Справа № 201/4952/15-ц
Провадження № 2о/201/79/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю народних засідателів: Левченко Р.П., Олійник А.Ф.

при секретарі - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська) про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2015р. заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська) про визнання безвісно відсутнім свого батька ОСОБА_2, 30.01.1958р. народження. 14.04.2015р. вимоги було уточнено (а.с. № 1, 13).

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 29.09.2015р. - а.с. № 69) в судовому засіданні 02.10.2015р, посилалася на те, що батьком її сина ОСОБА_1 є ОСОБА_2І, 30.01.1958р.народження. В травні 2014р. ОСОБА_2 виїхав за межі України, за місцем реєстрації не перебуває, заходами розшуку встановити його місцезнаходження не можливо. Враховуючи, що заявник є інвалідом першої групи з дитинства, його батько аліменти не платить, місце його знаходження не відоме, заявник має право на отримання пенсії по втраті годувальника. Заявник в заяві та його представник в судовому засіданні просили визнати ОСОБА_2, 30.01.1968р.народження безвісно відсутнім.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. № 66), в наданій суду заяві № 9374/09/18 від 02.10.2015р., представник ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 30.03.2015р. - а.с. № 68) просила розглядати справу за її відповідності та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. № 67).

Суд, вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 43 ЦК України громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, 05.01.1980р. народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Русько-Лозівською сільрадою с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області (а.с. № 14).

Згідно відповіді Голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 02-19/316 від 21.04.2015р., ОСОБА_2, 1958р.народження зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ХПФ АДРЕСА_1 та на день надання відповіді за адресою реєстрації та адресою фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає ( а.с. № 33).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01.08.2014р., в межах розгляду подання державного виконавця Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, було оголошено розшук ОСОБА_2 ( а.с. № 6) та згідно з відповідями Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області № 77/9136 від 18.05.2015р. та № 77/10865 від 09.06.2015р. на момент надання відповідей ОСОБА_2 знаходився у розшуку та місце його знаходження не встановлено ( а.с. № 45,51).

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації № 3187 від 16.07.2014р., 09.05.2014р. ОСОБА_2 30.01.1958р.народження перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Гоптівка» в напрямку виїзду до РФ та іншої інформації про нього немає (а.с. № 15).

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на адресу Дергачівського районного суду Харківської області надсилалося окреме доручення про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проте згідно листа суду від 03.07.2015р. № 619/1740/15-ц, доручення повернуто без виконання через неявку свідків (а.с. № 53).

За такими обставинами, суд робить висновок про те, що ані в місці постійного проживання, ані за місцем реєстрації ОСОБА_2 відомостей про нього немає принаймні з 09.05.2014р., місце його перебування більше одного року заходами розшуку не встановлено, що дає суду підстави для визнання його безвісно відсутнім.

Згідно положень ч. 2 ст. 43 ЦК України, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2, 30.01.1958р.народження безвісно відсутнім з 01.06.2014р., оскільки остання інформація про його місцезнаходження датована 09.05.2014р.

Враховуючи, що заявник, як інвалід першої групи, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, а також приймаючи до уваги, що Законом не передбачено по справах окремого провадження стягнення з заінтересованих осіб судового збору, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе компенсувати витрати по справі в розмірі 243грн.60коп. за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст. ст. 234, 235, 246-249 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська) про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_2, 30.01.1958р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, РФ, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ХПФ АДРЕСА_2 - визнати безвісно відсутнім з 01 червня 2014р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя:

Народні засідателі : 1.

2.