Справа № 0907/2-1152/2011
Провадження № 22-ц/779/1897/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника КС «Івано-Франківська» - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника

ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Івано-Франківська» до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Івано-Франківська» про визнання кредитного договору недійсним, за апеляційними скаргами Кредитної спілки «Івано-Франківська» та ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року КС «Івано-Франківська», у звязку із невиконанням умов договору кредиту, укладеного 06.12.2008 року з ОСОБА_3 на суму 25000 грн, зі сплатою 45% річних від залишку суми кредиту за кожен день користування строком на 24 місяці, предявила до ОСОБА_3 та його поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 позов, який в процесі розгляду був уточнений про стягнення з них в солідарному порядку 71975,22 грн кредитної заборгованості, а також стягнення судових витрат.

ОСОБА_3 предявив до КС «Івано-Франківська» зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору, обґрунтовуючи його тим, що підпис на даному договорі йому не належить.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2015 року позов КС «Івано-Франківська» задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь КС «Івано-Франківська» 71975,22 грн заборгованості за кредитним договором та 1800,96 грн судових витрат по справі. Цим же рішенням у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо поручителів, представник КС «Івано-Франківська» подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителів, оскільки черговий платіж боржник повинен був здійснити у січні 2010 року, тому право предявлення вимоги до поручителів у КС «Івано-Франківська» виникло з 01 лютого 2010 року. Посилаючись на те, що позов до поручителів був предявлений 13.05.2010 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також стягнути із відповідачів 719,75 грн сплаченого судового збору.

На дане рішення суду ОСОБА_3 також подав апеляційну скаргу, у якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що він здійснював проплати за 15 місяців включно по березень 2010 року, а тому, на його думку, на день подання позову він не мав прострочення погашення кредитних коштів згідно із графіком. При цьому, він також звернувся 26.02.2010 року до КС «Івано-Франківська» із заявою про реструктуризацію боргу, однак відповіді не отримав. Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що оскільки КС «Івано-Франківська» звернулась до суду про дострокове стягнення суми позики, нарахування відсотків за період розгляду справи є, на його думку, безпідставним. Також апелянт вказує на те, що ним укладався договір про надання кредитних коштів зі сплатою 24% річних за користування кредитом, а не 45% і підписи на кредитному договорі виконані не ним, а іншою особою, що підтверджується висновком експерта №09/03-179 від 21.06.2012 року, а тому вважає даний договір недійсним. Посилаючись на вищенаведене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову КС «Івано-Франківська» та задоволення його зустрічного позову.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не з'явились з невідомих причин, хоча судові повідомлення їм було направлено у встановленому законом порядку завчасно. Отже,є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

В засіданні апеляційного суду представник КС «Івано-Франківська» апеляційну скаргу з наведених вище підстав підтримав, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечив.

ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу підтримав, а апеляційну скаргу КС «Івано-Франківська» не визнав. ОСОБА_3 крім того зазначив, що він укладав кредитну угоду із КС "Івано-Франківська" у мовою сплати за користування кредитними коштами 24%, а не 45%, і вважає, що заборгованості перед кредитною спілкою у нього не було, оскільки в окремих випадках він сплачував кошти з випередженням графіку. Однак, ОСОБА_3 в засіданні апеляційного суду визнав, що розмір його невиконаних зобов'язань перед кредитором на даний час може дорівнювати орієнтовно 10 тисяч грн. Крім того, він зауважив, що раніше у 2010 році він звертався до КС ""Івано-Франківська" із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, однак відповіді на цю заяву так і не отримав. Апелянт також зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не врахував відомості про те, що він не підписував кредитний договір від 06.10.2008 року, а отже і не повинен сплачувати кредитну заборгованість. У зв'язку із викладеним ОСОБА_3 та його представник просять оскаржене рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати недійсною кредитну угоду від 06.10.2008 року недійсною, а в позові КС "Івано-Франківська" про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги КС "Івано-Франківська" заперечила, вважаючи, що в даному випадку немає підстав для стягнення з поручителів кредитної заборгованості, оскільки позивачем пропущено 6-місячний строк на пред'явлення позовної заяви, який повинен вираховуватись з часу прострочення боржником своїх кредитних зобов'язань.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги КС «Івано-Франківська» та ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги КС «Івано-Франківська» і стягуючи при цьому суму заборгованості за кредитним договором із боржника ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог до поручителів, суд першої інстанції дійшов висновку, що Банком був пропущений передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк звернення до поручителів, який, на думку суду, почався з 12.03.2009 року з моменту порушення боржником графіку оплати. Однак, погодитись із таким висновком колегія суддів не може на підставі наступного.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 06.12.2008 року між КС «Івано-Франківська» та ОСОБА_3 було укладеного договір кредиту на суму 25000 грн зі сплатою 45% річних від залишку суми кредиту за кожен день користування кредитом та кінцевим терміном повернення 06.12.2010 року (т.1, а.с.9-10). Цього ж дня між первісним позивачем та відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було укладено договори поруки, за якими останні зобовязались відповідати за борговими зобовязаннями ОСОБА_3 (т.1, а.с.12-16). У звязку із порушенням графіку погашення кредитних коштів у ОСОБА_3 виникла заборгованість, яка станом на 25.11.2014 року згідно розрахунків кредитної спілки становить 71975,22 грн, з яких 19783,96 грн залишок основного боргу та 52191,26 грн відсотки за користування кредитом (т.2, а.с.201-202).

Як встановлено у п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про стягнення кредитної заборгованості із фінансових поручителів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Кінцевий строк повернення коштів за кредитним договором встановлений до 06.12.2010 року, однак позичальник припинив виконувати свої кредитні зобовязання з січня 2010 року. Адже останній платіж ним було здійснено у грудні 2009 року. Цей факт підтверджено відомостями кредитної спілки щодо недотримання боржником графіку погашення кредитної заборгованості (том №1, а.с.5-6) та копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів за 2008-2009 роки (том №3, а.с.59-63). Доводи ОСОБА_3 про те, що ним вносились платежі в 2010 році, в тому числі й з випередженням графіку, і що кредитна спілка не мала підстав для вимоги про дострокове повернення кредиту ніякими обєктивними документальними відомостями не підтверджені, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка скористалась своїм правом на дострокове повернення кредиту, звернувшись з позовом до суду 13.05.2010 року. При цьому позивачем не було пропущено встановленого законом 6-місячного строку предявлення вимог до поручителів, який повинен обраховуватись не із 12.03.2009 року, як помилково вважав суд першої інстанції, а з моменту несплати чергового платежу, тобто із січня 2010 року. Отже, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до поручителів.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що нарахування кредитною спілкою відсотків за користування кредитом поза строком дії кредитного договору (по грудень 2010 року) законом не передбачено, у зв'язку з чим невиконання відповідачем грошового зобов'язання перед банком після закінчення дії договору дає підстави для застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов'язання, негативних наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не продовження нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Така правова позиція підтверджена, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 року по справі №6-1691св15 та в інших ухвалах цього суду.

КС "Івано-Франківська" вимогу про стягнення штрафної санкції за невиконання зобовязання було заявлено тільки у первинній позовній заяві на суму 1780 грн 60 коп (том №1, а.с.3-4). В подальшому позивачем у зв'язку із збільшенням терміну невиконання кредитних зобов'язань вимоги про збільшення розміру відшкодування не заявлялось, і кредитною спілкою судове рішення щодо відмови у задоволенні зазначеної вимоги в сумі 1780 грн 60 коп в апеляційному порядку не оскаржено. Отже, рішення в зазначеній частині перегляду не підлягає.

Оскільки нарахування кредитною спілкою відсотків за користування кредитними коштами за період знаходження цивільної справи на розгляді в суді нормами чинного цивільного законодавства України не передбачено, то стягненню в користь кредитора підлягає тільки основна сума заборгованості - 19783 грн 96 коп та зазначена у позовній заяві і розрахунках позивача заборгованість по сплаті відсотків в сумі 10677 грн 46 коп (том №1, а.с.3-7). На спростування зазначеного розміру заборгованості ОСОБА_3 будь-яких належних і допустимих доказів не представив.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, оскільки висновком додаткової судово-графологічної експертизи від 24.10.2013 року та висновком комісійної судово-графологічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз від 28.02.2014 року було спростовано твердження відповідача про те, що кредитний договір від 06.12.2008 року підписано не ним (том №2. а.с.37-51, 108-113). Ці висновки сумніву не викликають, оскільки тоді в розпорядження експертів, було надано всі зібрані судом вільні та експериментальні зразки почерку та підписів ОСОБА_3 При проведенні ж судово-графологічної експертизи науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Івано-Франківській області 21.06.2012 року (висновок том №1, а.с.154-158) експерт не мав таких експериментальних та умовно експериментальних зразків почерку та підписів ОСОБА_3 Тому висновок експерта від 21.06.2012 року судом не може бути прийнятий до уваги.

Крім того, звертає на себе увагу й той факт, що ОСОБА_3 протягом 2008-2009 років дотримувався встановленого йому графіку погашення кредитної заборгованості, яка визначалась йому виходячи із 45% річних, тобто із ставки, затвердженої спостережною радою КС «Івано-Франківська» від 31.07.2008 року (копія протоколу том №3, а.с.76-77). При виникненні заборгованості ОСОБА_3 26.02.2010 року звертався до кредитора із заявою про проведення реструктуризації його заборгованості (том №1, а.с.222). Відповідач у засіданні апеляційного суду не заперечив наявність у нього кредитної заборгованості, вважаючи однак, що її розмір є меншим.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 та відмові у позові до інших відповідачів не може бути залишено в силі, оскільки в цій частині не являється законним і обґрунтованим.

В даному випадку є правові підстави для ухвалення в зазначеній частині нового рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 218; 307; 309; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Кредитної спілки «Івано-Франківська» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 07 липня 2015 року в даній справі в частині стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості в сумі 71975 грн 22 коп та в частині відмови у позові до поручителів скасувати.

Ухвалити в зазначеній частині нове рішення.

Позов кредитної спілки «Івано-Франківська задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2008 року по основному боргу в сумі 19783 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 96 коп, заборгованості по відсоткам в сумі 10677 (десять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 46 коп, а всього 30461 (тридцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 42 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2008 року по основному боргу 19783 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 96 коп, заборгованості по відсоткам в сумі 10677 (десять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 46 коп, а всього 30461 (тридцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 42 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2008 року по основному боргу 19783 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 96 коп, заборгованості по відсоткам в сумі 10677 (десять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 46 коп, а всього 30461 (тридцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 42 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2008 року по основному боргу 19783 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 96 коп, заборгованості по відсоткам в сумі 10677 (десять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 46 коп, а всього 30461 (тридцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 42 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 в користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2008 року по основному боргу 19783 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 96 коп, заборгованості по відсоткам в сумі 10677 (десять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 46 коп, а всього 30461 (тридцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на користь Кредитної спілки «Івано-Франківська» по 50,77 грн судового збору з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_11