Справа № 357/3361/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква

позовну заяву ОСОБА_1 до Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників, ОСОБА_3 про визнання не законними рішення загальних зборів членів садового товариства, визнання переважного права на вступ у члени садового товариства, зобов»язання прийняти ОСОБА_1 до членів садового товариства;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників, ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та визнання переважного права прийому у члени садового товариства. При цьому послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її та відповідачки ОСОБА_3 батько - ОСОБА_4, який за життя був членом садового товариства, користувався земельною ділянкою під номером НОМЕР_1. Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_5 та дочка померлого ОСОБА_1. Спадщину вони прийняли, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, так як ОСОБА_5 померла у ІНФОРМАЦІЯ_2, право на вступ у члени садового товариства залишилося лише у ОСОБА_1 Відповідно до ст. 3.1 Статуту садового товариства ім.. 70 річча Жовтня - у випадку смерті члена садівницького товариства право на вступ надається одному із спадкоємців померлого, який звільняється від сплати вступного внеску зробленого в свій час померлим. Спори спадкоємців померлого члена товариства про захист порушеного або оспорюваного переважного права на вступ в члени садівницького товариства вирішуються судом. Проте, відповідачка ОСОБА_3, яка спадщину після смерті батька не приймала, без будь - яких законних підстав користується земельною ділянкою , яка належала ОСОБА_4 На звернення до голови правління садового товариства з заявою про прийняття у члени садового товариства від 29.02.2012року та повторно від 24.09.2013року розглянуто не було, її заяви залишаються без уваги. Оскільки, на цей час земельною ділянкою НОМЕР_1 користується відповідачка ОСОБА_3, а тому вона вимушена звертатися до суду з цим позовом за захистом свого права на вступ до членів садового товариства. Просила суд визнати незаконними дії голови правління садового товариства в ігноруванні її заяв про прийняття у члени садового товариства та передачі їй у користування земельної ділянки під номером НОМЕР_1, визнати за нею переважне право на вступ у члени садового товариства.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги збільшили та остаточно просили суд визнати незаконним рішення загальних зборів членів Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників від НОМЕР_4.06.2015року про відмову ОСОБА_1 у прийнятті в члени садового товариства, визнати незаконним рішення загальних зборів членів Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників від 05.05.2012року в частині прийняття ОСОБА_3 в члени цього товариства, визнати за ОСОБА_1 переважне право на прийом у члени садового товариства та зобов»язати садове товариство прийняти її в члени товариства на земельну ділянку НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивачка та її представник пояснили, що після смерті батька позивачки - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка неодноразово зверталася до Голови садового товариства ім.. 70 років Жовтня з питання користування земельною ділянкою, яка була надана її батькові та отримала довідку від 31.01.2003року, видану головою товариства, (який був обраний на той час) ОСОБА_6, в якій повідомлялося, що на неприватизованій садовій ділянці, яка раніше була закріплена за ОСОБА_4 знаходиться дачний будинок, загальною площею 25кв.м. В наступному вона зверталася до голови правління садового товариства ОСОБА_7 у 2011році, яким надано відповідь на запит адвоката ОСОБА_8 про те, що згідно з п.3.1 Статуту товариства у випадку смерті члена товариства право на вступ надається одному із спадкоємців померлого, який звільняється від сплати вступного внеску, а спори між спадкоємцями вирішуються судом. Також, з заявами про прийняття її у члени садового товариства вона зверталася до голови правління садового товариства ОСОБА_7 від 29.02.2012року та від 24.09.2013року, які залишені без відповіді. Не зважаючи на подані нею заяви про прийняття її в члени товариства та за відсутності заяви ОСОБА_3 про прийняття її у члени садового товариства, на загальних зборах, які відбулися 05.05.2012року спірну земельну ділянку під НОМЕР_1 було передано у користування ОСОБА_3 А вже під час розгляду справи у суді, на загальних зборах членів садового товариства, які відбулися НОМЕР_4.06.2015року було розглянуто заяву про прийняття ОСОБА_1 в члени садового товариства та вирішено, що оскільки ОСОБА_1 є членом садового товариства та користується земельною ділянкою НОМЕР_2, а ОСОБА_4 за життя передав свою земельну ділянку своїй дочці ОСОБА_3, а тому було вирішено залишити цю земельну ділянку у користуванні ОСОБА_3, чим порушили законні права позивачки у прийнятті її в члени садового товариства, оскільки доказів надання їй особисто у користування земельної ділянки НОМЕР_2 чи будь-якої іншої в садовому товаристві відсутні.

Відповідач Маловільшанська громадська організація садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників в особі голови правління товариства ОСОБА_7 позов визнав частково, пояснив, що дійсно батько позивачки: ОСОБА_4 користувався земельною ділянкою в садовому товаристві ім..70 років Жовтня та був членом садового товариства з початку його створення, йому було виділено у користування земельну ділянку під номером НОМЕР_4, яка мала площу 0,06га., оскільки на час створення товариства та згідно з його статутом, всім членам товариства наділялися земельні ділянки площею з межах від 0,06 до 0,09 га. За час існування товариства розміри та нумерація земельних ділянок змінилися і на даний час під номером НОМЕР_1 об"єднані дві земельні ділянки, які мали нумерацію НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та належали відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_4, які на цей час померли, а земельна ділянка, яка стала нумеруватися під НОМЕР_1 перейшла у користування ОСОБА_3 та її дітей. Відомості про приватизацію цієї земельної ділянки відсутні. Також послався на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2012року справа № 2-618/2012р.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, а її представник за довіреністю позов не визнав повністю, хоч не заперечував у передачі ключів від садового будиночка, який збудовано ОСОБА_4 з участю ОСОБА_9 - чоловіка відповідачки ОСОБА_3 Також послався на те, що ОСОБА_3 користується земельною ділянкою під НОМЕР_1. Не заперечував, що ОСОБА_9 була надана земельна ділянка номер НОМЕР_3, площею 616кв.м., а після смерті ОСОБА_9 в 2000 році, цією земельною ділянкою продовжували користуватися його дружина ОСОБА_3 та члени родини померлого. Земельна ділянка ОСОБА_4 під номером НОМЕР_4 знаходилася поруч з земельною ділянкою номер НОМЕР_3, а тому їх об»єднали під НОМЕР_1.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

При вирішенні спору, суд враховує наступне. Так, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2012року ( цивільна справа № 2-618/2012року) було встановлено, що сторони по справі є дочками ОСОБА_4 померлого 02.05.2002р., який був членом Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників та користувався земельною ділянкою НОМЕР_4, поруч з цією земельною ділянкою знаходилася земельна ділянка за НОМЕР_3, надана у користування ОСОБА_9 - чоловіку відповідачки, який помер 10.07.2000р. Згідно статуту садового товариства , затвердженого 18.05.1989р. до складу садового товариства входило 252 ділянки, розміром від 500кв.м. до 600кв.м. Після смерті ОСОБА_4 спадщина була прийнята ОСОБА_1 та дружиною померлого ОСОБА_5 Відповідачка ОСОБА_3 не заперечувала передати у користування ОСОБА_1. земельну ділянку якою користувався їх батько ОСОБА_4

У списках членів садівницького товариства станом на 1989р. включені ОСОБА_4 на ділянку № НОМЕР_4, ОСОБА_9 на ділянку № НОМЕР_3.

У списках членів товариства станом на 2007р. та станом на 01.01.2014року значиться ОСОБА_3 на ділянку НОМЕР_1 площею 0,1197га.

В статуті Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників затвердженому 15.06.2010року п.3.7 передбачено, що громадяни користуються садовими ділянками площею 0,12га.

Голова садового товариства ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що до обрання його головою правління садового товариства (обраний головою товариства згідно з протоколом №65 від 26.09.2010року) розміри земельних ділянок в товаристві змінилися, разом змінилася їх нумерація, заяви про вступ у члени садового товариства від ОСОБА_3 не подавалося.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася до голови правління садового товариства, а саме з запитом адвоката ОСОБА_8 в 2011року, на що отримала відповідь від 17.03.2011року в якій вказано, що земельна ділянка НОМЕР_1 не обробляється, заборгованість 204грн.

На заяву від 29.02.2012р. про прийняття її в члени садового товариства на земельну ділянку НОМЕР_1 відповіді не надавалося .

Також, з заявою про прийняття її в члени садового товариства позивачка зверталася 24.09.2013року, відповіді не було надано.

Разом з тим , на загальних зборах Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників, що відбулися 05.05.2012року протокол №71 було вирішено оформити земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,12га та прийняти в члени товариства ОСОБА_3, хоч заяви ОСОБА_3 про вступ в товариство не подавала. Заява ОСОБА_1 про прийняття в члени садового товариства на цих зборах не розглядалася.

Під час розгляду справи у суді, на вимогу ОСОБА_1 загальні збори садового товариства від НОМЕР_4.06.2015року (протокол № НОМЕР_1) розглянули заяву ОСОБА_1 про вступ в члени садового товариства на земельну ділянку НОМЕР_1 та відмовили їй у прийнятті в члени садового товариства, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 вже є членом товариства і має земельну ділянку НОМЕР_2, а також у зв»язку з тим, що ОСОБА_4 за життя передав свою земельну ділянку ОСОБА_3, а тому підстав прийняття ОСОБА_1 в члени садового товариства відсутні.

Але, судом встановлено, що жодного доказу належності ОСОБА_1 земельної ділянки за НОМЕР_2, або за № НОМЕР_5, на що послався представник відповідача, суду не надано.

Крім цього, суду не надано доказів передачі земельної ділянки від ОСОБА_4 до ОСОБА_3

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про об»єднання громадян», який втратив чинність 22.03.2012року передбачалося - всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів об'єднання.

Відповідно до Закону України «Про громадські об»єднання» , який чинний на цей час ст. 3 громадські об'єднання утворюються і діють на принципах:

Добровільності, рівності перед законом. Добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об'єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об'єднання або припиненні членства (участі) в ньому.

Згідно з статутом садового товариства в редакції 2010року п.3.3 передбачено - прийом в члени товариства та припинення членства в ній вирішується в місячний термін рішенням правління товариства на підставі письмової заяви; п. 3.9 - членство в товаристві припиняється у випадку смерті індивідуального члена товариства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази користування ОСОБА_4 земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 0,1197 га відсутні, заяв про прийняття у члени садового товариства ОСОБА_3 не подавала, як на земельну ділянку НОМЕР_3, яка надавалася її чоловіку ОСОБА_9, так і на земельну ділянку батька ОСОБА_4 під № НОМЕР_4, а на загальних зборах від 05.05.2012року підставою прийняття її у члени садового товариства було рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 22.02.2012року яким позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання права на вступ до членів садового товариства з тих підстав, що такої заяви нею до товариства не подавалося. В той же час заява ОСОБА_1 про прийняття її в члени садового товариства від 29.02.2012року взагалі не розглядалася, в той час коли правлінню садового товариства було відомо про наявність спору між сторонами з приводу користування земельною ділянкою їх батька ОСОБА_4 Повторна заява ОСОБА_1 від 24.09.2013року також була залишена без розгляду, хоч представник відповідача не заперечував у її отриманні, пояснити чому загальні збори не розглядали заяви позивачки до НОМЕР_4.06.2015року не зміг.

В такому випадку, суд вважає, що твердження представника відповідачки в письмових запереченнях проти позову, щодо пропуску строку позовної давності для звернення до суду не підлягають врахуванню судом, оскільки, про рішення загальних зборів від 05.05.2012року про прийняття ОСОБА_3 в члени садового товариства позивачку не повідомлялося, заява позивачки про прийняття у члени садового товариства була розглянута лише НОМЕР_4.06.2015року. Також, не підлягають врахуванню ті обставини, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 22.02.2012року позивачці було відмовлено у визнанні її права на вступ в члени садового товариства, оскільки зазначеним рішенням судом вирішений спір між сторонами та в рішенні було зазначено, що за відсутності заяви ОСОБА_1 на вступ в члени садового товариства, відсутні підстави вважати, що її права були порушені.

З врахуванням зазначених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджені належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення на користь позивачки ОСОБА_1 витрат на правову допомогу відмовити, за відсутності належних розрахунків.

Керуючись ст.ст.15,60,212-215,223 ЦПК України, ст.ст. 16, 85 ЦК України, Законами України «Про об»єднання громадян», «Про громадські об»єднання» суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати не законними рішення загальних зборів членів Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників від 05.05.2012року в частині прийняття ОСОБА_3 в члени садового товариства на садову ділянку НОМЕР_1 та від НОМЕР_4.06.2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті її в члени садового товариства на садову ділянку НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на вступ у члени садового товариства та зобов»язати Маловільшанську громадську організацію садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників розглянути питання про прийняття ОСОБА_1 у члени садового товариства на земельну ділянку, якою користувався ОСОБА_4.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Маловільшанської громадської організації садівницького товариства "70 років Жовтня" Білоцерківської міської спілки товариства садівників і городників на користь ОСОБА_1 243,60грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова