АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4875/15 Головуючий І-ої інстанції - Задорожний М.І.
Справа № 638/6238/14 Доповідач - Пономаренко Ю.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Пономаренко Ю.А.,

суддів - Івах А.П.

Шевченко Н.Ф.

за участю секретаря - Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила та просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3, а саме що ОСОБА_3 є її рідною тіткою, а також визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 надавши їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна тітка ОСОБА_4 - ОСОБА_3 Інших, будь-яких спадкоємців, окрім позивача, у померлої немає. Позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що вона є людиною похилого віку, на час відкриття спадщини та протягом строку, який надано законом для прийняття спадщини серйозно хворіла на онкологічну хворобу, а тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Визнано поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, в межах місячного строку з дня набрання рішенням суду законної сили. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме що вони є рідною тіткою та племінницею відповідно.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, Харківська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просила рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що жодних спадкоємців, окрім позивачки, які б зверталися із заявою про прийняття спадщини та, які б прийняли спадщину не має, а також строк на прийняття спадщини було пропущено позивачем з поважних причин.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції оскільки він зроблений всупереч вимог діючого законодавства, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 3,11 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина: квартира АДРЕСА_1; земельна ділянка, що розташована на території Лиманської Другої сільської ради.

Частиною 1 ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 29.07.2014 року № 13355/2/07-05 ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_1 На день смерті в вказаній квартирі була зареєстрована одна.

Відповідно до інформаційної довідки з Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, зі спадкового реєстру щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Також, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо заповітів чи спадкових договорів від імені ОСОБА_3, інформація щодо заповітів та спадкових договорів, посвідчених від імені ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі відсутня.

Згідно листа, наданого сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, заяву після смерті ОСОБА_3 на протязі строку, встановленого для прийняття спадщини не подала та не надала документи, які б свідчили про родинний зв'язок померлої та ОСОБА_2

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що вона є рідною племінницею ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та має право на спадкування на підставі ч.3 ст. 1266 ЦК України. При цьому вказує, що жодного документа на підтвердження цього факту в неї не збереглося.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У своїй позовній заяві, ОСОБА_4 в обґрунтування підтвердження родинних відносин зазначала, що вона ОСОБА_4 (до шлюбу прізвище ОСОБА_5) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Молдові, с. Єлизаветівка, Окницького району. Свідоцтво про народження позивачки не збереглося, адже в роки Великої Вітчизняної Війни будинок, де проводилася реєстрація актів народження - згорів. Вказаний факт підтверджується довідкою зі Служби цивільного стану Молдови від 02 травня 2013 року про відсутність запису цивільного стану щодо ОСОБА_5, та в якій вказано, що запис про народження не ідентифікований (довідка знаходиться в матеріалах справи).

Також зазначає, що мати позивачки - ОСОБА_6 є рідною сестрою померлої ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_6). Однак, ніяких інших доказів цього суду не надала, свідоцтво про шлюб ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та свідоцтво народження ОСОБА_6, яка народилася в 1916 - 1918 роках до суду також не були надані.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу у відповідності до вимог ст.ст. 57-61 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог, а саме на підтвердження факту родинного зв'язку з померлою, а також поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інтонації підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -