АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2734/15 Справа № 183/3916/14 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія"

на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 26 квітня 2012 року ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем "ВАЗ 21011", державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Комінтерн по вул. Привокзальна, 24, виїжджаючи з прилеглої території (ж.д. Вокзал, с. Комінтерн), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем "Lancia Thema", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху. У зв'язку із дорожньо - транспортною пригодою автомобіль "Lancia Thema", державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, поліс №АВ/0808108 від 02.12.2012 року, забезпечений транспортний засіб "ВАЗ 21011", державний номерни знак НОМЕР_1. Згідно умов полісу АВ/0808108 від 02.12.2012 року, на підставі заяви ОСОБА_4 про страхове відшкодування, страхового акту, висновку про незалежну оцінку майнового збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу від 08.06.2012 року, угоди про умови виплати страхового відшкодування, вони здійснили виплату страхового відшкодування у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 878 від 23.08.2012 року та № 891 від 31.08.2012 року. Таким чином, до них, які виплатили страхове відшкодування потерпілому в порядку регресу, переходить право вимоги до відповідачів. Просили стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на їхню користь збитки в порядку регресу у розмірі 8000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Страховик вправі самостійно обирати - подати регресний позов або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, тому у відповідачів немає солідарного обов'язку щодо відшкодування шкоди. Оскільки позивач не скористався своїм правом визначитись із вимогами до кожного із відповідачів, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу з Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", поліс № АБ/0808108 від 02.12.2012 року, забезпечений транспортний засіб "ВАЗ 21011" державний номерний знак НОМЕР_1. У розділі полісу "Особливі умови використання забезпеченого ТЗ" зазначено, що до керування ТЗ допущені особи з водійським стажем менше 3-х років або водійський стаж страхувальника менше 3-х років. (а.с.5).

26.04.2012 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем "ВАЗ 21011", державний номерний знак НОМЕР_1, в с.Комінтерн по вул. Привокзальна, 24 в стані алкогольного сп'яніння (а.с.7), виїжджаючи з прилеглої території (ж.д. Вокзал, с. Комінтерн), не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем "Lancia Thema", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Винним у дорожньо-транспортній пригоді, згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року, визнано ОСОБА_2 (а.с.8)

У зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою автомобіль "Lancia Thema", державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Згідно звіту про незалежну оцінку майнового збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу "Lancia Thema", державний номерний знак НОМЕР_2, від 08.06.2012 року матеріальна шкода становить 13056,00 грн. (а.с.15-19).

Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виконуючи свої зобов'язання, Міжобласна дирекція "Дніпро" ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно умов полісу № АБ/0808108 від 02.12.2012 року на підставі заяви ОСОБА_4 про страхове відшкодування, страхового акту, звіту про незалежну оцінку майнового збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу від 08.06.2012 року, угоди про умови виплати страхового відшкодування, здійснила ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 878 від 23.08.2012 року, №891 від 31.08.2012 року (а.с.4, 9, 10, 15-30, 33).

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Право зворотної вимоги (регресу) - це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоди) про повернення оплаченого з його вини відшкодування потерпілому.За загальним правилом на боржника за зворотною вимогою покладається обов'язок відшкодувати кредитору сплачений ним третій особі платіж у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння (абзац "а" п. 38.1.1.) або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (абзац "г" п. 38.1.1.).

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про своєчасне звернення відповідачів до страховика з письмовим повідомленням про ДТП.

Оскільки дорожньо - транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2012 року, тому саме з нього підлягає стягненню розмір збитків.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" 8000 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" - задовольнити частково.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" () 8000 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу та 243 грн. 60 коп. - судовий збір, а всього 8243 (вісім тисяч двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

Т.Р.Куценко