Номер справи: 164/919/15-ц
Провадження по справі: 2/164/268/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтував тим, що 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2, актовий запис № 38. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки з дружиною не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини, просив шлюб з відповідачем ОСОБА_2 розірвати.

Сторони в судове засідання не зявилися, але у своїх письмових заявах на імя суду просять розглядати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, відповідачка просить залишити неповнолітнього сина проживати з нею та надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, добровільно вирішили питання про місце проживання неповнолітнього сина, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти цього не заперечує.

З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши неповнолітнього сина проживати з матірю.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З цих підстав суд вважає за доцільне відповідачці за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Шлюб зареєстрований 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 38 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати, від шлюбу є одна неповнолітня дитина.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: