Дата документу 02.03.2015
Справа № 334/550/15-ц
Провадження № 2/334/807/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді МАХІБОРОДА Н.О.

при секретарі Кузьменко О.О.

розглянув у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку та коштів на своє утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі ? частини усіх видів його доходу щомісячно, оскільки добровільно виділяти кошти на утримання дитини та позивачки, відповідач не бажає. На момент розгляду даного позову сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2011 року Ленінським ВРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 828. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З листопада 2014 року сторони фактично разом не проживають, відповідач в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина та позивачки не надає, хоча офіційно працює, має стабільний дохід, тому, має можливість утримувати і дитину і позивачку. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, в той час, як позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, та її єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога на дитину, однак, цих коштів на утримання сина та на своє утримання позивачці не вистачає, тому вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно пояснень адвоката - по причині зайнятості на роботі.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні надав письмові заперечення відповідача, згідно яких він позов визнає частково, проти стягнення з нього коштів на утримання дитини в розмірі ? частини його доходу він не заперечує, однак, просить зменшити суму коштів на утримання позивачки з ? частини до 1/8 частини видів його доходів, оскільки він є студентом контрактної форми навчання в Запорізькому металургійному коледжі ЗДІА, крім того, страждає на хронічне захворювання та здійснює виплати за кредитним договором.

На заперечення відповідача, позивачка пояснила, що кредит відповідач оформив без її згоди і відому, і витратив він ці кредитні кошти на свої власні потреби, а саме на придбання комп'ютерної та оргтехніки, яку відповідач на момент розірвання стосунків забрав собі, а також він забрав собі всі грошові кошти, які були подаровані їм на весілля та які позивачка отримала при народженні дитини, та поклав їх на депозитний рахунок на своє ім'я. Крім того, інформація про захворювання, на яке посилається відповідач, є для неї несподіванкою, оскільки під час сумісного проживання він на здоров'я не скаржився.

Заслухавши пояснення позивачки та адвоката відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 130 ЦПК України, позивачка в судовому засіданні просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні з постановленням судового рішення, адвокат відповідача також не заперечує проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом установлено, що сторони на теперішній час перебувають у нерозірваному шлюбі, зареєстрованому 10.12.2011 року Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 828 /а.с.5/, від якого у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/

Як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час, з листопада 2014 року сторони разом не проживають, дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки, яка не працює у зв'язку із народженням дитини та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною /а.с.26/. Відповідач в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина та позивачки не надає, офіційно працює провідником на ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» ДП «Придніпровська залізниця» /а.с.18/, має стабільний дохід - середньомісячний заробіток 3000 грн., при цьому зобов'язаний та має можливість допомагати позивачці коштами на утримання дитини та самої позивачки, яка одна виховує їх спільну дитину. При цьому адвокат відповідача наполягає на зменшенні розміру коштів на утримання позивачки, посилаючись на те, що відповідач навчається на контрактній формі навчання в Запорізькому металургійному коледжі ЗДІА згідно Договору №5./1-14 від 16.08.2013 р. /а.с.21/та згідно довідки з навчального закладу № 32 від 29.01.2015 р. /а.с.19/, страждає на хронічний простатит, що підтверджується висновком спеціаліста від 06.02.2015р. /а.с.17/, а також, виплачує заборгованість за кредитним договором /а.с.22/.

Однак, судом встановлено, що відповідач почав навчання ще в період проживання з позивачкою, після народження дитини, однак, протягом року це не створювало для нього матеріальних труднощів, та згідно висновку лікаря він страждає на хронічне захворювання, хворіє ним вже тривалий час, і раніше це захворювання не перешкоджало йому створити сім'ю та утримувати дитину та дружину до моменту розірвання відносин з ними. Також, суд враховує пояснення позивачки щодо кредитної заборгованості відповідача, згідно яких - кредит ним було взято на побутові речі в період проживання однією сім'єю з позивачкою, однак все, що було придбано за кредитом, відповідач забрав собі, та користується придбаними речами виключно сам, тому і посилання відповідача на виплату заборгованості за цим кредитом є необґрунтованими. Тому, всі вищевказані заперечення відповідача та його адвоката суд вважає безпідставними, та такими що не можуть вплинути на розмір коштів на утримання позивачки, до того ж, через два місяці дитині виповниться 3 роки та зникнуть правові підстави для виплати суми на утримання позивачки, тому з відповідача мають бути стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, а також кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку, також в сумі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною 3-х років.

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 84, 180 Сімейного Кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального стану сторін.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Махіборода Н. О.