У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2015 Справа №2-8977/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Стельмащука П.Я.,

- при секретарі Гудима Н.І.,

за участю державного виконавця Драпак Г.В.,

стягувача (позивача) ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2,

боржника (відповідача) ОСОБА_3,

представника боржника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.01.2013р. по справі №2-8977/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції звернувся до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення. А саме, просить встановити у який спосіб необхідно зобовязати ОСОБА_3 забезпечити відстань від прибудованої літньої кухні до межі земельної ділянки не менше 1 м. Заяву обґрунтовує тим, що виконати рішення суду в тій редакції, яка викладена у його резолютивній частині не може, так як боржник відмовляється виконувати рішення суду, а Законом України «Про виконавче провадження» окрім накладення штрафів та звернення до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, інших заходів примусового виконання в даному випадку не передбачено. Штрафні санкції, які неодноразово застосовувались до боржника, а також звернення до міліції про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, до фактичного виконання рішення не призвели.

В судовому засіданні державний виконавець заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав наведених у заяві та наданих суду усних пояснень, які зводяться до наступного. На думку державного виконавця, усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового характеру до боржника застосовано, однак боржник, сплативши штрафи, відмовляється виконати рішення суду. Відповіді з Тернопільського РВ УМВСУ в Тернопільській області на звернення державного виконавця про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду до відділу не надходило. Вважає, що в такій редакції рішення суду виконати не можливо.

Стягувач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви, надали суду письмові та усні пояснення, згідно яких вважають, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового характеру щодо зобовязання боржника виконати рішення суду. Вважають, що виняткового випадку, про який йдеться у статті 373 ЦПК України, в даних правовідносинах немає, а відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Боржник та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви, надали суду письмові та усні пояснення, згідно яких також вважають, що відсутні виняткові обставини, за наявності яких суд міг би задовольнити дану заяву. Окрім того, на їх думку задоволення заяви мало б наслідком зміну первинного рішення суду по суті, тобто вирішення позовної вимоги, яка не була предметом розгляду. Боржник повідомив, що виконувати рішення суду він не буде, так як прибудована літня кухня є його власністю і руйнувати її він не буде. Просить відмовити у задоволенні заяви.

При розгляді заяви судом встановлено.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.01.2013р. по справі №2-8977/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.03.2013р., зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, дачна ділянка №500, шляхом приведення прибудованої літньої кухні до вимог ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме забезпечивши відстань від прибудованої літньої кухні до межі земельної ділянки не менше 1 м.

23.10.2013р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з метою виконання даного рішення, видано виконавчий лист.

07.11.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_3 термін для примусового виконання до 14.11.2013р.

Як вбачаться із постанови начальника ВДВС Тернопільського РУЮ від 11.11.2014р., державним виконавцем відділу складались акти про невиконання боржником рішення суду (акти від 14.11.2013р., 25.11.2013р.), виносились постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду (постанова від 15.11.2013р. на 170,00 грн. і постанова від 25.11.2013р. на 340,00 грн.), а також 20.12.2013р. на адресу Тернопільського РВ УМВСУ у Тернопільській області направлено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. Постановою державного виконавця відділу від 27.12.2013р. виконавче провадження закінчено.

Постановою начальника ВДВС Тернопільського РУЮ від 11.11.2014р. дії старшого державного виконавця Гнатюк Н.О. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2013р. визнано неправомірними та з порушення Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2013р., зобовязано головного державного виконавця відділу ОСОБА_5, якій передано дане виконавче провадження, винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

Постановами державного виконавця Драпак Г.В. від 10.11.2014р. скасовано процесуальний документ - постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2013р. та відновлено виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа.

19.01.2015р. начальником відділу ОСОБА_6 було направлено вимогу на адресу боржника про виконання рішення суду у термін до 28.01.2015р.

28.01.2015р. державним виконавцем Драпак Г.В. в с. Смиківці складено акт про відмову боржника виконувати рішення суду.

Постановою цього ж державного виконавця від 29.01.2015р. за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений строк на боржника накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

21.05.2015р. начальником відділу ОСОБА_6 було направлено повторну вимогу на адресу боржника про виконання рішення суду у термін до 03.06.2015р.

03.06.2015р. державним виконавцем Драпак Г.В. в с. Смиківці складено повторний акт про відмову боржника виконувати рішення суду.

Постановою державного виконавця від 04.06.2015р. за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений строк на боржника накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Штрафи згідно постанов від 29.01.2015р. і 04.06.2015р. боржником сплачено.

Доказів вчинення державним виконавцем подальших (інших) процесуальних дій до матеріалів заяви не надано.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №2-8977/11, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з наступних мотивів.

Відповідно до статті 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що рішення суду не виконано із субєктивних причин. А саме, зі сторони боржника, існує категорична відмова самостійно виконати рішення суду. У той же час, зі сторони органу примусового виконання рішень належним чином не вчинено усіх передбачених чинним законодавством заходів для примусового виконання рішення суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що державний виконавець не дотримався процедури примусового виконання рішення, визначеної статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутні будь-які докази організації державним виконавцем виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, зокрема, щодо залучення до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача (п. 19 ч. 3 статті 19 цього ж Закону). Також відсутні докази реагування правоохоронних органів на звернення державного виконавця про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом за свідоме невиконання ним рішення суду (стаття 382 КК України).

Окрім того, після відновлення виконавчого провадження не було навіть звернення органу ДВС до правоохоронних органів.

Також слід зауважити як на строки здійснення виконавчого провадження загалом, так і на строки вчинення окремих процесуальних дій.

Йдеться про загальний строк встановлений статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» і про строки на вчинення окремих дій, встановлені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Згадані строки заявником порушено, що в свою чергу порушує право стягувача на своєчасне виконання рішення суду.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом не встановлено виняткового випадку, про який йдеться у статті 373 ЦПК України, за наявності якого суд міг би задовольнити заяву, встановлено лише не належне виконання державними виконавцями відділу ДВС Тернопільського РУЮ покладених на них обовязків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у задоволенні заяви відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст.373 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про встановлення способу і порядку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.01.2013р. по справі №2-8977/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено буз участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий П.Я.Стельмащук