Провадження по справі № 2-з/752/311/15
У Х В А Л А

12.08.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Калініченко Л.С., при секретарі Дордоль А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2, яке належить йому на праві приватної власності в межах заявленої суми позовних вимог, а саме 127 005, 74 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що існує обґрунтований ризик того, що у разі ухвалення судом рішення на користь позивача воно не буде виконано, оскільки відповідач останнім часом ухиляється від спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки та не бажає зустрітися з метою обговорення строків сплати коштів в рахунок відшкодування понесених позивачем збитків.

В судове засідання сторони не викликались, що не суперечить вимогам ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданої заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, за якої може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Свою заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує існуванням, на його думку, ризику того, що у разі ухвалення судом рішення на користь позивача воно не буде виконано, оскільки відповідач останнім часом ухиляється від спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки та не бажає зустрітися з метою обговорення строків сплати коштів в рахунок відшкодування понесених позивачем збитків.

Оскільки ч.3 ст.151 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається виключно у разі якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а зазначене в заяві представника позивача обґрунтування не надає суду підстав для висновку щодо існування реальної загрози утруднення виконання чи неможливості виконання рішення, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.151 - 153, 210, 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя