Справа № 515/1297/15-ц
Провадження № 2/515/1739/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.07.2015 року звернувся до суду в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 з даним позовом, посилаючись на наступні обставини.

18 листопада 2014 року в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_5, яка за життя вчинила заповіт на імя малолітнього сина позивача, згідно якого заповіла йому державний акт на право приватної власності на землю. Після її смерті залишилася земельна ділянка площею 4,21 га, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії РІ №476405, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради.

Цю земельну ділянку малолітній син позивача має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Позивач звернувся до нотаріуса в інтересах сина з приводу прийняття спадщини, але йому було відмовлено з причини невідповідності заповіту вимогам ст.1247 ЦК України, так як в ньому помилково замість земельної ділянки заповідається державний акт на землю.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 сільської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №393474 (а.с.8) ОСОБА_5 померла 18 листопада 2014 року у с.Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається з копії заповіту (а.с.5) від 06 грудня 2007 року, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №476406 заповіла своєму правнуку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії Державного акту на право власності серії РІ №476405 від 23.08.2001 року (а.с.9) вбачається, що земельна ділянка площею 4,21 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належала на праві власності ОСОБА_5.

Відповідно до листа нотаріуса від 09 червня 2015 року (а.с.13) ОСОБА_1, як представнику малолітнього ОСОБА_4, рекомендовано звернутися до судових органів у звязку з тим, що у заповіті, на підставі якого відкрито спадкову справу, заповідається державний акт на землю замість земельної ділянки, чим порушені вимоги ст.1247 Цивільного кодексу України.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 4,21 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала за життя на праві власності ОСОБА_5, а малолітній син позивача є спадкоємцем даного спадкового майна по заповіту. Зазначені недоліки заповіту є лише опискою посадової особи, яка його посвідчувала, тому дійсно не могли залежати від волі спадкодавиці. За таких обставин, суд вважає, що за малолітнім ОСОБА_4 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4,21 га, згідно Державного акту на право власності серії РІ №476405 від 23.08.2001 року, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після смерті ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст.58-60,130,174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1233 ,1235 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 4,21 га, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробницства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку РІ №476405, виданого ОСОБА_3 сільською радою Татарбунарського району Одеської області, 23 серпня 2001 року на імя ОСОБА_5, що померла 18 листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь