Провадження №2/761/6009/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон», в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі - 10 191,38 грн. та судові витрати у справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 вересня 2014 року о 14.25 год. по вул..Братиславській в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель омега» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням позивача, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 11.11.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. При цьому, його відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Еталон». За таких обставин, позивач вважає, що оскільки відповідальність винуватця ДТП згідно полісу № АС/9992903 - водія автомобіля марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в ПАТ «СК «Еталон» (надалі Відповідач), тому він повинен виплати йому страхове відшкодування, як потерпілій особи від дій водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача. Позивач звертався до відповідача із заявою про настання страхового випадку із наданням документів, але відшкодування не отримав. Оскільки відповідач свої обов»язки не виконує, тому позивач звернулась до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування в сумі - 10 191,38 грн. та судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити. Зазначив, що позивач вчасно звертався через мережу «Інтернет» шляхом направлення електронних листів до відповідача із письмовими заявами про настання страхового випадку та виплату страхового, але відповіді не отримав, тому за захистом свого порушеного права звернувся до суду. Станом на даний час автомобіль відремонтований.

Представник відповідач в судовому засіданні просив в задоволення позову відмовити, оскільки позивача у встановлений законодавством термін до страхової компанії із заявами про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування не звертався і доказів цьому суду не надав.

Суд, дослідивши наявні доводи сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року о 14.25 год. по вул..Братиславській в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель омега» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням позивача, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

За наслідками розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення постановою Деснянського районного суду м.Києва від 11.11.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним за ст.124 КУпАП у вчиненні вказаного ДТП (а.с.6).

Цивільна-правова відповідальність особи, причетної до настання ДТП, застрахована в ПАТ «СК «Еталон» згідно полісу № АС/9992903 від 23.03.2014 року, а саме - водія автомобіля марки «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_3. При цьому, позивачем було надано довідку ДАІ та документи на право керування ним автомобілем, документи, що посвідчують його особу та копію страхового полісу (а.с.6-8).

Згідно висновку №8969 експертного дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_4 зазначено про його пошкодження при ДТП на суму - 10 191,38 грн. (а.с.11-12).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до вимог ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Між тим, за умовами ст.33 п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно ст.33.3 вказаного Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

З аналізу вказаних вимог законодавства вбачається, що позивач повинен був би невідкладно письмово повідомити відповідача про настання страхового випадку із наданням відповідних документів та автомобіль для огляду.

Посилаючись на дотримання вказаних умов законодавства, позивач надав суду заповнений бланк повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.9-10)

Між тим, суд не приймає вказані бланки документів як за належні і допустимі докази виконання позивачем зазначених умов законодавства, оскільки вони не відповідають вимогам до письмових документів та не є доказами в розумінні ст.ст.58,59, 64 ЦПК України.

Зокрема, наведені письмові листи не містять їх підпису та дати складання і доказів їх отримання відповідачем, їх оригінали суду не надані.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача про неможливість ним розшуку ПАТ «СК «Еталон» після вчинення ДТП і направлення вказаних листів до відповідача на його електронну адресу, оскільки доказів цьому також не надано, а адресу відповідача можливо було встановити через мережу «Інтернет» та її вказано у самому полісі винуватця ДТП (а.с.7).

Крім того, вимогами ст.33 вказаного Закону передбачено надання заяви у письмовому вигляді із пакетом документів до відповідача.

Також, позивачем не було надано доказів виконання ним обов»язкових умови для отримання страхового відшкодування, що передбачені ст.35 вищевказаного Закону, якою передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування і до якої відповідно до вимог 35.2. додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Відповідно до вимог ст.37.1.3 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За відсутності доказів звернення позивача до відповідача із заявами про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та вважає зазначені позивачем обставини звернення до відповідача із такими заявами не доведеними.

Згідно вимог ч. 2, 3, 4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущення.

Вимогами ч.2 ст.59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, у зв»язку з неподанням позивачем до суду доказів звернення до відповідача із заявою про настання страхового випадку та неподання заяви про виплату страхового відшкодування із відповідними документами та наявністю підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування з огляду на вимоги ст.37.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 988 ЦК України, ст.22, 33, 35, 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 24-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: