АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

19 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Шиманського В.Й.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2012 року, посилаючись на те, що з рішення суду Оболонського районного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року, яке не набрало законної сили, йому стало відомо про нову обставину.

Вказував на те, що суд першої інстанції встановив, у вказаному рішенні що заповідач ОСОБА_2 07 березня 2012 року підписала свій заповіт, перебуваючи в стані, коли вона усвідомлювала значення своїх дій та мала можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мали для неї істотне значення, перебуваючи при повній свідомості, діючи без застосування до неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб.

Вважав, що зазначене є новими обставинами, що вказують про те, якщо ОСОБА_2 07 березня 2012 року у віці 84 роки, усвідомлювала значення своїх дій та вільно підписала свій заповіт, то тим більше 14 липня 2009 року, ОСОБА_2, у віці 81 рік, уклала з ОСОБА_1 договір дарування квартири що оформлювався державним нотаріусом, діючи добровільно, без будь-якого до того примушення, як фізичного так і морального, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, попередньо ознайомлена з вимогами щодо вчинення нотаріальних дій, розуміючи значення та умови цього договору, його правові наслідки, підтверджуючи дійсність намірів при його укладанні, та те, що він не носить характеру фіктивного чи удаваного.

Вважаючи, що ці обставини є істотними та можуть вплинути на висновки суду, просив скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2012 року та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши наявність підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2011 ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2012 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 14.07.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2012 року змінено в частині застосування норм матеріального права та застосовано ст. 229 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановления ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1, частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

У своїй заяві про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_4 вказував, що такою обставиною є те, що судовим рішенням від 02.02.2015 встановлено, що ОСОБА_2 усвідомлювала значення своїх дій при підписанні заповіту 07.03.2012 а отже на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_2 також усвідомлювала значення своїх дій.

Виходячи з предмету даного позову, зазначені заявником обставини є не нововиявленими, та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення згідно статті 361 ЦПК України.

Доводи заявника, що при розгляді справи № 756/10632/13-ц судом не було встановлено що під час укладення договору дарування були такі порушення, як помилка, обман, насильство чи зловмисна домовленість, колегія суддів вважає безпідставним, так як висновки суду та застосування чи не застосування норм матеріального права не є юридичними фактами.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, не є нововиявленими і не дають підстав для перегляду рішення суду.

Керуючись ст. 218, 317, 325, 327, 365 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-600/12

№ апеляційного провадження: 88-ц/796/42/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.