Номер провадження: 22-ц/785/8148/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков С.М.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Дрішлюка А.І., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Ізмаїльська міська рада, про встановлення меж земельних ділянок та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Ізмаїльська міська рада, про усунення перешкод, відновлення меж земельних ділянок та знесення самочинних споруд за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, які неодноразово уточнював та остаточно просив встановити межі земельних ділянок по АДРЕСА_3, що знаходяться в його користуванні та ОСОБА_3 за порядком користування, що склався між сторонами, залишити межі в тому вигляді, в якому вони існують на даний час.

При цьому він посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1975 року йому належить 9/20 частин житлового будинку по АДРЕСА_2, яка згодом була перенумерована на №50.

Рішенням народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 15 травня 1975 року було вирішено спір щодо користування земельною ділянкою. Після цього рішення він не порушував межі, між ними склався такий порядок, який існує на даний час і просив його встановити рішенням суду.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, який неодноразово уточнював та просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 786 кв.м. по АДРЕСА_1, виділеною рішенням суду від 15 травня 1975 року, відновити межі між земельними ділянками, виділеними рішенням народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 15 травня 1975 року відповідно до додатку № 8 до судової будівельно-технічної експертизи № 48/47-2013 від 04 вересня 2014 року, знести та затампонувати самочинно встановлену вбиральню літ. «Д», прибрати навіс, накритий азбестоцементними листами, звіс якого влаштований з літ. «В» в бік його земельної ділянки та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

При цьому він посилався на те, що підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 1974 року йому належить 11/20 частин житлового будинку по АДРЕСА_1. Рішенням народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 15 травня 1975 року йому в конкретне користування було виділено земельну ділянку площею 786 кв.м., ОСОБА_5 /тепер ОСОБА_2./ - 1177 кв.м..

Однак відповідач самочинно пересунув межі земельної ділянки в його бік шляхом встановлення паркану, також спорудив вбиральню літ. «Д» на межі, влаштував навіс в бік його земельної ділянки, в результаті чого атмосферні опади потрапляють на його земельну ділянку.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ізмаїльська міська рада, про встановлення меж земельних ділянок відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ізмаїльська міська рада, про усунення перешкод, відновлення меж земельних ділянок та знесення самочинних споруд задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельною ділянкою площею 786 кв.м. по АДРЕСА_1, виділеною рішенням суду від 15 травня 1975 року.

Зобов'язано ОСОБА_2 відновити межі між земельними ділянками, виділеними рішенням народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 15 травня 1975 року відповідно до додатку № 8 до судової будівельно-технічної експертизи № 48/47-2013 від 04 вересня 2014 року, а саме: виконати винос в натуру визначених складеною КП «Ізмаїльське МБТІ» схемою поворотних точок лінії поділу земельної ділянки за наступним описом: від точки 8 (встановлюється на лінії огорожі по фасадній межі з боку АДРЕСА_4 на відстані 17,01 м від північно-східного кута будівлі літ. «И» та на відстані 6,41 м від південно-східного кута будівлі літ. «Е») до точки 6 (встановлюється на зовнішній площині південної стіни будівлі літ. «В» (раніше літ. «А») на відстані 9,10 м від південно-східного кута цієї будівлі) - 13,16 м; від точки 6 по осьовій лінії стіни, яка відділяла приміщення № 4 від приміщень № 1 та № 3 до точки 1 (встановлюється на зовнішній площині північної стіни будівлі літ. «В» (раніше літ. «А») на відстані 9,10 м від її північно-східного кута) - 5,44 м; від точки 1 перпендикулярно північній стіні будівлі літ. «В» (раніше літ. «А») в північному напрямі до точки 2 - 1,0 м; далі поворот вправо паралельно зовнішній площині північної стіни будівлі літ. «В» (раніше літ. «А») на відстані 1,0 м від неї до точки 3 (встановлюється на відстані 12,57 м від північно-західного кута прибудови літ. «Б1») - 15,33 м; в точці 3 поворот вліво до точки 4 (встановлюється на відстані 24,06 м від північно-східного кута будівлі літ. «А») - 3,0 м; від точки 4 до точки 5 (встановлюється на відстані 21,76 м від північно-східного кута будівлі літ. «А» та на відстані 20,61 м від північно-західного кута будівлі літ. «Б1» на відстані 24,90 м від північно-східного кута будівлі літ. «Б1») - 10,50 м; від точки 5 продовжити до перетину з лінією фактичної правої бокової межі до точки 8 - 0,49 м (графічно зображено у додатку № 8).

Зобов'язано ОСОБА_2 знести та затампонувати самочинно встановлену вбиральню літ. «Д».

Зобов'язано ОСОБА_2 прибрати навіс, накритий азбестоцементними листами, звіс якого влаштований з літ. «В» в бік земельної ділянки ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2568 гривень 75 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по суті його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 належить 9/20 частин будинку АДРЕСА_1. Власником 11/20 частин цього домоволодіння є ОСОБА_3

Домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 1898 кв.м.., яка знаходиться в користуванні власників будинку, тобто сторін в справі.

Рішенням народного суду Ізмаїльського району Одеської області від 15 травня 1975 року вирішено порядок користування вказаною земельною ділянкою та ОСОБА_5 / тепер ОСОБА_2./ виділено в користування земельну ділянку площею 1177 кв.м., в тому числі по нормі 410 кв.м., надлишки 767 кв.м.

Цим же судовим рішенням ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку по нормі площею 500 кв.м., надлишки - 286 кв.м.

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 1099 від 18 листопада 1997 року ОСОБА_3 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0786 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Оскільки рішенням суду від 15 травня 1975 року встановлено порядок користування спірною земельною ділянкою, рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 1099 від 1997 року ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0,0786 га по АДРЕСА_1, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про встановлення нових меж спірної земельної ділянки.

Посилання апеляційної скарги на те, що порядок користування спірною земельною ділянкою вирішувався рішенням суду від 15 травня 1975 року, а ОСОБА_2 став власником 9/20 частини домоволодіння 30 червня 1975 року, не може бути підставою для задоволення його позову, оскільки встановлений порядок користування між співвласниками є обов»язковим і для нового співвласника.

Фактично своєю апеляційною скаргою ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду від 15 травня 1975 року та рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 1099 від 18 листопада 1997 року про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, з межами якої він не погоджується. Однак у встановленому законом порядку ОСОБА_2 не оскаржив рішення виконкому.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк