вказаного домоволодіння було проведено з порушенням законодавства. Крім того, на думку заявника, звіт по оцінці домоволодіння, яка була проведена ОСОБА_3 не відповідає дійсності. У звязку з вищевикладеним, заявник просив визнати дії державного виконавця Горілого К.К. та оцінщика ОСОБА_4 визнати неправомірними, зобовязати державного виконавця Горілого К.К. скасувати постанови про опис, арешт та оцінку нерухомості та земельних ділянок по вул. Чкалова №10 в селі Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, зобовязати державного виконавця зупинити виконавче провадження.

Сторони, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши скаргу та матеріали справи приходить до наступного.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії. або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження: п. 13. У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 43693707 по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 80 930 грн., що були передані йому в якості авансу.

Згідно письмових пояснень заявника, державним виконавцем було складено акт опису та арешт домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Чкалова № 10. Також оцінщиком ОСОБА_3 було складено звіт про оцінку вищевказаного домоволодіння.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 11 ЗУ «про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником не надано належних доказів порушення його прав, крім того ним не надано доказів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо протиправності дій та винесених державним виконавцем рішень. Також заявник просить зобовязати державного виконавця Горілого К.К. скасувати постанови про опис, арешт та оцінку нерухомості та земельних ділянок по вул. Чкалова №10 в селі Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, проте ОСОБА_1 не надав доказів виконання рішення суду від 09 січня 2015 року.

Оцінюючи вимоги скарги в частині визнання дій державного виконавця протиправними, суд приходить до висновку про безпідставність таких вимог.

Згідно вимог ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з вимогами ч.1,2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, в тому числі, такі виконавчі документи виконавчі листи судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Щодо вимог заявника про зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження, то необхідно зазначити, що відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчого провадження належить до компетенції державного виконавця за наявності відповідних підстав, а тому вказані вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до висновку, що в даному випадку оскаржувані дії державного виконавця відповідали вимогам закону і були правомірними. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та зводяться до переоцінки доказів у справі.

У даній справі суд приходить до висновку про штучний характер спору, та про те, що скаржником не виконується відповідне рішення суду і дії по оскарженню дій та постанов державного виконавця спрямовані на затягування процесу примусового виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника на користь стягувача, що протирічить вимогам ст.124 Конституції України в частині обовязковості виконання судових рішень.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що в даному випадку оскаржувані дії та постанови державного виконавця відповідали вимогам закону і були правомірними. Таким чином, судом не встановлено, а скаржником не надано належних та достатніх доказів, які могли б бути підставою для задоволення скарги по суті, тому в її задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 383 388 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя