РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2015 року. Справа №133/1297/15-ц

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого Городівського А.А.

при секретарі Назарчук А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_2 міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до суду в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 за № 69-к від 20.04.2015 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1 у вигляді догани».

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що з 31.01.2001 року за наказом № 14 від 30.01.2001 року вона розпочала свою трудову діяльність у ОСОБА_2 міському територіальному центрі соціального обслуговування за безстроковим трудовим договором на посаді соціального робітника ІV категорії відділення соціальної допомоги вдома.

Працюючи на посаді соціального робітника ІV категорії відділення соціальної допомоги вдома, на початку 2015 року, як соціальний робітник особисто в своїх інтересах, вона вимушена була на підставі спільного Наказу Мінпраці України та МОЗ України від 05.10.2005 року спробувати завимагати від третьої особи без самостійних вимог - директора ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 виплати її, як соціальному робітнику зарплати, робота в (на) яких дає право на підвищення посадових окладів (ставок) на 15 % у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці.

Справа в тому, що до очолювання керівництва ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3, всім соціальним робітникам така надбавка до зарплати виплачувалася, а після того, як ОСОБА_3 очолила установу, всім до жодного соціальним робітникам тощо установи, така надбавка до зарплати перестала виплачуватися з невідомих як неї та іншим працівникам (робітникам) підстав.

Як особисто вона, так і інші працівники установи, всі вони намагалися зясувати це питання у голови виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, на що, в результаті, виникли суперечки між нами соціальними робітника установи та директором установи п. Дацюк О. О., які вилилися у прояв переслідування робітників з боку керівництва установи з витікаючими наслідками.

Так, як її в подальшому стало відомо, 30 березня 2015 року (понеділок), якщо вірити змісту складеного о 08:50 письмового акту про її запізнення на роботу, а на її погляд, сфабрикованого, акт її було вручено в кабінеті директора установи лише 17 квітня 2015 року для ознайомлення. Позивачці ОСОБА_1 стало відомо про те, що створена за наказом п. Дацюк О. О., комісія у складі: директора, економіста, соціального працівника, підопічної, нібито перебували біля будинку, за адресою вул. Склярова № 1, де проживає ОСОБА_1, яка, на думку членів комісії, вийшла з дому о 08:32 год., а у територіальний центр зявилася о 08:42, що є порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до встановленого в організації режиму робочого часу початок робочого дня о 08:00годині.

В результаті чого, в порядку вимог ч. 1 статті 149 КЗпП України, 10 квітня 2015 року директор територіального центру зажадала від неї, як, порушника трудової дисципліни, письмового пояснення, щодо допущення нею порушення Правил внутрішнього розпорядку, а саме: запізнення на робоче місце аж на 42 хвилини. Вимогу було висловлено у письмовому проханні від 10.04.2015 року. Пояснення вона надала керівнику установи.

Незважаючи на відсутність з її боку вчинення, за час робочого часу, 30 березня 2015 року будь-якого протиправного проступку, директор ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування п. Дацюк О. О. видала наказ від 20 квітня 2015 року, № 69-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1 у вигляді догани».

Так в оскаржуваному нею наказі зазначено, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани стало: перелік вимог КЗпП статті 147, враховуючи: вимог п. 3; 6 Правил внутрішнього розпорядку, протоколу № 1, п. 2.7, п. 2.15, п. 4.4 робочої інструкції соціального робітника ОСОБА_1; доповідну економіста ОСОБА_4 від 31.03.2015 року, фотографію робочого часу соціального робітника ОСОБА_1 від 30.03.2015 року, акт про запізнення на роботу від 30.03.2015 року, пояснювальну соц. робітника ОСОБА_1, врезультаті чого за порушення трудової дисципліни (запізнення на роботу на 47 хв., створення несприятливого мікроклімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопічних) до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани .

Вважає даний наказ № 69-к від 20 квітня 2015 року незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки даний наказ є на її думку свого роду помстою за те, що вона зверталася до державної фінансової інспекції України з литом 12.02.2015 року щодо порушень законодавства у фінансово господарської діяльності ОСОБА_2 міського територіального центру по обслуговуванню одиноких та непрацездатних громадян.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позові, підтримала повністю та підтвердила в своїх поясненнях, всі обставини за яких накладенно на неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани та підтвердила в поясненнях підстави позовних вимог, на які вона посилається позовній заяві. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що 30 березня 2015 року вона вийшла зі свого будинку № 1 по вул. Склярова о 07:55 на роботу, прямуючи по вул. Вінніченко до територіального центру, хода до якого приблизно 4-5 хвилини. Прибувши до терцентру своєчасно, а саме о 08:00 згідно Правил внутрішнього розпорядку, хоча її робоче місце це місце перебування (проживання) моїх підопічних людей похилого віку, привітавшись з прибиральницями, медсестрами у терцентрі. Потім вона згадала, що на передодні її говорила завідуюча відділенням Переболовець, що необхідно надати облікові зошити для перевірки заввідділом, яку проводили в установі 1 раз на три місяці. З приводу чого, вона вимушена була повернутися до своєї квартири за адресою АДРЕСА_1, щоб забрати та надати для перевірки вказані зошити. О 8 годині 20 хвилин вона вийшла з підїзду з зошитами і зустріла свою колегу соціального робітника ОСОБА_5, яка поверталася від свого підопічного інваліда Вознюка, що мешкає у сусідньому підїзді будинку де вона проживає. Ні біля підїзду будинку, ні біля самого будинку ніякої комісії чи її членів, тим більше самого директора ОСОБА_3 не було. Вони з спіробітницею ОСОБА_5 до терцентру пішли разом по вул. Героїв Майдану. Біля неробочого входу супермаркету «Грош» стояли, як в подальшому зясувалося, економіст ОСОБА_4, соціальний працівник ОСОБА_6 та невідома її особа (у акті від 30.03.2015 року зазначена, як підопічна ОСОБА_7 Є.). Директора ОСОБА_3 біля них небуло.

Привітавшись, її повідомили, що сьогодні буде проводитися перевірка її роботи у підопічних громадян похилого віку. Весь її робочий день 30 березня 2015 року пройшов як завжди. На 11:00 я вимушена була перейти до райвідділу міліції за викликом слідчого, а у свою обідню перерву вона разом з головою комісії по трудовим спорам терцентру ОСОБА_5 були у голови виконкому ОСОБА_2 міської ради п. Гвелесіані О. Г., якому скаржилися на протиправність дій та умисну бездіяльність їхнього директора терцентру ОСОБА_3, яка сама ж в цей час стояла у коридорі біля кабінету мера міста.

На запитання головуючого позивачка пояснила, що на території ОСОБА_2 міського територіального центру і в самій адмінбудівлі визначеного керівництвом робочого місця у неї не має, тобто кабінету чи приміщення, де б соціальні працівники її категорії могли б залишати свої речі і готуватись до роботи. ЇЇ робоче місце це і територія дільниць, де вона обслуговує за місцем проживання громадян похилого віку.

Вважає, що вона не порушувала Правил внутрішнього трудового розпорядку і в її діях відсутні порушення трудової дисципліни. Притягнення її до дисциплінарної відповідальності, це на її думку результат масштабного переслідування з боку керівництва територіального центру та особисте переслідування з боку директора ОСОБА_3 та особисті амбіції останньої за те, що вона звертається в різні установи з приводу недоплати коштів по заробітній платі і виконання закону з боку адміністрації. За виявленні порушення Козятинська міська рада наклала на директора дисциплінарні стягнення, а директор в свою чергу накладає дисциплінарні стягнення на працівників.

Представник позивачки ОСОБА_8, діє відповідно до доручення, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки просить визнати незаконним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 міського територіального центру про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та в своїх поясненнях обґрунтував підстави для скасування. При цьому пояснив суду, що однією з підстав для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на соціального працівника ОСОБА_1 слугував акт про запізнення на роботу, складений 30.03.2015 року, де зазначено, що саме члени комісії перебували біля будинку за адресою, де проживає ОСОБА_1 з 7 години 30 хвилин. Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку розділу шостого початок роботи о 8 годині. Але враховуючи специфіку роботи соціального працівника, який повинен обійти за місцем їх проживання громадян похилого віку і зробити відповідну роботу по закупці продуктів харчування, медикаментів. Згідно посадової інструкції п.2.4 соціального працівника ОСОБА_1 виконує роботу по забезпеченню якості, обсягу і терміну виконання завдань згідно з умовами договору, індивідуального плану та відповідного до затвердженого графіку відвідування громадян похилого віку, а в даному випадку на березень місяць 2015 року. Директор пояснила, що вона індивідуального графіка ОСОБА_1 Л,Й. не затверджувала на березень місяць і взагалі не затверджує графіки. Станом на 30.03.2015 року наказу по територіальному центру, щодо обовязкової явки на 08 .00 годину соціального працівника по обслуговуванню громадян похилого віку на дому на територію територіального центру не існувало. Відповідно до ст. 29 ч.1 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобовязаний визначити працівникові робоче місце, і відповідно до розділу 5 правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування, керівництво зобовязано правильно організувати роботу працівників, закріпити за кожним робоче місце, створити для них безпечні і здорові умови праці. На запитання в ході розгляду справи, як розцінювати де робоче місце соціального працівника ОСОБА_1, хоча ніде це невизначено і зафіксовано, директор ОСОБА_3 вважає, що робоче місце соціального працівника ОСОБА_1 , це територія територіального центу та також вся дільниця по обслуговуванню громадян похилого віку. Конкретного робочого місця, як елементарна одиниця виробничої структури, що містить частину простору виробничого підрозділу в даному випадку не існує у ОСОБА_1. В директора, в економіста є робоче місце є кабінет. При цьому в акті зазначено, що ОСОБА_1 зявилася 08 год.42 хвилини до територіального центру, тобто запізнилася до територіального центру, розуміється запізнилася на робоче місце, якого на території центру не існує.

Фіксування запізнення на робоче місце проводилось з незрозумілих причин біля підїзду будинку, де проживає ОСОБА_1, яка пояснила суду, що о 8 годині вона була на території територіального центру, але повернулася додому, проживає недалеко від терцентру, щоб взяти облікові зошити для здачі їх на перевірку заввідділом ОСОБА_9. Акт запізнення на роботу підписаний безпосередніми посадовими особами, як підпорядковані на пряму директору, тому достовірність даного акту слід ставити під сумнів. Наказ 69-к від 20.04.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 містить, крім формулювання запізнення на роботу, формулювання « створення несприятливого клімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопічних), хоча в проханні надати письмове пояснення директор не вимагає дати пояснення по цих фактах, а лише ставить питань дати пояснення про запізнення на роботу та відсутність на роботі, а тому наказ в цій частині є недопустимим з такими формулюваннями. На його думку не існує в законі такого нормативного документу, як лист спостереження індивідуальної фотографії робочого дня, який не доведений до відома працівника ОСОБА_1, всі права і обовязки працівника повинні бути викладені в робочій, посадовій інструкції, яка передбачає загальні положення, права, обявки та відповідальність. На його думку, якщо б запізнення на роботу навіть було з боку ОСОБА_1, а його не було, то даний факт необхідно було фіксувати безпосередньо на території адміністративного розташування ОСОБА_2 міського територіального центру, що не було зроблено адміністрацією, а не з зрозумілих причин комісія перебувала за адресою, де проживає ОСОБА_1 і фіксувала час виходу з дому і коли ОСОБА_1 зявилась у територіальний центр.

Представник відповідача юрисконсульт ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_2 міської ради, діє відповідно до доручення, в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачці, вважає позов безпідставним а заявлені позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню. В свою ж чергу сторона відповідача вважає що, позивач в позові намагається ввести суд в оману і це видно з перших рядків її позовної заяви, а саме: в позовній заяві позивач стверджує що її робоче місце не визначене і їй не відоме, і це при сумлінному виконанні нею посадових обов'язків з 2001 року, проте сам позивач на тій же сторінці позовної заяви стверджує що її робоче місце це місце перебування (проживання) підопічних, тобто закріплена за нею дільниця. По друге, даючи пояснення своєму запізненню на робоче місце 30.03.2015 року, яке до речі і стало однією з підстав для прийняття рішення у застосуванні дисциплінарного стягнення, соц. робітник ОСОБА_1 стверджує що вийшла з дому о 7:55, але повернулась за забутими зошитами підопічних, які потрібно було здати на перевірку. Та вийшла з під'їзду о 8:20 - свідок соціальний робітник ОСОБА_5. В позовній заяві позивач стверджує, що о 08:00 годині ранку згідно правил внутрішнього трудового розпорядку, привітавшись з усіма прибиральницями, медсестрами, медбратами (що не можливо в апріорі оскільки вони працюють по змінно), їй стало відомо про термінову необхідність надання облікових зошитів для перевірки заввідділом в зв'язку з чим вона була змушена повернутись додому за вказанами зошитами, (хоча знову цікавий факт, що вони роблять у неї дома, якщо вона не знала про перевірку) і при виході з дому о 8:20 зустрілась з соцробітником ОСОБА_5. Данні факти викладені в письмовій формі і викликають щонайменше здивування, то знали ОСОБА_1Й про термінову перевірку зошитів чи ні. Відповідь на це питання дає свідок ОСОБА_9 завідувач відділенням соціальної допомоги вдома, яка вказує, що соціального робітника ОСОБА_1 вона о 8:00 не бачила в приміщенні територіального центру, вказівок їй на термінову необхідність надання зошитів на перевірку 30.03.2015року не давала. Про необхідність надання зошитів для перевірки було повідомлено працівникам відділення і ОСОБА_1 в тому числі заздалегідь, що і сама ОСОБА_1 підтвердила при надані свідчень у суді.

Свідчення, які надала соціальний робітник ОСОБА_5 теж підпадають під сумнів так, як з її слів зустріч з соціальним робітником ОСОБА_1 30.03.2015р відбулась в приміщенні територіального центру і саме при зустрічі в терцентрі ОСОБА_1 згадала про забуті зошити, після чого самостійно не попередивши нікого із керівництва повернулася за ними дому. Узагальнюючи надані свідчення та представленні докази відповідач вважає незаперечним той факт, що соціальний працівник ОСОБА_1 запізнилася на робоче місце, чим і порушила правила внутрішнього трудового розпорядку територіального центру.

Стосовно наказу 69-К від 20.04.2015р. про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1 у вигляді догани вважає, що підстави для визнання його незаконним відсутні, оскільки чинним законодавством України, а саме ст.147 КЗпП України, передбачено стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани або звільнення, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Закон не передбачає видів, форми даної фіксації (акти, доповідні, накази, фото). Статтею 148 КЗпП України передбачено строки для застосування дисциплінарного стягнення, яке застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В свою чергу ст.. 149 КЗпП передбачено порядок застосування дисциплінарного стягнення , тобто до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, що і було зроблено письмовим проханням від імені директора терцентру ОСОБА_3 10.04.2015р., яке в свою чергу позивач отримала того ж дня, про що свідчить її підпис та надане письмове пояснення від 10.04.2015 року.

Частина третя ст. 149 КЗпП надає право власнику вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку. 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника.

З цього приводу Науково практичний коментар до цієї частини статті говорить, що працівник має право оскаржити до суду застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, посилаючись на те, що власник не врахував перелічені фактори. Оскаржити ж за цими обставинами догану не можна, оскільки це - найменш суворий вид стягнення, який власник має право застосовувати за будь-яке порушення трудової дисципліни. Зобов'язати власника при оголошенні догани враховувати тяжкість проступку та інших обставин означало б позбавити власника права застосовувати стягнення при наявності порушення. Частина четверта ст. 149 говорить про те, що стягнення оголошується в наказі, розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Керівництвом територіального центру було видано наказ за № 69-К від 20.04.2015р. та доведений до відома соціального працівника ОСОБА_1, яка в свою чергу підписувати даний наказ відмовилась, про що було складено акт, який теж наданий суду, як письмовий доказ.

Узагальнюючи наведені факти відповідач вважає, що законних підстави для скасування наказу виданого директор ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 № 69-К від 20.04.2015 року та визнання його незаконним - відсутні.

В зв'язку з викладеними фактами, керуючись ст.ст. 27, 38, 44, 213, 214 ЦПК України, просить: у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування та директора ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 - відмовити, провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 закрити.

На запитання головуючого представник відповідача пояснив, що станом на 30.03.2015 року письмового розпорядження та наказу директора по установі про те, що соціальні працівники, які обслуговують громадян похилого віку в домашніх умовах, до даної категорії вдноситься працівник ОСОБА_1., повинні зявитися в територіальний центр на 8.00 годину на своє робоче місце, такий наказ відсутній. Прицьому пояснив, що робочим місцем ОСОБА_1 є дільниця по всьому місту з обслуговування громадян похилого віку на дому і приміщення територіального центру, де ОСОБА_1 отримує заробітну плату. Окремого наказу, щодо перевірки та проведення нормування робочого часу соцпрацівника ОСОБА_1 30.03.2015 року по терцентру не має, перевірка та фотографія робочого дня проводилась в межає загального наказу від 16.02.2015 року «Про навантаження працівників». Наказу про створення комісії і включення до членів комісію працівників щодо проведення перевірки дотримання трудової дисципліни соціальним працівником ОСОБА_1 по територіальному центру не було станом на 30.03.2015 року.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог директор ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_10Й вважає безпідставними, в позові слід відмовити, оскільки є беззаперечний факт запізнення соціального працівника ОСОБА_1 на робоче місце. З цього приводу був складений акт про запізнення на роботу в складі комісії її, як директора, економіста ОСОБА_4, соціального працівника ОСОБА_6, підопічної ОСОБА_7., яка була залучена для обєктивності. О 7 годині 30 хвилин 30 березня 2015 року комісія була біля будинку, за адресою вул. Склярова, 1 , де проживає соцпрацівник ОСОБА_1. Робоче місце соціального працівника ОСОБА_1 це робоча дільниця по обслуговуванню громадян похилого віку за місцем їх проживання та територія соціального тер центру. До 30.03.2015 року журналу обліку виходу на роботу працівників територіального центру не було, а з 30.03.2015 за її усною вказівкою такий журнал був заведений, який знаходиться в коридорі на першому поверсі адмінбудівлі. Станом на 30.03.2015 року наказу по територіальному центру з приводу обовязкової явки на територію тер центру та в адмінбудівлу соцпрацівників категорії, до якої відноситься ОСОБА_1, для контролю і обліку виходу на роботу, не існує і на даний час не має. Існує загальний наказ № 90 від 26.02.2015 року «Про встановлення розпорядку дня та графіку роботи», в якому конкретно не зазначено, що соцпрацівники відділення соціальної допомоги вдома зобовязані зявитися на своє робоче місце саме до територіального центру. На запитання, чому актування факту запізнення на роботу соцпрацівника ОСОБА_1 30.03.2015 року не проводилося на території територіального центру чи в адмінбудівлі територіального центру, обґрунтованої і зрозумілої відповіді на запитання не поступило.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 30 березня 2015 року появився журналу обліку виходу на роботу працівників територіального центру, про це їх поставила до відома звідуюча відділенням ОСОБА_9. Крім того, підтвердила в судовому засіданні, що бачила на території територіального центру 30 березня 2015 року о 8 годині начало девятої години соціального працівника ОСОБА_1, яку запитала чи принесла остання облікові зошити підопічних на перевірку. На що ОСОБА_1 сказала, що забула зошити і побігла до дому і зараз повернеться, оскільки дані зошити повинні були бути здані заввідділом ОСОБА_9 для перевірки.

Існують орієнтовні графіки роботи, а саме відвідування громадян похилого вівку на місяць, дані графіки вони здають завідуючій ОСОБА_9. В цих графіках зазначається часи відвідуваня громадян, які обслуговуються соцпрайцівником їх відділення соціальної допомоги вдома.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює соціальним працівником і робоче місце знаходиться в адміністративній будівлі територіального центру і вона здійснює оформлення громадян по постановці на облік в територіальному центрі. Коли проводилось нормування робочого дня ОСОБА_1 вона була членом комісії. О 7 годині 30 хвилин 30 березня 2015 року вона була біля дому , де проживає ОСОБА_1, там були також економіст ОСОБА_4, та ОСОБА_7, пізніше зявилась директор ОСОБА_3. О 8 годині 32 хвилин ОСОБА_1 вийшла з підїзду свого і вони зафіксували це, бо були напроти її підїзду. Потім вони наздогнали пані ОСОБА_1 біля магазину «Корона» повідомили її, що сьогодні буде проводитись нормування робочого дня, на що ОСОБА_1Й запитала, чи є з цього приводу наказ потериторіальному центру. Вони показали її наказ і всі разом пішли до територіального центру. В ході 30.03.2015 року вона була членом комісії по перевірці нормування робочого дня соцпрацівника ОСОБА_1 протягом цілого дня.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона працює економістом терцентру, вона була членом комісії по перевірці роботи ОСОБА_1. О 8 годині 32 хвилин 30 березня 2015 року вона була напроти підїзду будинку, де проживає соцпрацівник ОСОБА_1 і бачила, як ОСОБА_1 виходила з підїзду саме в цей час. Окремого наказу, що саме 30.03.2015 року здійснється перевірка навантаження працівника ОСОБА_1, а саме наказу про перевірку роботи соцробітника ОСОБА_1 та включення її до членів комісії по перевіці та фіксуванню факту запізнення на роботу ОСОБА_1 по територіальному центру не було.

В межах загального наказу № 68 від 16 лютого 2015 року «Про навантаження працівників» по терцентру вона проводила перевірку роботи соціального робітника ОСОБА_1 30 березня 2015 року і вивчала навантаження і робила нормування робочого дня ОСОБА_1.

ОСОБА_9 пояснила, вона працює завідуючою відділення соціальної допомоги вдома і в її підпорядкуванні знаходяться соцпрацівники, які обслуговують громадян похилого віку в дома за їх місцем проживання. ОСОБА_1 працює в її відділенні. Вона чула про наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за запізнення на роботу. ОСОБА_1 принесла її на перевірку робочі, облікові зошити 30 березня 2015 року о 8 годині 40 хвилин десь в цей проміжок часу, молживо пізніше, точного часу до хвилин вона не може згадати. На запитання представника відповідача, пояснила, що о 8 годині 00 хвилин до неї в кабінет соцпрацівник ОСОБА_1 не заходила і не повідомляла, що забула облікові зошити в дома. Станом на 30.03.2015 року був і зараз є журнал обліку виходу на роботу, який лежить в на столі на першому поверсі в фоє, але наказу з приводу того, що соцпрацівники повинні робити відмітку в даному журналі при появі на роботу, не має по терцентру.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона стоїть на обліку в ОСОБА_2 міському територіальному центрі як підопічна, як пенсіонерка, вона підписала акт про запізнення на роботу пані ОСОБА_1, оскільки вона була біля підїзду і бачила , що о 8 годині 32 хвилин ОСОБА_1 вийшла з дому. На запитання, чому саме вона приймала участь в здійсненні контролю за дотримання трудової дисципліни працівника ОСОБА_12, пояснила, що вона є членом громадської організації «Народний контроль Козятина» і її запросила директор ОСОБА_3 бути членом комісії.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, допитавши свідків та дослідивши інші письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює соціальним робітником четвертої категорії відділення соціальної допомоги вдома ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_2 міської ради Вінницької області прийнята на роботу 31.01.2001 року ( наказ №14 від 30.01.2001 року) і відповідно до посадової інструкції п.2.1 виконує комплекс робіт по догляду за громадянами похилого віку, інвалідами, хворими, тощо, які не здатні до самообслуговування і потребують сторонньої допомоги, соціального обслуговування в домашніх умовах, п.2.3 при цьому веде робочі зошити, відповідно до наказу для обліку наданих соціальних послуг, п.2.4 забезпечує якість, обсяг і термін виконання завдань згідно з умовами договору, індивідуального плану та відповідно до затвердженого графіка. (а.с.39 -40).

Судом встановлено, що відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування, від 20.02.2015 року, до початку роботи керівництво територіального центру зобовязане: визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами, керівництво тер центру зобовязане правильно організувати роботу працівників, закріпити за кожним робоче місце, створити для них безпечні і здорові умови праці ( розділи 2, 5), а також відповідно до розділу № 6 встановлено почато роботи о 8 годині , закінчення роботи о 17 годині 15 хвилин; призначений директором працівник територіального центру веде облік прибуття працівників на роботу і залишення роботи.

Судом встановлено, хоча це не визначено конкретним наказом по терцентру для категорії соціальних робітників відділення соціальної допомоги вдома, що робоче місце, як пояснив представник відповідача, соціального робітника ОСОБА_1 включає в себе всю дільницю по обслуговуванню громадян похилого віку за їх місцем проживання та територія територіального центру та адміністративна будівля терцентру.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 69-к від 20.04.2015 року по ОСОБА_2 міському територіальному центрі соціального обслуговування «Про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1Й.» на позивачку ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності « за порушення трудової дисципліни ( запізнення на роботу на 47 хв., створення несприятливого мікроклімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопічних) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до соціального робітника ОСОБА_1» (а.с.9, 46).

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 90 від 26.02.2015 року, який стосується всіх категорій працівників, які працюють в тер центрі, «Про встановлення розпорядку дня та графіку роботи» по ОСОБА_2 міському територіальному центрі соціального обслуговування, початок роботи з 8.00 години, закінчення роботи 17 годин 15хвилин (а.с.78). і в даному наказі, як локальному нормативному акті, не визначено і не зазначено чітко, що соціальні працівники відділення соціальної допомоги вдома повинні зявлятися на роботу, своє робоче місце на територію територіального центру, саме на 8 годину 00 хвилин і проводити відмітку своєї явки в спеціальному журналі обліку виходу на роботу.

Також судом встановлено, і це підтвердила в своїх пояснення директор терцентру, що станом на 30.03.2015 року по ОСОБА_2 міському територіальному центру не існувало окремого наказу чи розпорядження, який би конкретизував, що соціальні працівники відділення соціальної допомоги вдома зобовязані зявитись на роботу саме о 8.00 годині на територію терцентру, відмітитись в журналі обліку виходу на роботу і потім здійснювати свою безпосередню роботу по обслуговуванню громадян похилого віку за місцем проживання останніх на дільницях по обслуговуванню, також не закріплено розпорядженням чи наказом керівництва з даного питання працівника, який контролює облік прибуття працівників на роботу і залишення роботи, хоча в правилах внутрішнього трудового розпорядку чітко зазначено в розділі шостому, « призначений директором працівник територіального центру веде облік прибуття працівників на роботу і залишення роботи».

Робоче місце це постійне або тимчасове перебування працівника в процесі трудової діяльності, постійне робоче місце, це місце де працівник знаходиться більшу яастину понад 50 відсотків або більше двох годин безпреривно свого робочого часу і якщо при цьому робота виконується в різних пунктах робочої зони, то постіним місцем роботи вважається вся робоча зона .

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і профспілкового комітету на основі типових правил.

Як зясувалось в ході розгляду справи, то що на даний час існує журнал обліку виходу на роботу працівників територіального центру, який знаходиться на першому поверсі, але призначеного директором працівника територіального центру, який веде облік прибуття працівників на роботу і залишення роботи, як це вказано в правилах внутрішнього трудового розпорядку, не існує і станом на 30.03.2015 року такого працівника не було.

Судом встановлено, що відповідно до графіка відвідування громадян похилого віку на березень місяць 2015 року соціальним працівником ОСОБА_1, з яким ознайомлена ОСОБА_1 і даний графік підписаний завідуючим відділенням соціальної допомоги вдома ОСОБА_9, то 30 березня 2015 року ( понеділок) з 8.00 до 10.00 години ОСОБА_1 повинна відвідувати громадянку ОСОБА_13 за адресою Леніна,104 .( а.с. 5).

Акт про запізнення на роботу від 30.03.2015 року, складений комісією у складі: директора територіального центру ОСОБА_3, економіста ОСОБА_4, соціального працівника ОСОБА_6 підопічної територіального центру ОСОБА_7 не встановлює обєктивно факт запізнення на робоче місце ( на роботу) соцробітника , ОСОБА_1, оскільки актування не було проведено безпосередньо на території територіального центру чи в адміністративній будівлі центру і на дільниці по обслуговуванню громадянки похилого віку ОСОБА_13, яку відповідно до робочого графіка відвідування громадян похилого віку на березень місяць 2015 року соціальний працівник ОСОБА_1Й повинна була відвідати, виконуючи свою роботу по догляду за громадянами.

За таких обставин суд вважає не допустим як доказ, який констатує факт запізнення на роботу ( на робоче місце) акт від 30.03.2015 року «Про запізнення на роботу», і даний акт не міг лягти в основу винесення наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, поскільки даний акт констатує вихід позивачки з дому о 08.32 годині і появу в терцентрі 08.42 годині, але не спростовує тих обставини, що встановлені в ході розгляду справи в судовому засіданні, що о 8 годині ОСОБА_1 появилася на роботі, це підтверджує свідок ОСОБА_5 в своїх поясненнях, що бачила на території тер центру співробітницю ОСОБА_1, і не спростовує тверджень самої позиваки ОСОБА_1, яка пояснила, що була о 8 годині на території терцентру, але повернулася додому за робочими, обліковими зошитами, які слід було здати завідуючій відділенням ОСОБА_9, яка в свою чергу, будучи допитаною в судовому засіданні як свідок, підтвердила, що ОСОБА_1 принесла на перевірку облікові зошити 30.03.2015 року о 8 годині 40 хвилин, моживливо ближче біля девятої години.

Поскільки в робочій інструкції соціального працівника ОСОБА_1, в правилах внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_2 міського територіального центру, будь яким іншим локальним нормативним актом ( наказом, розпорядженням) по установі, не визначено чітко робоче місце соцробітників відділення соціальної допомоги вдома, до даної категорії працівників відноситься позивачка ОСОБА_1, то як було зясовано і про це ствердив в своїх пояснення представник відповідача, робочим місцем ОСОБА_1 слід вважати всю дільницю по обслуговуванню громадян похилого віку за місцем їх проживання та територію терцентру і адміністративну будівлю терцентру, а тому суд вважає і само собою розуміється, що факт запізнення на роботу ( на робоче місце) слід було актувати адміністрації саме на території терцентру на території адмінбудівлі, а також на території дільниці за місцем проживання підопічної ОСОБА_14, що не було зроблено.

А тому суд, оцінючи локальну нормативну базу, що була станом на 30.03.2015 року та є на момент розгляду справи в ОСОБА_2 міському територіальному центрі соціального обслуговування, оцінючи всі докази в їх сукупності, вважає недоведеним факт запізнення на робоче місце ( на роботу) працівника ОСОБА_1, а тому порушення трудової дисципліни і порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та наказу «Про встановлення розпорядку дня та графіку роботи» зі строни ОСОБА_1 не встановлено належним чином адміністрацією, оскільки в терцентрі чітко не регламентовано розпорядок дня, графік роботи і не визначено нормативно робоче місце соціальним робітникам відділення соціальної допомоги вдома по догляду за громадянами похилого віку , інвалідами, хворими, які виконують комплекс робіт по догляду за межами терцентру.

Також представником відповідача не надано суду жодного обєктивного доказу в підтвердження тих обставин, які вказували б і підтверджували, викладені в наказі № №69-к від 20.04.2015 року такі порушення трудової дисципліни, ( як створення несприятливого мікроклімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопічних), оскільки суд не може взяти до уваги лише доповідну економіста ОСОБА_4, оскільки це її субєктивне оцінювання, а будь яких пояснень, скарг з боку підопічних на роботу соцпрацівника ОСОБА_1 не надано суду, скарг самих працівників терцентру теж не було надано в суду в підтвердження, а щодо створення несприятливого клімату, то взагалі не зрозуміло, якого клімату і де створила клімат відповідачка, а тому вважати доведеним дані факти, не представляється можливим за відсутністю доказової бази, що в свою чергу не може бути підставою для притягнення позиваки до дисциплінарної відповідальності саме за порушення даних елементів поняття трудової дисципліни, які були визначені саме адміністрацією відповідача.

Закон передбачає, що до застосування дисциплiнарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати вiд порушника трудової дисциплiни письмовi пояснення.

В матеріалах справи є лист прохання надати письмове пояснення ОСОБА_1 директору ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування від 10.04. 2015 року, адресований позивачці, з проханням надати пояснення щодо появи на роботі о 8 годині 42 хвилини і запізнення на роботу на 42 хвилини, щодо відсутності на робочому місці ( дільниці) з 10.36 год до 12.29 години ( протягом 1години 53 хвилини) та прохання налати письмове поясння причин відсутності на роботі 30.03.2015 року(а.с.7).

У вказаному листі не йде мова про те, що ОСОБА_1 пропонується надати письмові пояснення з приводу допущених нею порушень трудової дисципліни, таких як ( створення несприятливого клімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопічних), а тому ці питання не стали предметом обєктивного зясування даних фактів адміністрацією, як елементів порушення трудової дисципліни, хоча лягли в основу наказу, що вбачається з його тексту, тому суд вважає такі факти, як створення несприятливого клімату та нецензурні висловлювання при обслуговуванні підопчних, обєктивно недоведеними.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 10 та ч. 1 статті 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 141 КЗпП України: власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, …, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 29 КЗпП України: до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобовязаний: визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Описова частина оспорюваного наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок чи дисциплінарні проступки відповідачка вчинила. Відповідач обмежився в наказі лише загальним посиланням на ст.. 147 КЗпП України, вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочу інструкцію, доповідну економіста ОСОБА_4, фотографію робочого часу, акт про запізнення на роботу, пояснювальну робітника ОСОБА_1. (а.с.9).

Відповідно до ст.ст. 148, 149 КЗпП України дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного мiсяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звiльнення працiвника вiд роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi.

Дисциплiнарне стягнення не може бути накладене пiзнiше шести мiсяцiв з дня вчинення проступку. До застосування дисциплiнарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати вiд порушника трудової дисциплiни письмовi пояснення.

В наказі № 69-к від 20.04.2015 року Про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1 Й» не зазначено, коли позивачкою ОСОБА_1 були допущені порушення трудової дисципліни і коли зазначені порушення були виявлені, не зазначено, який локальний нормативний акт і який його пункт порушила позивачка ОСОБА_1, тим самим порушуючи визначену даним локальним нормативним актом трудову дисципліну.

Суд приходить до висновку, оцінючи всі докази в сукупності, що дисциплінарне стягнення на позиваку ОСОБА_1 Л,Й. було застосовано в порушення вимог ст. 149 КЗпП України.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, всі докази, як надані сторонами, дослідивши всі письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1Й не було допущено тих порушень трудової дисципліни, за які їй було оголошено догану, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти, а саме: що станом на момент виявлення факту запізнення на робоче місце та винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 відсутній локальний нормативний акт по ОСОБА_2 міському територіальному центру соцобслуговування, який би чітко визначав поняття робочого місця соціального робітника ОСОБА_1

Суд вважає доведеним, що позивачці ОСОБА_1 догану було оголошено безпідставно, а тому наказ № 69-к від 20.04.2015 року слід визнати незаконним та скасувати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового, поскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 147- 150, 232, 233 КЗпП України, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_2 міської ради Вінницької області № 69-к від 20.04. 2015 «Про застосування дисциплінарного стягнення до соціального робітника ОСОБА_1 у вигляді догани».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 міського територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_2 міської ради Вінницької області на прибуток держави судовий збір в сумі 243 ( двісті сорок три) гривні 60 ( шістдесят) копійок, перерахувавши їх на спеціальний рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно Суддя Секретар

ОСОБА_3 документу 07.09.2015