Справа № 363/1446/15 Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 22-ц/780/4367/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 03.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Лащенка В.Д., Кашперської Т.Ц.

при секретарі: Якимчук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії та постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року скаржник ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулося до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.11.2014 року, обґрунтовуючи її тим, що 29.06.2010 року Вишгородським районним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01.07.2014 року банком направлено до відділу ДВС Вишгородського РУЮ поштовою кореспонденцією заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа. 28.11.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського РУЮ Полінським Б.А. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вважає винесену постанову про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх дій щодо пошуку майна боржника, оскаржувана постанова винесена передчасно. Крім того, зазначає, що оскаржувану постанову державний виконавець не направив стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, чим порушив права заявника. У зв'язку з цим просить визнати дії державного виконавця щодо не надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа рекомендованим листом та дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану незаконними та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Вишгородського РУЮ Полінського Б.А. про повернення виконавчого документа від 28 листопада 2014 року та зобов'язати державного виконавця провести всі виконавчі дії з виконання рішення суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року відмовлено в задоволені скарги.

У апеляційній скарзі скаржник ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що судом не було досліджено матеріали виконавчого провадження, порядок витребування, яких передбачений ст. 88 ЗУ «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що скарга заявлена не правомірно, оскільки державний виконавець правомірно виніс постанову 28 листопада 2014 року про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №44020355, останнім вжиті всі можливі заходи для примусового виконання рішення, проведені всі дії для виявлення майна боржника та у зв'язку з відсутністю цього майна повернуто виконавчий лист стягувачу, крім того заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, державним виконавцем порушені вимоги ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не направлена стягувачу рекомендованим листом та які права заявника були порушені внаслідок таких дій.

Однак такі висновки суду не відповідають вимогам законодавства та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що скаржник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України та просив визнати дії державного виконавця Полінського Б.А. відділу ДВС Вишгородського РУЮ про не надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа - неправомірними, визнати дії державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 28.11.2014 року ВП №44020355 та зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії з виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2010 року №2-1557/2010.

На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2010 року видано виконавчий лист № 2-1557/2010 від 18.01.2011, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11602,70 грн.

28.1.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського РУЮ Полінським Б.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавчого листа № №2-1557/2010 від 18.01.2011 року, у зв'язку з тим, що майна, що належить боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу в межах суми боргу не виявлено. (а.с.6).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Разом з цим оцінки доказів ухвала суду першої інстанції взагалі не містить.

Суд першої інстанції при розгляді скарги не перевірив, чи є обґрунтованими доводи скаржника, чи відповідають вимогам закону оскаржувані дії та рішення державного виконавця, не витребував та не дослідив матеріали виконавчого провадження, не досліджено жодних документів які б свідчили на обставини, що викладенні в оскаржуваній ухвалі, а тому прийшов до передчасного висновку про те, що державний виконавець виніс правомірну оскаржувану постанову.

Крім того суд першої інстанції в порушення вимог ст.386 ЦПК України розглянув скаргу у відсутності заявника та державного виконавця.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволені скарги, без додержання зазначених норм процесуального права та встановленого законом порядку для їх вирішення, постановив незаконну оскаржувану ухвалу.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також порушення норм процесуального права при її постановленні на думку колегії суллів, знайшли частково своє підтвердження при розгляді справи, а відтак, апеляційну скаргу, необхідно задовольнити частково, ухвалу - скасувати у відповідності до положень ст. 312 ЦПК України і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 25 травня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий:

Судді: