Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 26.11.1988 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітніх дітей, спільне життя не склалося, між ними виникають сварки, непорозуміння, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, примирення між ними неможливе, а тому він просить суд шлюб між ними розірвати.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що він позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за письмовою згодою позивача.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони з 26.11.1988 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, наміру зберігати сім'ю позивач не має.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не бажає поновлювати шлюбні стосунки.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, але оскільки заяви про відновлення дошлюбного прізвища вона не надавала, то суд вважає за можливе залишити їй прізвище -ОСОБА_2.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 111, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 листопада 1988 року у Виконавчому комітеті Узинської міської Ради народних депутатів Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 113, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище -ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі письмової заяви відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко