АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3337/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Волокітіна Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Кахраманов Р.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Лопатнікової Аліни Вадимівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договорів банківських рахунків, стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про розірвання договорів банківських рахунків, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має поточні рахунки, відкриті в Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» до яких емітовано платіжні картки. Відповідно до довідки Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2014 року залишки грошових коштів на рахунках позивача становлять 12444,52 доларів США та 11955,23 гривень. З березня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було незаконно обмежено доступ до належних позивачу грошових коштів, а отже позивач ставила питання про розірвання договорів банківських рахунків та стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 12444,52 доларів США та 11955.23 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року позовні вимоги було задоволено частково.

Розірвано договори банківських рахунків, укладених між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до яких випущено платіжні картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12444,52 доларів США та 11955,23 гривень.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з судовим рішенням представник відповідача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи встановлено, що між сторонами було укладено договір банківських рахунків, відповідно до яких випущено платіжні картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2. Дана угода була кладена шляхом підписання Анкети-заяви. Рахунки за договорами були відкриті в Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк».

У зв'язку з тимчасовою окупацією території АР Крим з боку Російської Федерації, в березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було обмежено доступ до банківських рахунків, відкритих на території АР Крим, в тому числі до рахунків, які належать позивачу.

Згідно довідки Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приват Банк» від 15.05.2014 року залишки грошових коштів на рахунках позивача становлять № НОМЕР_1 картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА 12444.52 долара США. № НОМЕР_2 картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА в розмірі 11955.23 гривень.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору банківського рахунку та стягнення грошових коштів, вказував, що обмеження ПАТ КБ «ПриватБанк» прав позивача щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на відкритих в банку поточних рахунках є порушенням договорів банківських рахунків. Зазначені порушення є істотними в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки позбавляють позивача можливості вільно розпоряджатися власними коштами. А відтак вважав, за необхідне розірвати договори банківських рахунків, укладених між сторонами, відповідно до яких випущено платіжні картки. Оскільки, при розірванні договору банківського рахунку залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 12444,52 долара США та 11955,23 гривень, враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначав про відсутність доказів на підтвердження заподіяння шкоди життю і здоров'ю виходячи із положень ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду із скаргою апелянт зазначав про те, що банком Росії було прийнято рішення від 21.04.2014 року про припинення з 21 квітня 2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та створено некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» який взяв на себе зобов'язання, здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що свідчить про відсутність обов'язку банку відповідати за договором банківського вкладу, укладеним на території АР Крим.

Колегія суддів, вважає зазначені доводи апеляційної скарги такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, виходячи із того, що в силу ст. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад(депозит)- це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з положенням ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Посилання представника апелянта на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не повинен повертати депозит, оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки договір банківських рахунків, відповідно до яких випущено платіжні картки Master Card WORLD ГОЛД-КАРТА № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 був укладений між позивачем ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську.

Кримське регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 95 ЦК України, є філією, що розташована поза місцезнаходженням юридичної особи і не є юридичною особою, а відтак не може нести самостійну відповідальність перед клієнтом.

Крім того, п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані були припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Слід також зазначити, що відповідачем у ході судового розгляду не було надано до суду доказів на підтвердження прийняття рішень, які б вказували на відсутність обов'язків щодо виконання договірних відносин по вкладникам зазначеної вище філії після окупації території Криму.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами і одностороння відмови від зобов'язання є недопустимою.

Колегія суддів вважає твердження апелянта про недоведеність доказів на підтвердження наявності договірних відносин між сторонами, а також розміру грошових коштів є необґрунтованими. Так як саме відповідач не виконав зобов'язання по наданню інформації як на звернення позивача так і суду щодо витребування доказів. Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - ЛопатніковоїАліни Вадимівни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: