АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2186/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 41 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ «Сладкарниця» на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року по справі за позовом ТОВ «Сладкарниця» до голови Черкаської міської ради ОСОБА_7 про захист ділової репутації,-

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Сладкарниця» звернулось до суду з позовом до голови Черкаської міської ради ОСОБА_7 про захист ділової репутації, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.02.2015 року в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог», що транслювалась на каналі ТОВ «Телерадіокомпанія ВІККА», голова Черкаської міської ради ОСОБА_7 надав інтервю щодо актуальних подій, що відбувалися в м. Черкаси. У своєму інтервю, на запитання ведучого у даному інтервю відповідач зазначив, що підприємець ОСОБА_8 збанкрутував та змушений був за борги віддати «Сладкарницю», віддати «Бізнес-гранди», магазини свої «Гранди». Вони всі уже вилучені за борги.

25.03.2015 року в прямому ефірі передачі «У фокусі подій», що транслювалась на каналі Черкаської обласної державної телерадіокомпанії «Рось» ОСОБА_7 надав інтервю, в якому зазначив, що зробити кондитерську це ідея ОСОБА_9

Позивач стверджує, що вищевказана інформація не правдива та просив суд визнати недостовірною інформацію відносно ТОВ «Сладарниця», поширену відповідачем в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог» 20.02.2015 року та в прямому ефірі «У фокусі подій», що транслювалась на каналі Черкаської обласної державної телерадіокомпанії «Рось» 25.03.2015 р. Зобовязати відповідача не пізніше наступного дня після набрання рішенням законної сили, спростувати інформацію вказану в попередньому пункті шляхом публічного виступу в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог» із зазначенням такого тексту : «Прошу вважати інформацію, яка була мною висловлена 20.02.2015 р. в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог» та в прямому ефірі «У фокусі подій», що транслювалась 25.03.2015 р. щодо ТОВ «Сладкарниця» недостовірною. Я, як міський голова не мав права публічно, в прямому ефірі висловлювати інформацію яка підриває ділову репутацію ТОВ «Сладкарниця», є недостовірною та неправдивою, що не базується на фактичних обставинах і є лише моїми особистими домислами».

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року позов ТОВ «Сладкарниця» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ТОВ «Сладкарниця» подав апеляційну скаргу, вважаючи, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не повністю ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач в своїх висловлюванням ніяким чином не завдав позивачу шкоди стосовно їх ділової репутації, оскільки інформація стосувалась безпосередньо ОСОБА_8, як фізичної особи.

Проте погодитись повністю з такими висновками суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що 20.02.2015 року в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог», що транслювалась на каналі ТОВ «Телерадіокомпанія ВІККА», ОСОБА_7, міський голова м. Черкаси, надав інтервю щодо актуальних подій, що відбувалися в м. Черкаси і які він бачить як громадянин. У своєму інтервю, на запитання ведучого у даній програмі відповідач зазначив, що підприємець ОСОБА_8 повністю збанкрутував та змушений був за борги віддати «Сладкарницю», віддати «Бізнес-гранди», магазини свої «Гранди» Всі зазначені обєкти вилучені за борги. Також 25.03.2015 року в прямому ефірі передачі «У фокусі подій», що транслювалась на каналі Черкаської обласної державної телерадіокомпанії «Рось», ОСОБА_7 надав інтервю, в якому зазначив, ідея зробити кондитерську належить ОСОБА_9, а цю ідею ОСОБА_8 підгледів у м. Києві, а оскільки він невдалий і всі його бізнеси виявились провальними, і він виявився банкротом, в тому числі і сьогодні ми замість «Сладкарниці» маємо «Сбербанк Росії».

Виходячи із змісту зазначених інтервю вбачається, що ОСОБА_7 відніс кафе «Сладкарниця» до бізнесу ОСОБА_8 та зазначив, що кафе «Сладкарниця» віддана за борги ОСОБА_8

Відповідно до ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст. 5 Закону України "Про інформацію").

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію").

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 1 статті 94 ЦК України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення , наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;. в) поширення недостовірної інформації, тобто такої яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під діловою репутацією розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Стаття 9 Закону України «Про інформацію» передбачає право громадян України, юридичних осіб і державних органів мати право на інформацію, що передбачає вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною.

Згідно ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ст. 34 ГК України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Так як ОСОБА_7 була розповсюджена неправдива, неточна та неповна інформація відносно юридичної особи ТОВ «Сладкарниця» про її власника та про господарську діяльність, що може завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання, то така інформація є недостовірною та підлягає до спростування. В суді першої інстанції позивач надав реєстраційні документи ТОВ «Сладкарниця», із яких вбачається що ОСОБА_8 не має ніякого відношення до товариства, так як не значиться в засновниках чи акціонерах товариства, не є його кінцевим беніфіціаром чи підписантом, а передача частини приміщень ТОВ «Сладкарниця» в оренду «Сбербанку Росії» є однією із форм підприємницької діяльності, яка передбачена в установчих документах товариства.

Разом з тим, ОСОБА_7 не доведено ті твердження, які він оприлюднив.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (ч. 6 ст. 277 ЦК України).

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Судом першої інстанції неповно було зясовано обставини, що мають значення для справи, та зроблено помилковий висновок, що твердження ОСОБА_7 відносно ТОВ «Сладкарниця» являються оціночними судженнями.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Висловлювання ОСОБА_7 відносно ТОВ «Сладкарниця» таким критеріям не відповідає.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Сладкарниця» підлягають до задоволення.

Рішення суду першої інстанції переглядається у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, ОСОБА_7 рішення суду не оскаржувалось і заперечення на апеляційну скаргу не подавались.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Сладкарниця» на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року задоволити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ТОВ «Сладкарниця» до ОСОБА_7 про захист ділової репутації задоволити.

Визнати недостовірною інформацію відносно ТОВ «Сладкарниця», поширену ОСОБА_7, головою Черкаської міської ради, в прямому ефірі передачі «Відкритий діалог», що транслювалась на каналі ТОВ «Телерадіокомпанія «ВІККА» 20.02.2015 року та в прямому ефірі «У фокусі подій», що транслювалась на каналі Черкаської обласної державної телерадіокомпанії «Рось» 25.03.2015 року.

Зобовязати голову Черкаської міської ради ОСОБА_7 не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану ОСОБА_7 що ТОВ «Сладкарниця» не є підприємством ОСОБА_8, що ТОВ «Сладкарниця» не віддавалась за борги, а лише частково перепрофілювала свою діяльність відповідно до установчих документів.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :