Справа № 204/345/15-ц
Провадження № 2/204/853/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, якою просили визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі 32, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шмідта, буд. 8-а та усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні і розпорядженні своєю власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 В обґрунтування позову вказали, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року, а позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 29.03.1993 року належить по ? частини кожному квартира № 32 в будинку 3 8-а по вул. Шмідта в м. Дніпропетровську. У зазначеній квартири значаться зареєстрованими вони та відповідач. Відповідач був зареєстрований у даній квартирі з 2009 року за їхньої згоди і більше двох років проживав за вищевказаною адресою. Але на прикінці 2011 року, він добровільно, без поважних причин, залишив квартиру і більше до неї не повертався, звязок з квартирою втратив, свої особисті речі забрав. Місце проживання або місце перебування відповідача їм невідоме. Реєстрація відповідача за даною адресою змушує їх сплачувати додаткові грошові кошти в якості комунальних платежів і обмежує їх права власників в користуванні і розпорядженні їхнім майном, у разі необхідності продажу квартири, реєстрація відповідача буде перепоною в цьому. Вони є людьми похилого віку і отримують невеликі доходи, тому сплачувати за відповідача комунальні послуги, які фактично не отримують, дня них дуже тяжко,тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але від нього надійшла заява в якій просив справу розглядати без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи: Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала квартира № 32, яка знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Шмідта, буд.8-а, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.03.1993 року(а.с.8).

03.10.2006 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано за № 4-3200, відповідно до якого спадкоємцем ? частини квартири № 32, яка знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Шмідта, буд.8-а після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно власниками по ? частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи, у квартирі АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим ОСОБА_2,ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство» Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради від 24.12.2014 року (а.с. 14).

Комунальне підприємство «Житлове господарство» Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради 15.12.2014 року склало акт про те, що ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач був зареєстрований за даною адресою зі згоди власників у 2009 році і проживав до кінця 2011 року. Відповідач без поважних причин не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, а також між позивачами та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання більше року, не є членом сімї позивача, між власником будинку і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, то діями відповідача створюються перешкоди позивачу у користуванні належної їй частини житлового будинку і тим самим порушується право позивача на житло.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не проживає з кінця 2011 року у квартирі АДРЕСА_2 без поважних причин, а тому він втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, то суд вважає за можливе усунути перешкоди в користуванні позивачу власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, судовий збір при подачі позову сплатив ОСОБА_1, тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 386, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 57-61, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 32 у будинку 8а по вул. Шмідта у м. Дніпропетровську.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою № 32 у будинку 8а по вул. Шмідта у м. Дніпропетровську, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Дубіжанська