У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:представника ПАТ КБ „ПриватБанк" Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи" до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк", управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про зняття арешту з заставного майна, третя особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково. Знято арешт та заборону відчуження з автомобіля FUKA000_VAZ_ZAZ_Zaporog, модель ВАЗ-210934-20, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1596, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, які накладені постановами Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 08.11.2012 ВП №35124538, від 28.11.2012 ВП №35517769, від 14.02.2014 ВП №42099963, від 17.09.2009 б/н, від 17.02.2012 б/н, від 02.04.2009 б/н. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що зняття арешту та заборони відчуження автомобіля порушує права апелянта як стягувача заборгованості ОСОБА_6, який має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі вимоги №Ф-1698 від 02.10.2012 року на суму 4010,30 грн. Апелянт зазначає, що заборгованість перед управлінням на підставі вимоги №Ф-1698 від 02.10.2012 року є непогашеною станом на час розгляду справи в судовому порядку, що суттєво впливає на наповнення бюджету Пенсійного фонду України та порушує права управління щодо стягнення заборгованості, оскільки за рахунок коштів від реалізації майна боржника ОСОБА_6 можливо погасити заборгованість перед управлінням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ „ПриватБанк" Рожка С.М., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2007 між ТОВ „ПростоФінанс" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №7, відповідно до умов якого ТОВ „ПростоФінанс" надав ОСОБА_6 кредит у сумі 39950,00 грн. з цільовим призначенням кредиту - на придбання транспортного засобу марки FUKA000_VAZ_ZAZ_Zaporog, модель ВАЗ-210934-20, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1596, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.9-14).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 26.10.2007 між ТОВ „ПростоФінанс" та ОСОБА_6 було укладено договір застави транспортного засобу №7, відповідно до якого предметом застави виступає: транспортний засіб марки FUKA000_VAZ_ZAZ_Zaporog, модель ВАЗ-210934-20, рік випуску 2007, об'єм двигуна 1596, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.15-19).

Виходячи із змісту ст.ст.512,514 ЦК України, кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі, за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов"язанні пов"язана з тим, що попередні учасники зобов"язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов"язки переходять до суб"єктів, які їх замінюють.

18.05.2012 між ТОВ „ПростоФінанс" та ТОВ „Кредитні ініціативи" укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, внаслідок укладення якого відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ „Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора (стягувача) (а.с.23-32).

Таким чином, внаслідок укладення вказаного Договору купівлі - продажу, до ТОВ „Кредитні ініціативи" (яке набуло статусу нового кредитора) перейшло в повному обсязі право вимоги за договором застави, від 26.10.2007 року, який є забезпеченням належного виконання позичальником зобов"язань за зазначеним кредитним договором №7.

08.11.2012 року Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35124538, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 (а.с.37).

28.11.2012 року Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35517769, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 (а.с.38).

14.02.2014 року Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 42099963, згідно якої накладено арешт на все рухоме майно, що належить ОСОБА_6 (а.с.39).

Як вбачається з копій карток арешту транспортного засобу марки, моделі ВАЗ-210934-20, шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, постановами Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ від 17.09.2009 року, від 17.02.2012 року, від 02.04.2009 року накладено арешт на вищезазначений заставний автомобіль, що належить ОСОБА_6 (а.с.40-41).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що за наявності арешту, накладеного на заставне майно порушуються права позивача як заставодержателя, оскільки наявність арештів унеможливлює здійснення позивачем реалізації цього майна. Відмовляючи в задоволенні вимог про скасування у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних записів щодо арешту автомобіля, суд першої інстанції зазначив, що ця позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняте рішення суду про зняття арешту з автомобіля є підставою для скасування відповідних записів у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тому на момент винесення рішення додатково зобов'язувати вчинити ці дії немає потреби.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції є вірними, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України основним правом заставодержателя - кредитора, є право отримати задоволення з вартості заставленого майна у разі невиконання боржником(заставодавцем) забезпеченої заставою вимоги.

Як вбачається з п.3.2. Договору застави транспортного засобу від 26.10. 2007 року, надано право заставодержателю (позивачу) обирати порядок стягнення на предмет застави будь - яким із зазначених в договорі позасудових способів, одним із яких є - прийняття предмета застави у власність заставодержателя.

05.12.2014 року ОСОБА_6 передав заставний автомобіль марки FUKA000_VAZ_ZAZ_Zaporog ТОВ „Кредитні ініціативи" з метою добровільної реалізації майна та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору (а.с.42).

Відповідно до Інструкції „ Про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15 грудня 1999 року та ст. 54 Закону України „ Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та коли вартість предмету застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно зі ст. 16 Закону України „Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Встановлено, що право застави у ТОВ „ПростоФінанс" виникло в момент укладення договору застави, а саме: з моменту внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (10 листопада 2007 року), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.21), тоді як виконавчий лист та вимога про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" та УПФУ в м. Чернігові датовані 18.10.2012 року та 02.10.2012 року відповідно, і на підставі яких винесені постанови про арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_6

Згідно ст. 14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим приорітетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст.19 Закону „Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Згідно зі ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Давши належну оцінку наявним у справі доказам, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи" щодо звільнення заставного майна з-під арешту, оскільки позивач має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, та вірно відмовив в задоволенні вимоги про скасування у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних записів щодо арешту автомобіля.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції. Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: