Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/949/15-ц
Провадження по справі № 2/514/326/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря - О.В. Терзі,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом, що належало за життя її батьку ОСОБА_3, померлого 29.09.1992 року, у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Надрічне, вул. Крянгє І., 43, Тарутинського району Одеської області, загальною вартістю 180 542 гривні.

При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Надрічне, вул. Крянгє І., 43, Тарутинського району Одеської області.

Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання також не зявилася. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права про визнання права власності на спадкове майно.

При розгляді справи суд керуються нормами Цивільного Кодексу /1963 року/, так як правовідносини виникли в період дії вищевказаного кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Як, встановлено судом, що спадщина відкрилась в день смерті спадкодавця ОСОБА_3, а саме з 29 вересня 1992 року (а.с.9).

Згідно особистого рахунку № 130 Погосподарській книзі с. Надрічне Тарутинського району Одеської області вбачається, що головою домогосподарства, яке розташоване в с. Надрічне, вул. Крянгє І., 43, Тарутинського району Одеської області був ОСОБА_3, померлий 29.09.1992 року.

За життя ОСОБА_3 склав на імя позивача заповіт, яким заповідав йому все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що на день його смерті буде належати йому (а.с.7).

Заповіт на день смерті спадкодавця ніким не відмінявся і не виправлявся.

Позивач на момент смерті свого батька та до теперішнього часу зареєстрована та мешкає у спадковому будинку ( а.с.18).

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та спадщина згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України (1963 року) належить їй з моменту відкриття спадщини, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком після смерті батька, тобто здійснила дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Відповідно свідоцтва про народження позивач та відповідач у справі є доньками ОСОБА_3, померлого 29.09.1992 року (а.с. 8, 15).

Відповідач відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.16).

При зазначених обставинах суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадковий будинок за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 548, 549 ЦК України (1963 року), п.п. 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Мойсеєвною право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок загальною площею 109,2 кв.м, житловою площею 44,6 кв.м, який складається з: літер «АА1» житловий будинок, літера «Б» - сарай, літера «В» - гараж, літера «Г» - убиральня, літера «Д» - сарай, літера «Е» - сарай, №1-4 дворові споруди, І-ІІ інші споруди, розташований в селі Надрічне по вулиці Крянгє І., № 43, Тарутинського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв