Провадження № 2/127/68/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ :

в вищенаведеній цивільній справі представник позивача звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позовної заяви, а судове засідання просив провести за його відсутності.

Представник відповідача подала до суду заяву про вирішення заяви про залишення позовної заяви без розгляду за її відсутності та просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати витрати на правову допомогу.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду та відхилення заяви представника відповідача про стягнення судових витрат з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України за заявою позивача суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Положеннями ч. 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

На переконання суду, дії відповідача не можна вважати необґрунтованими.

Заяву про залишення позову без розгляду ОСОБА_1 подала після надходження до суду висновку судово-психіатричної експертизи №8 від 08.06.2015 р., відповідно до якої під час укладання заповіту від 18.03.2013 р. ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності і на час укладання заповіту від 18.03.2013 р. ОСОБА_3 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Судово-психіатрична експертиза в справі призначена судом за клопотанням позивача і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Позивач ОСОБА_1 була дружиною на час смерті ОСОБА_3 і оспорювала заповіт від його імені на користь ОСОБА_2, яка для спадкодавця була сторонньою особою, тим самим усунувши ОСОБА_1 від права на спадкування за законом.

Позивач скористалась належними та допустимими засобами доказування : письмовими доказами та показаннями свідків щодо доведеності позовних вимог, брала участь у судових засіданнях разом з представником, але після висновку судово-психіатричної експертизи, який спростовує інші докази на підтвердження позовних вимог, реалізуючи своє право на власний розсуд розпоряджатись своїми позовними вимогами, подала заяву про залишення позову без розгляду.

Такі дії позивача відповідають положенням Цивільного процесуального кодексу України і вважати їх необґрунтованими суд не вбачає підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89 ч. 3, 207 ч. 1 п. 5, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання.

Суддя