Провадження № 2-5617/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Демидовської А.І.,

при секретарі - Шевченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.07.2015 року звернулась з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач дитиною не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не приділяє її належної уваги, не дбає про її стан здоров'я та навчання, ніяких спроб для налагодження стосунків із дитиною не вчиняє.

Виходячи з інтересів дитини, а також у зв'язку з вирішенням різних питань, пов'язаних з долею дитини, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав, оскільки вихованням та утриманням дитини займається виключно вона.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина.

Таким чином, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з вимогами ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що з 12 березня 2004 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1), виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя (актовий запис від 30.03.2007 року № 258). Заочним рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та шлюбні відносини припинено.

3 2007 року ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю на повному її утриманні. Весь період з моменту народження дитини і по теперішній час включно, позивач займається вихованням сина, дбає про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створює належні умови для проживання, розвитку його природних здібностей.

Батько дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець міста Севастополя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Фактично до 2012 року проживав за адресою: АДРЕСА_2. З 2007 року проживає окремо від сина. Не працює, був засуджений, має схильність до вживання наркотичних речовин та алкогольних напоїв. З народження ОСОБА_3 і по теперішній час фізичним і психічним розвитком сина не цікавиться, від утримання і лікування сина ухиляється - аліменти не сплачує, участі в додаткових витратах на дитину не приймає, життям і здоров'ям сина не цікавиться.

Вказані обставини підтверджуються висновком орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.08.2015 року № 108-11870/01, з якого вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2004 року по 2008 рік, але з 2007 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Після роз'їзду батьків ОСОБА_3 залишився з матір'ю та на цей час проживає за адресою: АДРЕСА_2, де відповідно до акта обстеження обстеження житлово-побутових умов від 03.06.2015 року, складеного працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку малолітнього. Мати належним чином доглядає та піклується сином.

Батько дитини, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на цей час за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце знаходження не відоме. ОСОБА_2 не працює, був засуджений, з 15.11.2012 року оголошений у розшук Балаклавським РВ МВС України в м. Севастополі, а з 22.05.2013 року оголошений у міжнародний розшук, має схильність до вживання наркотичних речовин та алкогольних напоїв. Відповідно до характеристики з місця проживання, наданої відділом МВС Росії по Гагарінському району м. Севастополя, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до довідки наркологічного диспансеру ГБУЗС „Севастопольська міська психіатрична лікарня" від 27.03.2015 року № 2018, ОСОБА_2 перебував на диспансерному обліку у нарколога з серпня 2002 року з приводу психічних і поведінкових розладів в наслідок вживання опію - синдром залежності.

Зі слів ОСОБА_1, батько з народження сина і по теперішній час фізичним і психологічним розвитком сина не цікавиться, не спілкується з ним, не піклується про стан здоров'я, не надає коштів, аліменти не сплачує, що змусило її подати позо до суду.

Відповідно до до відки ДНЗ № 34 м. Севастополя, ОСОБА_3 відвідував заклад з 2010 по 2013 рік. За період відвідування дитиною садка батько не приймав участі ужитті дитини, не відвідував батьківські збори, кошти на утримання дитини в садочку не надав, до закладу жодного разу не приходив. Вихованням дитини займались мати дитини, баба та дід з боку матері.

Відповідно до характеристики наданої СЗШ № 166 м. Києва, ОСОБА_3 відвідує навчальний заклад з вересня 2013 року, мати дитини піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, цікавиться його успіхами та досягненнями, відвідує батьківські збори, виконує вимоги та рекомендації педагогів. Батько, ОСОБА_2, навчальний заклад жодного разу не відвідував, на батьківських зборах не був присутній, участі у виховання сина не приймає, життям та здоров'ям сина не цікавиться.

Відповідно до висновку психологічного обстеження, наданого 04.08.2015 року „Міським центром дитини", виявлений міцний емоційний зв'язок ОСОБА_3 з матір'ю, яка для хлопчика є центром захисту, безпеки, спокою, стабільності та комфорту. По відношенню до батька, ОСОБА_2, у дитини простежується негативізм, протест, небажання зустрічатися та спілкуватись з ним. ОСОБА_3 відмовляється зображувати батька в колі родини, повідомив, що батька не знає, не пам'ятає.

ОСОБА_1 працює, матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи.

Відповідно до довідки з Управління Федеральної Служби судових приставів по Севастополю від 30.06.2014 року борг ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 30.06.2014 року становить 27294, 44 руб.

Своїми вчинками ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. До батьків, які не виконують свій обов'язок перед дітьми, чинним законодавством України передбачено покарання - позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вік дитини, рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, те, що особиста участь в розгляді даної справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України передбачається, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав.

Так, постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснюється, що ухилення від батьківських обов'язків це відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Таким чином, суд відповідно до обставин справи та в інтересах дитини вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально її не утримує, долею дитини не цікавиться та про неї не піклується.

Керуючись ст.ст. 155, 164 СК України, ст. ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Севастополя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовими заявами Відповідачів, які можуть бути подані протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.І. Демидовська