Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого Василевича В.С.

суддів: Ковалевича С.П., Малько О.С.

при секретарі Демчук Ю.Ю.

з участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Лука-

шина Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дубенського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання згоди договору недійсним, за позовом третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 червня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про визнання договору недійсним

Визнано недійсними згоду ОСОБА_2 на укладення позичальником кредитної угоди № 0802/04 від 06 лютого 2008 року, одержання позичальником кредитних коштів і їх використання відповідно до умов зазначеної угоди, а також надання ним у заставу/іпотеку ПриватБанку будь-якого майна, що належить їй на праві спільної власності з позичальником, у тому числі майна, вказаного в договорі іпотеки № 0802/18/І/1 від 06 лютого 2008 року, з метою забезпечення зобовязань по даній угоді, та зобовязання ОСОБА_2 передати ПриватБанку в заставу/іпотеку інше майно, достатнє для погашення заборгованості за цією угодою, у випадку втрати або ушкодження майна, наданого в забезпечення за Кредитною Угодою.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_4 до до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4, в житловому будинку АДРЕСА_1 в період з 19 січня 1997 року по 14 квітня 2015 року.

Визнано за ОСОБА_4, право користування житловим будинком АДРЕСА_1 з 29 грудня 2004 року.

Визнано недійсним договір іпотеки № 0802/18/І/1 від 06 лютого 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_3.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення норм процесуального та матеріального права.

Посилаючись, зокрема, на пояснення приватного нотаріуса ОСОБА_5, який зазначив, що на момент укладання договору іпотеки по адресі АДРЕСА_1 проживав лише іпотекодавець ОСОБА_3 та в момент укладення іпотеки було надано довідку згідно якої в предметі іпотеки зареєстрований лише іпотекодавець, що не було враховано судом першої інстанції.

Також зазначає, що довідка Плосківської сільради Дубенського району від 20.11.2013 року, на яку посилається суд є неналежним доказом, оскільки отримана не на момент укладення договору іпотеки,і в процесі судового розгляду.

Крім того, проживання ОСОБА_4 з народження у діда з бабою за адресою АДРЕСА_2, а не за адресою предмета іпотеки підтвердила і свідок ОСОБА_6, проте суд, в рішенні вказує, що свідки ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 підтвердили зовсім іншу інформацію, а саме проживання ОСОБА_4 в житловому будинку з самого народження.

Вказує, що ОСОБА_3 власноручно підписав договір іпотеки, підтвердив, що предмет іпотеки не знаходиться у спільній власноті, відносно предмету іпотеки не укладено угод про передачу предмету іпотеки третім особам, відносно предмета іпотеки відсутні вимоги третіх осіб, у тому числі й ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Просить рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про визнання договору недійсним та позову третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

В запереченнях на апеляційну скаргу від 28.07.2015 року ОСОБА_4 та у клопотанні від 31.07.2015 року ОСОБА_2 просять апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2004 року ОСОБА_8, подарував ОСОБА_3, за договором дарування від 29 грудня 2004 року, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

06 лютого 2008 року ОСОБА_3 уклав із Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», договір іпотеки № 0802/18/І/1.

За даним договором ОСОБА_3, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитної угоди від 06 лютого 2008 року № 0802/18, надав в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» житловий будинок АДРЕСА_1

Постановляючи рішення про задоволення позовів, суд виходив з того, що згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи від 4 березня 2015 року підпис від імені ОСОБА_2 в графі « підпис» згоди на укладення договору іпотеки від 6 лютого 2008 року виконаний не ОСОБА_2Є, а іншою особою, що переданий в іпотеку будинок в подальшому за рішенням суду був визнаний спільною сумісною власністю і вона згоди на передачу своєї частки в іпотеку не давала.

Договір іпотеки було укладено з порушенням вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» та інших нормативних актів, що регулюють захист прав дітей.

Однак з таким висновком колегія суддів не може погодитись, оскільки він не відповідає матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_3 був єдиним власником будинку АДРЕСА_1. Його син ОСОБА_9 значиться зареєстрованим у вказаному будинку з 9 вересня 2009 року. До цього проживав в будинку АДРЕСА_2, що стверджено його паспортом та довідкою управління Державної міграційної служби в Рівненській області (т.2 а.с.-26).Тобто його право користування спірним житлом виникло після укладення договору іпотеки.

Як позичальник та як іпотекодавець ОСОБА_10 не був обмежений у своїх правах щодо розпорядження належним йому нерухомим майном.

У зв'язку з цим посилання суду в рішенні на відсутність згоди органу опіки та піклування, а відтак порушення прав неповнолітнього сина при укладенні договору іпотеки не можна визнати правильним.

Такого висновку суд дійшов без урахування роз»яснень, що містяться в абз.2 п.44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» про необхідність з»ясування чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки ( наприклад реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки ) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органів опіки та піклування.

Не можна погодитись з висновком суду про визнання недійсною згоди ОСОБА_2 на укладення кредитного договору та договору іпотеки, оскільки на час надання нею згоди вона не являлась співвласником будинку.

Враховуючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст. 307, ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог -ОСОБА_4 про визнання згоди на укладення договору недійсним відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання іпотечного договору недійсним відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання ним чинності.

головуючий Василевич В.С.

судді Ковалевич С.П.

Малько О.С.