Номер провадження: 22-ц/785/3374/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 березня 2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 25.04.2013, укладеного між сторонами. Визнано право власності за ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2, який участі у справі не приймав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, зазначивши, що суд вирішив його права та обов'язки, оскільки раніше між ним та ОСОБА_4 існував спір щодо стягнення грошового боргу та в рамках вказаної справи на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт у якості забезпечення позову. Доводи про порушення судом норм матеріального права апеляційна скарга не містить. На підставі зазначеного просив скасувати оскаржуване судове рішення, в позові ОСОБА_3 відмовити, залучити його до участі у справі у якості третьої особи.

Проте вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України, право на апеляційне оскарження надане сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 25.04.2013, укладеного між ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Визнано право власності за ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Підставою для ухвалення зазначеного рішення стало встановлення судом факту укладення між сторонами удаваного правочину - договору дарування даної квартири, оскільки фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань.

ОСОБА_2 стороною оспорюваного договору дарування не був, майнових прав на вказане нерухоме майно у будь-якій інший спосіб не набував.

Крім того, квартира АДРЕСА_1 також не була предметом спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення грошового боргу.

Встановлені обставини підтверджується змістом апеляційної скарги.

Отже доводи ОСОБА_2 про те, що вказаним судовим рішенням вирішено його права та обов'язки з посиланням на те, що між ним та ОСОБА_4 існував інший спір щодо стягнення грошового боргу, в рамках розгляду якого на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт у якості забезпечення позову є безпідставними. Оскаржуваним судовим рішенням питання про права та обов'язки ОСОБА_2 не вирішувалося, при цьому заявника не позбавлено права на стягнення грошового боргу з ОСОБА_4 у будь-який інший спосіб передбачений чинним законодавством. Доводи про порушення судом норм матеріального права апеляційна скарга не містить.

Крім того, посилання заявника на залучення його до участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції не ґрунтуються на законі, оскільки цивільно-процесуальним законодавством не передбачено залучення особи у якості сторони на стадії апеляційного провадження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при подані апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі за такою скаргою.

Ураховуючи встановлене, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року.

Керуючись ст. 292 ЦПК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку",

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду

Одеської області

О.Г.Журавльов