Дата документу 31.08.2015 Справа № 334/1213/15-ц
Провадження № 2/334/1050/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», 3-я особа Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ про зняття арешту з житла,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, зазначивши, що їм та відповідачу ОСОБА_3, який є їх сином, на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтв про право власності на житло НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району належать житлові приміщення - кімнати НОМЕР_3, НОМЕР_4 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з необхідністю продажу житла у гуртожитку, на початку 2015 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали витяги НОМЕР_5 від 12.01.2015 року та НОМЕР_6 від 12.01.2015 року, з яких стало відомо , що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містяться відповідні записи про накладення арешту на кімнати НОМЕР_3, № НОМЕР_4 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

Записи внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі постанови Ленінського ВДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП38134966 від 22.10.2013 р.

Згідно вказаних записів арешт нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності позивачів та відповідача ОСОБА_3, був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 р. укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 р.

Вказують, що вони не є стороною в кредитному договорі, договорах поруки, іпотеки та не надавали згоди на їх укладення ОСОБА_3, рівно як і на розпорядження ним майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності.

Вважають, що на належне їм майно арешт накладений безпідставно, чим порушені їх майнові права щодо розпорядження власністю.

Просять скасувати арешт з нерухомого майна - кімнати № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна і накладений постановами Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ № ВП 37134966 від 22.10.13 та № 21823406 від 11.10.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Під час слухання справи уточнили позовні вимоги та доповнили позов вимогою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 11.10.2010р. за № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, НОМЕР_10 про арешт нерухомого майна - кімнат № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивачів-адвокат Резніченко О.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала письмові пояснення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник ТОВ «Кредекс Фінанс» проти позовних вимог заперечує з підстав, вказаних в запереченнях до позову.

Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи на розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.2. ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України закріплено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтв про право власності на житло НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району належать житлові приміщення - кімнати НОМЕР_3, НОМЕР_4 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2010 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 71278 грн.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт на все майно боржника - відповідача ОСОБА_3 накладений постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 11.10.2010 р., а згодом постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 22.10.2013 р.

Згідно вказаних записів арешт нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності позивачів та відповідача ОСОБА_3, був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 р. укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 р.

Ані позивач ОСОБА_1, ані позивач ОСОБА_2 не є стороною кредитного договору, не є стороною договору поруки і не є стороною виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, , що на підставі повторної заяви стягувача 13.02.2014 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке досі триває.

За виконавчим листом, наданим кредитором, державний виконавець відкриває провадження з виконання рішення суду і, за відсутності іншого майна у боржника, має звернутись до суду про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності і виділу її в натурі, що передбачено ст.. 379 ЦПК України.

Але в порушення даної норми третя особа за період часу майже півтора року з 13.02.2014 року ( дата відкриття виконавчого провадження) і станом на час розгляду справи, будучи обізнаним про наявність справи на розгляді в Ленінському районному суді м.Запоріжжя та наявності незакінченого виконавчого провадження не вчинила жодних дій з виділу частки боржника в натурі і звернення стягненні на неї з метою захисту майнових інтересів інших співвласників житла.

В свою чергу, ТОВ «Кредекс Фінанс», як кредитор, за весь період часу також мав змогу, ґрунтуючись на положеннях ст. 371 ЦКУ, заявити вимоги щодо виділення частки боржника - ОСОБА_3 із спільного майна в натурі для звернення стягнення на саме неї.

Але ні в процесі виконавчого провадження, ні в ході розгляду справи судом ТОВ «Кредекс Фінанс», не зробив цього.

Відповідно до статті 371 ЦК України передбачає, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивачів, про те, відповідачами та третьою особою не дотримано вищевказаних вимог закону, що призвело до тривалого порушення права власності позивачів на нерухоме майно, яке повинно бути відновлено шляхом зняття арешту з цього майна з подальшим виключення записів про заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 321, ч.2 369, 391 ЦК України, ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 3, 15, 119, 120 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна - кімнати № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна і накладений постановами Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ № ВП 37134966 від 22.10.13 та № 21823406 від 11.10.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 11.10.2010р. за № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, НОМЕР_10 про арешт нерухомого майна - кімнат № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Колесник С. Г.