Справа № 182/7760/14-ц
Провадження № 2/0182/882/2015
29.01.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Рунчевої О.В.
при секретарі: Снєгульській В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання втратившим право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на наступні обставини.
Їй на праві особистої приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2, де вона і мешкає на теперішній час. За даною адресою зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2.
1/3 частину вищевказаного житлового будинку позивач успадкувала після смерті матері на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.07.2010 року. Колишнім власником 2/3 частин будинку була сестра позивача.
Після смерті матері, позивач придбала та подарувала сестрі квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_3, у свою чергу, цього ж дня подарувала їй 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2.
Згідно їх домовленості, після укладення договору дарування спірного будинку, її сестра разом з дітьми мали знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до п.9 договору, дарувальник засвідчив, що членів сім'ї-малолітніх та неповнолітніх дітей, які б мали право проживання та користування у відчужуваній частині житлового будинку немає.
Однак, до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 залишається зареєстрованим в належному позивачу будинку, хоча не проживає в ньому більше трьох років, його речі відсутні, про що головою квартального комітету було складено відповідний акт. Фактично сестра разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1.
Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Вона змушена самостійно нести додаткові витрати з утримання будинку та оплати комунальних послуг. На її неодноразові звернення з вимогою знятися з реєстраційного обліку відповідач не реагує.
Оскільки відповідач не є членом її сім'ї, то з припиненням права власності ОСОБА_3 на частину спірного житлового будинку відповідач втратив право користування ним та створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні майном фактом своєї реєстрації.
На підставі викладеного просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_2. Усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2, шляхом зняття з реєстраційного обліку за даною адресою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач у судове засідання з'явилась, на адресу суду надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи Нікопольського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що Відповідачі у її будинку не проживають, вони в відповідності з ст.71, ст. 72, ст. 163, ст. 168, Житлового Кодексу України можуть бути визнані такими, що втратили право користування житлом.
Відповідно до п.34 Постанови ПВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Як було встановлено судом, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2.
1/3 частину житлового будинку позивач успадкувала після смерті матері на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.07.2010 року та 2/3 частини на підставі договору дарування від 07.03.2012 року від сестри ОСОБА_3.(а.с.9,10,13).
Згідно їх домовленості, після укладення договору дарування спірного будинку, сестра позивача разом з дітьми мали знятися з реєстраційного обліку.
Відповідно до п.9 договору, дарувальник засвідчив, що членів сім'ї-малолітніх та неповнолітніх дітей, які б мали право проживання та користування у відчужуваній частині житлового будинку немає. (а.с.13).
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно знялися з реєстраційного обліку у спірному житловому будинку.
ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку, однак не проживає в даному будинку більше трьох років і його особистих речей у будинку не має, що підтверджується Актом обстеження будинку АДРЕСА_2 (а.с.7-8).
Фактично відповідач більше 6 місяців, тобто з дня вибуття не проживає і не користуються житловим приміщенням за місцем реєстрації, не виконує свої зобов'язання по оплаті комунальних послуг, не підтримує приміщення в належному стані.
Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Вона змушена самостійно нести додаткові витрати з утримання будинку та оплати комунальних послуг. На її неодноразові звернення з вимогою знятися з реєстраційного обліку відповідач не реагує.
Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, то з припиненням права власності ОСОБА_3 на частину спірного житлового будинку відповідач втратив право користування ним та створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні майном фактом своєї реєстрації.
Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створють позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 317,321, 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання втратившим право користування житловим будинком та усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_2.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом знятя з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: О. В. Рунчева