У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мазур Л.М.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д», ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ануфрієв Олександр Володимирович, про визнання договору недійсним, визнання відмови від договору, повернення майна, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 1 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) (далі - ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 16 квітня 2014 року між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» (далі - ТОВ «ТД «Оріон-Д») було укладено договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. та зареєстрований у реєстрі за № № 2757, 2758, відповідно до умов якого продаж майна за домовленістю сторін здійснюється за 682 030 грн, які ТОВ «ТД «Оріон-Д» зобов'язується перерахувати на поточний рахунок позивача протягом трьох місяців із дня підписання договору, але не пізніше 16 липня 2014 року. 31 липня 2014 року ТОВ «ТД «Оріон-Д» відчужило спірну частку нежилого приміщення ОСОБА_3 Посилаючись на те, що зміст зазначеного договору суперечить законодавству, оскільки до ТОВ «ТД «Оріон-Д» не перейшло право власності за укладеним з позивачем договором, останнє не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладення договору з ОСОБА_3, продавцю належало право застави на приміщення, які відчужувались у зв'язку із продажем їх в кредит, просило задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 1 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу 83/100 частки нежилого приміщення - цех літ. «Ш», загальною площею 4 343,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 0,5484 га, кадастровий номер НОМЕР_2, від 31 липня 2014 poку, укладений між ТОВ «ТГ «Оріон-Д» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., зареєстрований у реєстрі правочинів за № 1110. Повернуто 83/100 частки нежилого приміщення - цех літ. «Ш», загальною площею 4 343,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,5484 га, кадастровий номер НОМЕР_2, ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.). Визнано право власності на 83/100 частки нежилого приміщення - цех літ. «Ш», загальною площею 4 343,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 0,5484 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.). В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 16 квітня 2014 року між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» було укладено договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №№ 2757, 2758. Відповідно до п. 1. 1. договору продавець продає, а покупець купує 83/100 частки нежилого приміщення - цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та розташованого на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 0,5484 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу від 31 липня 2014 року ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» відчужило 83/100 частки нежилого приміщення ОСОБА_3, за якою було зареєстровано право власності.

Остання провела відчуження частки набутого нею майна за договором дарування від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_7, а згодом, 26 листопада 2014 року, між учасниками спільної часткової власності на нежитлове приміщення укладено нотаріально посвідчений договір про поділ цього майна відповідно до належних їм часток в ньому.

Задовольняючи позов суди виходили із того, що за укладеним між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» договором купівлі-продажу частка нежитлових приміщень була продана в кредит, оскільки його сторонами визначено, що оплата за придбане майно мала бути проведена протягом трьох місяців з дня підписання договору, але не пізніше 16 липня 2014 року, що вказує на відстрочення платежу.

Пунктом 2. 2. цього договору вчтановлено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 682 030 грн (що буде конвертовано в євро, в еквіваленті на день оплати за курсом НБУ), які покупець зобов'язується перерахувати на поточний рахунок продавця протягом трьох місяців з дня підписання договору, але не пізніше 16 липня 2014 року.

Згідно із ч. 4 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Аналіз змісту вказаних статей дає підстави для висновку, що встановлення сторонами договору купівлі-продажу строку оплати товару, в т. ч. після підписання договору, не може безумовно свідчити, що його предметом є продаж товару в кредит.

Про продаж товару в кредит має бути безпосередньо зазначено в договорі і ця умова, виходячи із положень ст. 694 ЦК України, є істотною, оскільки права і обов'язки сторін такого договору відрізняються від прав та обов'язків сторін договору купівлі-продажу, в якому визначено інший строк оплати товару, ніж передбачений ч. 1 ст. 692 ЦК України.

При вирішенні спору суди вказаних норм матеріального права не врахували, дійшли передчасного висновку про продаж товару позивачем ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» в кредит.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 3. 2 договору купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року право власності у покупця на нерухоме майно виникає після державної реєстрації даного договору в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» зареєструвало за собою право власності на 83/100 частки нежитлового приміщення.

Вказуючи на те, що ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не передавалось відчужене майно за актом прийому-передачі, суди не врахували, що складання між сторонами такого акту встановлено рішенням суду у іншій справі, в якій брали участь ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» (а. с. 114-116 т. 1), електрофотокопія цього акту долучена до матеріалів справи (а. с. 184 т. 1), оригінал якого був наданий для огляду в суді касаційної інстанції.

Тому зроблені в судових рішеннях висновки про те, що на час проведення відчуження спірного майна ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» за договором купівлі-продажу від 31 липня 2014 року ОСОБА_3 воно знаходилось у фактичному володінні та користуванні позивача не можна визнати обґрунтованими.

Вважаючи, що ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не мало права проводити відчуження придбаної у позивача частки нежилого приміщення до проведення оплати за нього, суди не зазначили норми права, якою встановлена така заборона.

Не передбачена відсутність права у покупця на продаж майна і у випадку його набуття ним за договором купівлі-продажу майна в кредит.

Посилаючись на те, що на підставі ч. 6 ст. 694 ЦК України позивачу належало право застави на продане в кредит майно, яке є нерухомим, суди не врахували, що виходячи з положень ст. ст. 3, 4 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту держаної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Чи проводилась така реєстрація іпотеки судами не з'ясовано.

Вирішуючи позов в частині витребування майна з чужого незаконного володіння суди виходили з того, що відчужена ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) частка в нежилому приміщенні вибула з власності останнього поза його волею, тому така вимога підлягає задоволенню.

Однак, суди не врахували, що позивач реалізував своє волевиявлення на проведення відчуження майна шляхом укладення з ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» договору купівлі-продажу, такий недійсним, у зв'язку із його укладенням поза волею продавця, не визнавався, а його розірвання рішенням господарського суду з підстав непроведення покупцем оплати за придбане майно не може свідчити, що воно вибуло з власності продавця не з його волі.

Крім того, ухвалюючи рішення про повернення, а не витребування на користь позивача 83/100 часток нежилого приміщення, суди не вказали хто конкретно з відповідачів має виконати такий обов'язок перед ним.

З огляду на викладене погодитись із ухваленими судами рішеннями щодо наведених в них мотивів задоволення позову неможливо, вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки порушення судами при її розгляді норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення.

З врахуванням того, що доводи касаційної скарги, яка є предметом розгляду, визнані обґрунтованими та колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвалених у справі судових рішень, то, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, підлягає скасуванню ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року постановлена за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 в особі її представника, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Сумської області від 1 квітня 2015 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова Л.М. Мазур Г.І. Мостова М.І. Наумчук