АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1702/15 Справа № 194/1997/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Корягін В. О. Доповідач - Макаров М.О.
Категорія 48
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.

при секретарі Видюковій Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду,-

ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 в якому просив зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Тернівського міського суду від 27 лютого 2013 року з 1/2 до 1/3 частини усіх видів його доходів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1/2 до 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач за рішенням Тернівського міського суду від 27 лютого 2013 року сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частині щомісячно з усіх видів його доходів, до досягнення дітьми повноліття (а.с.12).

Відповідно до довідки ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля ВСП ШУ Дніпровське від 10 грудня 2014 року позивач працює ВСП ШУ Дніпровське ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля з 09 лютого 2004 року по теперішній час та з 21 серпня 2014 року мобілізований в армію Павлоградським ОГВК, а згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 м. Кривий Ріг №545 від 22 вересня 2014 року, ОСОБА_2 призваний на дійсну військову службу на підставі Указу Президента України від 21 липня 2014 року №607/2014 Про часткову мобілізацію, та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 21 серпня 2014 року по теперішній час, до моменту оголошення рішення про демобілізацію.

Згідно довідки про доходи №420, виданої ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля ВСП ШУ Дніпровське від 07 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 отримує заробітну плату з урахуванням утриманого податку в розмірі: квітень 2014 року 10355,80 грн., травень 2014 року 8304,71 грн., червень 2014 року 7129,17 грн., липень 2014 року 7684,03 грн., серпень 2014 року 5900,99 грн., вересень 2014 року 7233,61 грн. (а.с.14).

Відповідно до акту, складеного сусідами та затвердженого печаткою абонентського відділу КП ТЖКП, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мешкають разом за адресою АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство та виховують неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

А згідно виписок по кредитній карті ПАТ КБ ПриватБанк від 17 жовтня 2014 року № 1238083, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором за період з 01 січня 2006 року по 17 жовтня 2014 року станом на 30 вересня 2014 р. складає 26772,77 грн. (а.с.15-18).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив, з того, що змінився сімейний стан позивача, він перебуває в складному матеріальному становищі, мобілізований в армію-у зв`язку з чим обгрунтовано зменшив розмір аліментів з 1/2 частини до 1/3 частини заробітку позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставне зменшення розміру аліментів, оскільки, розмір аліментів в розмірі 1/3 частини доходів позивача на двох дітей не забезпечить їм належне утримання та розвиток, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки таких доказів суду надано не було, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач має боргові зобов`язання, які виникли до стягнення аліментів, позивачу було відомо про наявність у нього кредиту та він свідомо не сплачував його, у зв`язку з чим він може сплачувати аліменти, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставне зменшення судом суми раніше стягнутих з позивача аліментів на утримання дітей не спростовують правильність вищезазначених висновків суду і фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, а саме по собі посилання скаржниці на проживання позивача у цей час з ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 однією сім`єю не спростовує встановлені вищезазначеним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року обставини ухилення позивача від утримання цієї дитини і тому не може бути підставою для відмови в задоволенні таких позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Макаров М.О.

Судді Максюта Ж.І.

Прозорова М.Л.