Справа № 219/4313/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 просить поновити їй пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою; визнати спільним майно, придбане в період шлюбу за спільні кошти: житловий будинок, розташований за адресою: м. Артемівськ, Донецька область, вул. Павлова, буд.11; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Артемівськ Донецька область вул. Павлова, буд.11; залишити у власності ОСОБА_9 ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Артемівськ Донецької області вул. Павлова, буд.11.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 був її чоловіком. ОСОБА_8 є їх спільною дитиною, ОСОБА_7 є матірю її чоловіка. В період з 14.03.1987 р. по 09.03.2004 р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 До укладення шлюбу ОСОБА_9 мав на праві особистої власності старенький саманний житловий будинок розташований за адресою: м. Артемівськ вул.Павлова буд.11. Будинок був непридатний до житла. Після їх весілля та реєстрації шлюбу, за спільні кошти вона та її чоловік ОСОБА_9 розвалили старий саманний будинок та побудували новий на його місці житловий будинок. Вважає, що зазначений будинок побудований за спільні кошти в період шлюбу і тому є спільним майном подружжя і вона має право на половину будинку як дружина спадкодавця. Вказує, що про своє порушене право вона дізналася лише у нотаріуса під час оформлення спадщини.

Ухвалою суду від 14.09.2015 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ї] представник за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що будинок №11 по вул. Павлова в м.Артемівську Донецької області побудований не в період шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а значно раніше. Вказує, що свідоцтво про право особистої власності на будинок від 13.03.1989 р. видане взамін договору купівлі-продажу від 17.02.1975 р. на старий будинок, а не на знов побудований. Вказує, що зазначене свідоцтво не може свідчити про введення будинку в експлуатацію. Крім того, вказує, що позивачем не правильно сплачений судовий збір за подання позовної заяви, оскільки зроблена оцінка майна приватною фірмою на замовлення позивача, а не відповідною експертною установою. Крім того, зазначає, що як показали свідки, які допитані в судовому засіданні, будинок будувався на протязі не одного року, а згідно копії технічного паспорту на будинок рік побудови зазначений 1987, в той час як шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 був укладений 14.03.1987 р. Крім того, просив застосувати строк позовної давності..

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, з тих підстав, що будинок 11 по вул. Павлова в м. Артемівську був побудований до реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_9 Вказує, що будинок в 1986 році вже був збудований повністю, можливо залишалися якісь внутрішні роботи. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, з тих підстав, що її донька ОСОБА_10 має право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_11, який є батьком її доньки та який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_9. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_9 з 14.03.1987 року, який зареєстровано відділом ЗАГС виконкому Артемівської міської ради Донецької області , а/з №154, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО №269027 ( а.с.5).

Чоловік позивача ОСОБА_9 помер 09.03.2004 року, а/з №323, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЖС №118812 (а.с.6).

Згідно копії договору від 17.02.1975 року ОСОБА_12 купив одноповерховий, жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Артемівську по вул.Павлова №11, житлова площа будинку 9,35 кв.м. (а.с.78-79).

Згідно копії виписки з рішення №224 виконкому Артемівської міськради народних депутатів від 18.04.1979 р. протокол №10, виконком Артемівської міської ради народних депутатів вирішив: дозволити ОСОБА_9 побудувати новий будинок замість старого, що прийшов в непридатність по вул. Павлова,11. Старий будинок розібрати (а.с.83).

Згідно копії дозволу на виконання робіт по будівництву, Інспекція Держархбудконтролю м. Артемівська дозволила ОСОБА_9 виконання будівельних робіт по возведенню житлового будинку з надвірними спорудами на присадибній ділянці в м. Артемівську по вул. Павлова, будинок №11 (а.с.82).

Згідно акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника від 10.05.1979 р. встановлено в натурі межі присадибної ділянки, яка виділена ОСОБА_9 для будівництва індивідуального жилого будинку. Земельна ділянка знаходиться в м. Артемівську по вул. Павлова, буд.11 (а.с.84).

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.03.1989 р. Міський відділ комунального господарства м.Артемівська Донецької області посвідчує, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м.Артемівську по вул.Павлова за №11 дійсно належить ОСОБА_9 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Артемівської міськради народних депутатів №77/1 від 01.03.1989 р. взамін договору купівлі-продажу від 17.02.1975 р. рр. №721 (а.с.7).

Згідно відомостей Першої Артемівської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_13 прийняли спадщину, ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_11. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.68-73).

ОСОБА_11 помер 26.09.2011 р. , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО №566224 (а.с.96).

Згідно відомостей Першої Артемівської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_11, з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_14 та ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 (а.с.109).

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до роз'яснень, що надані судам у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона є дочкою позивача та підтвердила, що буд.11 по вул.Павлова в м.Артемівську був побудований з фундаменту її матірю та ОСОБА_9 в період шлюбу за спільний бюджет.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що біля року ОСОБА_1 та ОСОБА_9 проживали разом, потім одружилися, вони разом будували буд.11 по вул. Павлова в м. Артемівську.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що буд.11 по вул. Павлова в м. Артемівську будували разом ОСОБА_1 та ОСОБА_9 біля 2-4 років.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що буд.11 по вул. Павлова в м. Артемівську будували разом ОСОБА_1 та ОСОБА_9 біля 3-4 років.

Тобто, з пояснень допитаних під час судового розгляду свідків, встановлено, що будинок №11 по вул. Павлова в м. Артемівську був побудований сумісно ОСОБА_1 та ОСОБА_9 в період шлюбу.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленому 21.05.2014 р. КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок №11 по вул. Павлова в м. Артемівську загальною площею 86,17 кв.м., житловою площею 52,28 кв.м. (а.с.9 на звороті), рік побудови 1987 (а.с.11). Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено 14.03.1987 р.(а.с.5).

Встановивши, що спірний будинок був побудований подружжям спільно, суд дійшов висновку про визнання спірного будинку №11 по вул. Павлова в м. Артемівську спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_1 та про визнання права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку будинку, виходячи з презумпції рівності часток подружжя.

Щодо позовних вимог стосовно залишення у власності ОСОБА_9 ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Артемівськ Донецької області вул. Павлова, буд.11, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки ОСОБА_9 помер 09.03.2004 р., цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому неможливим є визнання права власності за померлою особою.

Керуючись ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок №11 по вул. Павлова в м. Артемівську Донецької області обєктом права спільної сумісної власності, набутим за час шлюбу укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину житлового будинку №11 по вул. Павлова в м. Артемівську Донецької області загальною площею 86,17 кв.м., житловою площею 52,28 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 9 жовтня 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова