№ 207/2441/15-ц
№ 2/207/1179/15
23 липня 2015 року Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Юрченко І.М.
при секретарі: Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації,
Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона є власницею будинку № 51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Даний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 03 січня 2006 року.
В даному будинку зареєстрована ОСОБА_2, 22.01.1985р.н.
З 2006 року і по теперішній час в будинку №51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 не проживає, її речі в квартирі відсутні. Перешкод у користуванні будинком відповідачу ніхто не чинить. Причина відсутності відповідача повязана з тим, що вона знайшла собі інше місце проживання за іншою, невідомою позивачу адресою, покинувши місце проживання за реєстрацією.
На підставі зазначеного позивач просив визнати ОСОБА_2, 22.01.1985р.н. такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку №51 по вул. Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням - будинком №51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, 22.01.1985р.н. в будинку №51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути дану справу за його відсутністю. На позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судовому засіданні була відсутня. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідач заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без їхнього представника згідно з нормами чинного законодавства.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що будинок № 51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області належить ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за законом від 03 січня 2006 року (ар.с.8) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (ар.с.9).
Згідно з актом від 07.07.2015р. та довідкою від 05.06.2015р. Квартального комітету №4 с.м.т. Карнаухівка міста Дніпродзержинська (ар.с.23-24) в будинку № 51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована, але не мешкає з 2006 року та особистих речей по даній адресі не має.
Факт реєстрації відповідачки у будинку позивачки також підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 19.06.2015 року (ар.с.18).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаному будинку понад року при відсутності поважної причини.
Тому, в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом позов підлягає задоволенню .
Однак вимоги позивачки щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, так як вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням згідно з нормами житлового і цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України).
Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.
Керуючись ст.ст. 10,11,31,60, 131, 209, 212-215, 218, 224-228, 292,294 ЦПК України, ст. 405 ЦК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 втратившою право користування житловим приміщенням в будинку № 51 по вул.Чапаєва у с.Карнаухівка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити рішення на загальних підставах шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня отримання його копії апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.