У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_11 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Комунальник», треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Ярослава Анатоліївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати недійсними наступні договори: договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 28 березня 2007 року, укладений між ВАТ «Київський верстатобудівний концерн» та ТОВ «Євростиль»; договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 29 жовтня 2007 року, укладений між ВАТ «Київський верстатобудівний концерн» та ТОВ «Євростиль»; договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31 серпня 2010 року, укладений між ВАТ «ВЕРКОН» та

ТОВ «ВК «Комунальник».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що TOB «ВК «Комунальник», придбавши майно, в якому проживають мешканці, в тому числі і позивачі, є правонаступником попереднього власника - ПАТ «ВЕРКОН», а тому має діяти у спосіб та в порядку, передбаченому законодавством для власників гуртожитків, зміна приватного власника будівлі гуртожитку не вплинула на права його мешканців.

Також позивачами не надано доказів на підтвердження факту порушення ТОВ «ВК «Комунальник» визначених житловим законодавством прав мешканців гуртожитку, зокрема, щодо користування жилою площею гуртожитку та доказів порушення санітарних умов і правил щодо проживання у ньому.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суди обґрунтовано виходили із того, що ТОВ «Євростиль» є добросовісним набувачем окремих нежилих приміщень першого та другого поверхів, а позивачі є мешканцями 3-5 поверхів гуртожитку. Набуття ТОВ «Євростиль» у приватну власність нежилих приміщень жодним чином не призвело до порушення прав, свобод чи інтересів позивачів, оскільки вони не проживають і не проживали у нежилих приміщеннях, що на праві власності належать ТОВ «Євростиль».

Отже, враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій вірно вважали, що правовідносини між ТОВ «ВК «Комунальник» і позивачами як мешканцями гуртожитку регулюються нормами житлового законодавства і не мають відношення до ТОВ «Євростиль», а отже немає підстав для визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу недійсними та, враховуючи положення статей 203, 215 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_11 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК «Комунальник», треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляпунова Ярослава Анатоліївна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна