Справа № 184/1410/15-ц
Номер провадження 2/184/477/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Коваля А.М.

за участю секретаря судового засідання - Бринзи Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-03156-170907,-

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2015 року позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 17 вересня 2009 року між ТОВ "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був укладений кредитний договір №002-03156-170907. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №4613 в національній валюті України - гривні, випустив та надав платіжну карту, в подальшому здійснював обслуговування відповідача на умовах викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний. Відповідно до п. 5.2 Договору, договір між сторонами набув чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3 позивач відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000, 00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3 000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається.

Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки,виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання, однак станом на 22.05.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 7315,15 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу.

В судове засідання представник позивача не з'явився. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги він підтримує в повній мірі та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить розглянути цивільну справу без її участі, а також надала суду письмове заперечення проти позовної заяви, яке вона підтримує у повному обсязі. Відповідно до наданого заперечення, ОСОБА_1 підтверджує, що останній раз користувалась коштами позивача у травні 2008 року. На вимогу позивача у січні 2012 року відповідач останній раз повернула грошові кошти в сумі 500 гривень позивачу і після того часу з боку позивача ніяких претензій до неї не пред'являлось, тому відповідач особисто вважала, що більше немає ніякої заборгованості за кредитним договором або банк перестав існувати, так як у м. Орджонікідзе відсутнє відділення даного банку. Згідно до ст. 267 ЦК України відповідач вважає, що в даному випадку сплинули усі строки для звернення позивача до суду про стягнення заборгованості у зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволенні даної позовної заяви.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач порушила вимоги кредитного договору. В зв'язку з чим станом на 22.05.2015 року виникла заборгованість в сумі 7315 грн. 15 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту - 7315 грн. 15 коп.; прострочене тіло кредиту - 0,00грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13 та 17 вересня 2014 року № 6-95цс14 які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості останній платіж по кредитному договору, було здійснено ОСОБА_1 - 27.01.2012 року, у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., а тому моментом виникнення заборгованості є день здійснення відповідачем останнього платежу - 27 січня 2012 року.

Тому строк для звернення до суду позивачем сплинув 27 січня 2015 року, а позивач звернувся з даним позовом тільки 01 липня 2015 року.

Враховуючи наведене та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

Керуючись ст. 58,59,60,20,212,214-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-03156-170907 - відмовити за пропуском строку позовної давності.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2