справа №489/2805/15-ц
номер провадження 2/489/1661/15
Рішення Іменем України

20 травня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

представника відповідача - ВДВС Чмих Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС), ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

У обґрунтування позову вказав, що відповідно до укладеного договору № DN80AM03110017 від 18.07.2007 ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 31010,20 дол. США зі сплатою 9,96% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 17.07.2014. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави рухомого майна від 18.07.2007, за яким позичальник надав в заставу автомобіль SKODA, модель: Fabia Classic, рік випуску: 2007, тип: ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У відношенні вказаного автомобілю існує арешт, накладений державним виконавцем Ленінського ВДВС за №1896966 від 10.07.2008, який зазначений в базах даних ВРЕО ОДАІ УМВС України в Миколаївській області.

Так як право застави у позивача виникло раніше, а розмір заборгованості позичальника перед банком значно перевищує вартість автомобілю, позивач просить звільнити майно з-під арешту.

У письмовій заяві просив розглядати справу за відсутності його представника та задовольнити вимоги.

Представник відповідача - Ленінського ВДВС в задоволенні позову просила відмовити через відсутність виконавчого провадження на яке вказує позивач.

Інший відповідач в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно до укладеного договору № DN80AM03110017 від 18.07.2007 ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 31010,20 дол. США зі сплатою 9,96 процентів на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 17.07.2014.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави рухомого майна від 18.07.2007, за яким ОСОБА_2 передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль SKODA, модель: Fabia Classic, рік випуску: 2007, тип: ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_1.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.04.2015 № 46873663 заставу автомобіля зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 24.07.2007 за № 5352162.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30.07.2012 по справі № 1622/7233/12 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2. по кредитному договору № DN80AM03110017 від 18.07.2007 в сумі 57546,27 дол.США звернуте стягнення на автомобіль відповідача.

Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 27.04.2015 підтверджується, що обтяження на спірний автомобіль накладено державним виконавцем Ленінського ВДВС на підставі постанови від 27.09.2012. Інші обтяження до цієї дати в Державному реєстрі відсутні.

У позові вказано про арешт державного виконавця Ленінського ВДВС за №1896966 від 10.07.2008, який значиться в базі даних ВРЕО ОДАІ УМВС України в Миколаївській області.

Представник Ленінського ВДВС пояснила, що виконавче провадження за номером вказаним номером у Відділі не заводилося. Крім того, станом на 2008 рік обтяження державного виконавця підлягали обов'язковій державній реєстрації, що також відсутнє.

Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 52 Закону України «про виконавче провадження», у редакції на момент виникнення спірних правовідносин» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Згідно положень статі 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави.

Статтею 11 Закону України Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями статі 15 наведеного Закону обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона постидається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин обтяження рухоме майно підлягало обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі, до якого запис за поданням державного виконавця в установленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» порядку не вносився, виконавче провадження з приводу примусового виконання рішення з яким пов'язане накладення спірного арешту Ленінським ВДВС не заводилося, відповідно вимоги пред'явлено до неналежного відповідача.

Так як матеріально-правові вимог до іншого відповідача не заявлено, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60-62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 21.05.2015.