Провадження № 2/0202/154/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Мороза В.П.

при секретареві: Гармаш К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частку спадкового майна та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка у жовтні 2013 року звернулась з позовом про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частку спадкового майна. В обґрунтування своїх позовних вимог, уточнивши позовні вимоги, посилалась на те, що вона є донькою ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4 позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_5 від 17.07.2013 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 до встановлення повного кола спадкоємців.

Про заповіт на користь відповідачки позивачці стало відомо лише під час звернення до нотаріуса. Однак, позивачка вказує, що ОСОБА_4 під час складання заповіту був в поганому стані, оскільки довгий час зловживав алкоголем, майже постійно знаходився у стані сильного алкогольного сп?яніння та не міг керувати своїми діями, чим могла скористатись відповідачка

З урахуванням викладеного, позивачка просила суд визнати частково недійсним заповіт від 10.10.2008р. в частині заповідання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 або стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки компенсацію за 1/3 частину квартири в сумі 1 66 113,00 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог, позивачка за зустрічним позовом посилалася на те, що вона є спадкоємицею квартири загальною площею 65,06 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представниця позивачки (представниця відповідачки за зустрічним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідачки (представник позивачки за зустрічним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав суду письмові заперечення, просив суд відмовити в їх задоволенні, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягав.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з?явився, про час імісце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Шостої державної Дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2013 року, виданого Індустріальним ВДРАЦ Реєстраційної служби ДМУЮ, актовий запис № 612 (а.с. 17).

При житті ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 10 жовтня 2008 року. Відповідно до заповіту ОСОБА_4 всю належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів - ОСОБА_2; належний йому садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,058 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території с/т «Росток» Мар?ївської сільської ради Синельніковського району Дніпропетровської області, всю належну йому частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 заповів - ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно положень ч. ч. 1,2 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки за первісним позовом щодо перебування ОСОБА_4 в поганому стані під час написання оспорюваного заповіту, внаслідок постійного зловживання алкоголю, оскільки зазначені обставини потребують спеціальних знань та висновків фахового спеціаліста.

У свою чергу з боку позивачки за первісним позовом будь-яких клопотань щодо призначення посмертної судово-психіатричної експертизи - не заявлялось, що перешкоджає повно, всебічно та об'єктивно дослідити матеріали справи.

До пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зі сторони ОСОБА_1 суд ставиться критично, оскільки вони є суперечливими та спростовуються іншими доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою за первісним позовом вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1233, 1235, 1236, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частку спадкового майна - відмовити в повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз