Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 10 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з

ОСОБА_2, від якого народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 03 вересня 2013 року рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Оскільки ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 тис. грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття; допустити рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 тис. грн щомісячно, починаючи з 16 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 181, 184 Сімейного кодексу України з урахуванням роз'яснень, викладених

у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за касаційною скаргою на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 серпня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська