Справа № 2-2495/15
У Х В А Л А

16 лютого 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 09.02.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 збиток у розмірі 13917,38 грн. 35 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» стягнути моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з обох відповідачів пропорційно від розміру задоволених вимог сплачений судовий збір у розмірі 339,17 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення частини страхового відшкодування у вказаному ним розмірі відповідача ОСОБА_2, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, не є викладеними обставини щодо порушення прав позивача, які підлягають відновленню саме обома відповідачем, оскільки не зазначено, в чому саме полягає дане порушення і всупереч яким нормативним актам, внаслідок яких саме дій, та з якими правовими наслідками.

Так, представник позивача, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 13917,38 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, не зазначає доказів на підтвердження заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди саме у вказаному ним розмірі.

Між тим, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування, а належним доказом розміру заподіяної шкоди є, зокрема звіт авто-товарознавчого дослідження, проведений суб'єктом оціночної діяльності.

Також позивач, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, не зазначив, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди у 10000,00 грн., та якими доказами це підтверджується.

Окрім того, заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», посилаючи на затягування виплати страхового відшкодування позивач не зазначив, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, виходячи з того, що страхове відшкодування за даним страховим випадком було виплачено МТСБУ.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який представник позивача просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір за пред'явлення позову.

Так, згідно із Законом України «Про судовий збір» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивач при пред'явленні позову мав сплатити одночасно судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди, розмір якого згідно ставок передбачених вищевказаним законом становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто по 243,60 грн. за кожну вимогу, та за вимогу про стягнення матеріальної шкоди - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, в даному випадку - 243,60 грн.

Між тим, загальний розмір сплаченого позивачем судового збору згідно наданої ним квитанцій складає - 339,17 грн., замість - 1218,00 грн. встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: