Справа № 127/8933/14-ц Провадження № 22-ц/772/2476/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі:ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8 до Вінницької міської ради, ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_8 звернулися до суду із вказаним позовом, вказували, що земельні ділянки, якими користуються позивачі та ОСОБА_9 є суміжними, мають спільну межу довжиною 30,91 м., поєднані проїздом загального користування, ширина якого обмежена і складає 3,44 метра.

Рішенням Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці площею 0, 272 кв.м. та передано вказану земельну ділянку йому у власність, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія: ВМ 339303.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року Серія ЯБ № 167840, ОСОБА_8 належить на праві власності земельна ділянка, що розташована за адресою м. Вінниця вул. Петровського, 17.

Згідно акту встановлення в натурі меж земельної ділянки по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці від 15.10.2010 року спільна межа від літери А до літери Б збільшена на 1,26 м. В результаті чого проїзд загального користування звужено на 1,26 метра і становить не 3,44 м., а 2,18 метра.

Проїзд є обєктом загального користування і необхідний для належного обслуговування земельних ділянок та будинків побудованих на них. Його звуження приведе до неможливості проїзду до будинку транспорту, спеціальної техніки у випадку виникнення необхідності.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_6, ОСОБА_8 просили:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 та передачі йому земельної ділянки у власність по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці, площею 272 кв.м.

2) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВМ 339303, виданий на імя ОСОБА_9 та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_6, ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позовні вимоги, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,100 га., що розташована за адресою м. Вінниця вул. Петровського, 17, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року серія ЯБ № 167840.

16.10.1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011 року надано ОСОБА_9 у власність земельну ділянку (кадастровий номер :03:018:0175) площею 272 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія: ВМ № 339303 від 23.05.2012 року ОСОБА_9 належить 0,272 га земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03.12.2008 року проведеного інспекцією з контролю за використання та охороною земель Вінницької області факту самовільного зайняття земельної ділянки громадянином ОСОБА_10 не встановлено.

Згідно технічного паспорту на будинок 15 по вул. Петровського у м. Вінниці вбачається, що ОСОБА_9 належить 14/25 вказаного будинку.

Відповідно до висновку №156 судової земельно-технічної експертизи Подільського центру судових експертиз від 24.03.2015 року земельна ділянка ОСОБА_9 кадастровий номер :03:018:0175, яка перебуває у приватній власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №339303 від 23 травня 2012 року накладається на земельну ділянку кадастровий номер :03:018:0127 площею 0,1000 га., яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 167840 від 27 серпня 2009 року перебуває у приватній власності ОСОБА_8 земельна ділянка, що накладається має форму трикутника з розмірами по периметру від т. 1 за годинниковою стрілкою 0,39 м., 0,28 м., 0,21 м.

Також, при дослідженні земельних ділянок за інформацією на електронних носіях, встановлено, що між земельною ділянкою ОСОБА_9 кадастровий номер :03:018:0175, яка перебуває у приватній власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ№339303 від 23 травня 2012 року та земельною ділянкою кадастровий номер :03:018:0127 площею 0,1000 га., яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 167840 від 27 серпня 2009 року перебуває у приватній власності ОСОБА_8 знаходиться земельна ділянка, яка не увійшла до складу державного акта серії ЯМ №339303 від 23 травня 2012 року та державного акту серія ЯЕ№167840 від 27 серпня 2009 року земельна ділянка, що не увійшла до державних актів має форму трикутника з розмірами по периметру від т. 1 за годинниковою стрілкою 0,91м., 2,25м., 2,24м., 0,47м.

У результаті виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_9 ширина проїзду загального користування зменшується на 0,78 м. та становить 2,66м, що не дає можливості ОСОБА_8 використовувати ширину (3,44 м.) проїзду загального користування, яка визначена державним актом ЯЕ№167840 від 27 серпня 2009р. Також зменшена ширина проїзду до 2м. 66см. не буде відповідати вимогам ДБН 360-92. (а.с.133-159)

Рішенням, яке набуло законної сили Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011 року задоволено позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15, відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» згідно якого ОСОБА_9 користується земельною ділянкою 0,272 га, позначену в кадастровому плані - зона №1, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 користується земельною ділянкою площею 0,294 га, позначену в кадастровому плані - зона № 2.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині визнання протиправним та скасування рішення Вінницької міської ради № 715 від 30.03.2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні неправомірні дії з боку Вінницької міської ради, яка діяла на виконання норм чинного законодавства, оскаржуване рішення прийнято в межах наданих повноважень Вінницької міської ради, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 та його скасування, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано жодних доказів недійсності вказаного акту, дана вимога не знайшла свого підтвердження, твердження позивачів ґрунтується лише на припущеннях.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений чч. 6-9 ст. 118 ЗК України.

Згідно з ч. 3 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до положень ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст. ст. 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обовязком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 користуються земельними ділянками, які є суміжними, мають спільну межу довжиною 30,91 м., поєднані проїздом загального користування, ширина якого повинна складати 3,44 метра.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 24 березня 2015 року № 156 у результаті виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_10 ширина проїзду загального користування зменшується на 0,78 м та становить 2,66 м., що не дає можливості ОСОБА_8 використовувати ширину 3,44 м проїзду загального користування, яка визначена державним актом серії ЯЕ№167840 від 27.08.2009 року. Також зменшена ширина проїзду до 2,66 м не буде відповідати вимогам ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, таблиця 7.1 (Ширина смуги 3,0-3,5) (а.с. 150).

У судовому засіданні апеляційного суду колегією суддів оглянуто та досліджено цивільну справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_13, ОСОБА_12, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, зокрема, а.с. 11, 14, 16,18, 35.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011 року встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15, відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК», згідно якого ОСОБА_9 користується земельною ділянкою 0,272 га, позначену в кадастровому плані - зона №1, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 користується земельною ділянкою площею 0,294 га, позначену в кадастровому плані - зона № 2. Вказаним рішенням визначено фактичний порядок користування спірною земельною ділянкою між вказаними співвласниками.

Колегія суддів вважає, що вказане вище рішення Староміського районного суду не має преюдиційного значення під час вирішення спору між сторонами дійсної справи, оскільки суд не приймав рішення про передачу земель у користування чи у власність, а вирішував питання встановлення порядку користування земельною ділянкою, якою сторони користувались на час виникнення спору та на підставі наданих ними документів. Під час дослідження цивільної справи було встановлено, що у ній не має належних містобудівних і землевпорядних документів, які б визначали межі земельної ділянки ОСОБА_9 з привязкою до земель загального користування (проїзду).

При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що в акті обстеження земельної ділянки будинковолодіння по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці, яка належить ОСОБА_9, відсутнє погодження меж із суміжними землевласниками та землекористувачами ОСОБА_8, ОСОБА_14 та Вінницькою міською радою (а.с. 18).

Зазначена обставина вказує на те, що Староміським районним судом не досліджувались правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою ОСОБА_9, а також не досліджувалось питання правомірності користування землями загального користування. Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги у тій частині, що суд першої інстанції невірно оцінив обставини, встановлені рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011 року, внаслідок чого безпідставно поставив під сумнів достовірність встановлених фактів у висновку судової земельно-технічної експертизи від 24 березня 2015 року № 156.

За основним цільовим призначенням відповідно до частини першої статті 19 ЗК України землі України поділяються на певні категорії, в тому числі на землі житлової та громадської забудови.

Статтями 38 і 39 ЗК України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування. Використання таких земель здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що земельні ділянки сторін мають спільну межу 30,91 м., та поєднані проїздом загального користування, ширина якого становить 2,66 м., а не 3,44 м., як зазначено у державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_8, серія ЯЕ №167840 від 27.08.2009 року (а.с. 8 на звороті).

Колегія суддів приходить до висновку, що Вінницька міська рада, виділяючи земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_9 за рахунок земель міської ради, допустила нецільове використання частини земельної ділянки ( 7 м2 проїзду загального користування), внаслідок чого були порушені будівельні норми, державні стандарти і норми, про що зазначено у висновку земельно-технічної експертизи від 24 березня 2015 року № 156, а також порушені права суміжних землевласників, які позбавлені права на безперешкодне користування землями загального користування.

Колегія суддів вважає, що відповідач - Вінницька міська рада - під час затвердження технічної документації із землеустрою порушив межі встановлені планом розташування проїзду відповідно до даних державного земельного кадастру, чим фактично створив позивачам перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою (проїзд загального користування).

За цих підстав колегія суддів приходить до висновку, що рішення Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 та передачі йому земельної ділянки у власність по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці підлягає скасуванню, оскільки прийнято радою в порушення вимог ст.ст.38, 39, 83, 116 і ст.118 ЗК України.

Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 125, частини першої статті 126 ЗК України право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації.

Державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Оскільки колегією суддів встановлено незаконність рішення Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 та передачі йому земельної ділянки у власність, тому Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВМ 339303, виданий на імя ОСОБА_9, також підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 212, 214 ЦПК України неповно дослідив обставини, які мають значення для вирішення даної справи, не встановив характеру спірних правовідносин, не дав належної оцінки наданим доказам, у тому числі і щодо порушення відповідачем права користування позивачами спірним проїздом та дійшов до передчасного висновку про відмову у задоволені позову та про відсутність порушення прав ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_6, ОСОБА_8

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 38, 39, 83, 103, 109, 116, 118, 125, 126, 152, 155 ЗК України, ст.ст.1, 3, 57, 60, 303, 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_6, ОСОБА_8 до Вінницької міської ради, ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_9 та передачі йому земельної ділянки у власність по вул. Петровського, 15, у м. Вінниці, площею 272 кв.м.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВМ 339303, виданий на імя ОСОБА_9.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом вірно :