Справа № 202/580/15-ц
Провадження № 2/202/1784/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Фармація» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, звільнення незаконно зайнятого приміщення та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, звільнення незаконно зайнятого приміщення та земельної ділянки, посилаючись на те, що між сторонами 01.10.2002 року було укладено договір оренди, за яким позивач передав , а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно будівлю аптеки № 193, розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, 92а, загальною площею 116,39 кв. м. Термін дії договору оренди закінчився 01.01.2004 року. До теперішнього часу відповідач приміщення не повернув, чим завдає підприємству матеріальної шкоди, так як ОКП «Фармація» сплачує земельний податок за дві земельні ділянки, на яких розташована будівля аптеки та двір аптеки, а саме: земельну ділянку площею 0,0471 га та земельну ділянку площею 0,066 га. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОКП «Фармація» 40089,60 грн. у вигляді компенсації суми земельного податку за 2012, 2013, 2014 року, зобовязати ОСОБА_1 звільнити та передати за актом прийому-передачі будівлю аптеки № 193 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, 92а Обласному комунальному підприємству «Фармація», зобовязати ОСОБА_1 звільнити земельні ділянки площею 0,066 га та 0,0471 га за адресою м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Червонопартизанська, 92-а.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила у задоволенні позову відмовити Суду пояснила, що позивачем не надано підтвердження того, що в оренду відповідачу передавалася саме аптека № 193 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, 92а, що відповідач користується спірними земельними ділянками та відсутні підтвердження того, що позивач сплачував податок на землю саме за земельні ділянки площею 0,066 га та 0,0471 га за адресою м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Червонопартизанська, 92-а.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської обласної ради № 295-13/ХХІІІ від 20.10.2000 року було надано дозвіл на укладання договору оренди нежитлової будівлі, яка знаходиться на балансі обласного державного підприємства «Фармація» за адресою: с. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, 92а. 01.01.2002 року між Обласним комунальним підприємством «Фармація» та ОСОБА_1 було укладено договір № 22 оренди нерухомого майна. Відповідно до даного договору ОКП «Фармація» передало, а ОСОБА_1 прийняв під благодійну організацію в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення, яке перебуває на балансі ОКП «Фармація» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, 92а, загальною площею 116,39 кв. м. Факт передачі нежитлового приміщення підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна, підписаного сторонами. Суд не може прийняти до уваги надау позивачем довідку № 3 від 02.09.2015 року про знаходження на баланся структурного підрозділу ОКП «Фармація» МБ Аптека № 349 будівлі та сараю за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснопартизанська, 92а, оскільки згідно даної довідки нерухоме майно знаходиться на балансі з 01.07.2003 року, у той час як договір оренди даного майна було укладено 01.01.2002 року.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до п. 7.1 договору оренди договір діє до 01.01.2004 року. Відповідач після спливу строку дії договору оренди продовжував користуватися приміщенням і вважав договір поновленим. Позивач проти поновлення строку дії договору оренди нерухомого майна не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Оскільки строк дії договору оренди закінчився, позивач не має наміру поновлювати строк дії договору, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо зобовязання ОСОБА_1 звільнити та передати за актом прийому-передачі Обласному комунальному підприємству «Фармація» нежитлове приміщення по вул. Червонопартизанській, 92а у м. Дніпропетровську, загальною площею 116,39 кв. м.

В частині заявлених позовних вимог щодо зобовязання ОСОБА_1 звільнити земельні ділянки площею 0,066 га та 0,0471 га за адресою м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Червонопартизанська,92а та вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 40089,69 грн. у вигляді компенсації суми земельного податку за 2012, 2013, 2014 роки, суд вимушений відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала

За договором № 22 оренди нерухомого майна будь-які земельні ділянки в оренду відповідачу не передавалися. Також даним договором не передбачена сплата земельного податку орендарем. Позивачем не надано доказів користування відповідачем земельними ділянками площею 0,066 га та 0,0471 га за адресою: м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Червонопартизанська,92а, які,за твердженням позивача, належать йому на праві користування, оскільки в оренду відповідачу передавалося нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська,92а, а згідно наданих позивачем документів, земельні ділянки площею 0,066 га та 0,0471 га знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, , вул. Червонопартизанська,92. Так, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ДП 72 від 09 липня 1996 року Дніпропетровському обласному державному підприємству «Фармація» надано у постійне користування 0,0471 га землі в межах згідно з планом землекористування для фактичного розміщення аптеки № 193 по вул. Краснопартизанській, 92. Згідно договору № 684/7 від 18.07.1996 року ОДП «Фармація» було надано в оренду земельну ділянку по вул. Краснопартизанській, 92 площею 660 кв. м. по фактичному розміщенню аптеки № 193 у тимчасове користування строком на 5 років. Строк договору продовжено до липня 2001 року. На момент укладання договору № 22 оренди нерухомого майна від 01.01.2002 року строк дії договору № 684/7 від 18.07.1996 року закінчився. Позивачем не надано суду доказів пролонгації строку дії даного договору. Крім того, згідно п. 8 договору № 684/7 від 18.07.1996 року орендар не має права передавати земельну ділянку іншим організаціям , здавати земельну ділянку у суборенду в цілому або частково.

Суд критично відноситься до наданих позивачем доказів, а саме платіжних доручень про сплату податку на землю за 2012-2014 року, оскільки з даних платіжних доручень не вбачається, що земельний податок сплачувався саме за земельні ділянки площею 0,066 га та 0,0471 га, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, , вул. Червонопартизанська,92.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У судовому розгляді справи не знайшло підтвердження передачі земельних ділянок відповідачу та спричинення позивачу матеріальної шкоди з вини відповідача і тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 764, 785, 1167 ЦК України, ст. ст. 11,15, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Фармація» задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 звільнити та передати за актом прийому-передачі Обласному комунальному підприємству «Фармація» нежитлове приміщення по вул. Червонопартизанській, 92а у м. Дніпропетровську, загальною площею 116,39 кв. м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Фармація» судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко