Дата документу 02.09.2015 Справа № 554/6709/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/6709/15-ц

Іменем України Провадження № 2/554/2416/2015

2 вересня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Коробковій О.О,

за участю сторін: представника- адвоката - ОСОБА_1

представник відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3»ї Володимирівни до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського округу ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-

у с т а н о в и в:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулася ОСОБА_3В до ОСОБА_4та ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.1994 року ОСОБА_7 було складено заповіт за яким належну їй на праві приватної власності квартири № 62 по вул. Калініна -22 у м. Полтаві заповіла в рівних частках ОСОБА_5 та ОСОБА_8

20.09.2014 року ОСОБА_7 померла. Свідоцтво про смерть видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №750.

На підставі заяви сина померлої про прийнятгя спадщини за законом від 15.10.2014 року - ОСОБА_4 приватним нотаріусом ОСОБА_6 було заведено спадкову справу за № 49/2014.

16.12.2014 року до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 звернулася ОСОБА_3, 23.03.2015 року до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_5

На сьогоднішній день вказана квартира складається з коридору (1-1) площею 5,9 кв.м., кладової (1-2) площею 1,1 кв.м., вбиральні (1-3) площею 1,0 кв.м., ванної (1-4) площею 2,1 кв.м., кухні (1-5) площею 5,8 кв.м., кімнати (1-6) площею 10,4 кв.м., кімнати (1-7) площею 17,4 кв.м.

При видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири приватний нотаріус ОСОБА_6, керуючись ст. 69 ЗУ «Про нотаріат», встановила, що син померлої - ОСОБА_4 є спадкоємцем, який має право на обовязкову частку, оскільки є непрацездатним за віком.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечила.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова ( вдівець ) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обовязкова частка ). При визначенні розміру обовязкової частки у спадщині слід враховувати, що частиною першою вказаної статті встановлено, що обовязкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка б належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, якби порядок спадкування не було змінено спадкодавцем, ОСОБА_3 була б спадкоємцем померлої ОСОБА_7 за правом представлення ( оскільки ОСОБА_3 є донькою померлої 23.03.1994 року ОСОБА_9, яка в свою чергу була донькою ОСОБА_7 ).

Отже, ОСОБА_4 має право на спадкування 1/4 частини вказаного спадкового майна (1/2/2 = 1/4).

4/4 - 1/4 = 3/4. Отже, спадкоємцям за заповітом - ОСОБА_3В та ОСОБА_5 може бути успадковано 3/4 частки вказаної квартири за заповітом.

3/4/2 = 3/8, а отже ОСОБА_3 та ОСОБА_5 має належати по 3/8 частки кожному.

Відповідно до п. 4.2. глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, - доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин та інших відносин.

Але на момент видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири вона нe змогла документально підтвердити факт родинних відносин своєї матері - ОСОБА_9 зі своєю бабою - ОСОБА_7, так як свідоцтво про народження ОСОБА_9 було втрачено. На звернення ОСОБА_3 до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 05.05.2015 року було надано відповідь, а саме що дублікат свідоцтва про народження ОСОБА_9 видати неможливо, оскільки архіви тих часів не збереглися.

Згідно до п. 5.15. Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, - визначивши розмір обовязкової частки, нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обовязкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину з законом, а спадкоємцеві за заповітом - свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Таким чином, у звязку з відсутністю свідоцтва про народження ОСОБА_9 (мати спадкоємиці) приватний нотаріус не має можливості встановити коло спадкоємців, які б могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено за життя ОСОБА_7, та відповідно визначити розмір обовязкової частки, що має належати ОСОБА_4, - як наслідок, 01.04.2015 року за №154 ОСОБА_3 було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири.

Факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, яка в свою чергу була донькою ОСОБА_7 не заперечується відповідачами по справі. Обставини викладені в цій позовній заяві підтверджуються матеріалами, доданими до неї.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1233 та 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до п .3. 1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, - якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. ст. 63-64 ЦПК України, - показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності.

Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174,ст.ст. 212,215 ЦПК України, на підставі ст. 328, 1216, 1218,1233, 1236, 1241, 1266,1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3»ї Володимирівни задоволити.

Визнати за ОСОБА_3»єю Володимирівною право власності на 3/8 частини квартири № 62 по вул. Калініна -22 у м. Полтаві в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 20.09.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська