У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада, про виселення, зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» про визнання права на проживання у приміщенні, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ «Дніпровськпромбуд» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення, яке займають останні, не є житловим фондом, а є санаторієм-профілакторієм, який належить ПАТ «Дніпровськпромбуд» на праві колективної власності. При приватизації, у власність ПАТ «Дніпровськпромбуд» регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області була передана вся будівля санаторію-профілакторію, крім приміщень магазину, які зазначені у технічному паспорті в підвалі позиціями 6-11. Відповідачі займають кімнату на четвертому поверсі, зазначену у технічному паспорті п. 89 25,3 кв. м, яка є власністю ПАТ «Дніпровськпромбуд» і є кімнатою відпочинку. Частина приміщень будівлі, в якій мешкають відповідачі знаходиться в аварійному стані і є небезпечними для мешкання в них людей, інші приміщення є непридатними для нормальної експлуатації. У зв'язку з наведеним, позивач запропонував відповідачам переселитися в гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_2, кімнати № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, цей гуртожиток є державним житловим фондом та знаходиться на балансі ПАТ «Дніпровськпромбуд».

На підставі зазначеного вище ПАТ «Дніпровськпромбуд» просило виселити відповідачів з кімнати № НОМЕР_3 санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1, з наданням їм іншого житлового приміщення, а саме, кімнат № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_2, згідно наданого ордеру ПАТ «Дніпровськпромбуд» № 1694 від 10 червня 2013 року; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

У серпні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вони з 17 березня 2003 року проживають у кімнаті № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1. Зазначена кімната розташована на четвертому поверсі чотириповерхового будинку. Вселилися у зазначене приміщення на підставі ордера, виданого відповідачем відповідно до рішення сумісного засідання адміністрації та профспілкового комітету відповідача. На той час кімната обліковувалася як кімната у гуртожитку, на сьогодні відповідач стверджує, що вони проживають не у гуртожитку, а в санаторії-профілакторії, який не є житловим фондом. Займана кімната обліковується як кімната відпочинку санаторію-профілакторію. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 було побудовано ще у 1952 році як гуртожиток № 1 і знаходився він на балансі Житлово-комунальної контори тресту «Дніпровськпромбуд». Весь час з моменту побудови будинку по АДРЕСА_1 гуртожитком вважаються 30 кімнат, розташованих у ньому, у яких з 1952 року по дані: час проживають люди на підставі наданих їм ордерів на вселення, отриманих згідно до ст. 129 ЖК УРСР. Той факт, що будинок по АДРЕСА_1 є гуртожитком також підтверджується інвентаризаційними картками обліків основних засобів № 480, № 546, № 554 та листом Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 08 лютого 2006 року. Документів щодо втрати приміщеннями, у яких проживають люди на законних підставах, статусу житлових і визнання їх нежитловими приміщеннями, відповідач не надає.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили визнати за ними право на проживання у житловому приміщенні № НОМЕР_3 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, визнати протиправними дії ПАТ «Дніпровськпромбуд» щодо їх виселення із займаного житлового приміщення, зобов'язати ПАТ «Дніпровськпромбуд» привести приміщення загального користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 у придатний для використання за цільовим призначенням стан без їх виселення із займаного житлового приміщення № НОМЕР_3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, позов ПАТ «Дніпровськпромбуд» задоволено.

Виселено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з кімнати № НОМЕР_3 в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 з наданням житлового приміщення кімнати № НОМЕР_1, та № НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_2, згідно наданого ПАТ «Дніпровськпромбуд» ордеру № 1694 від 10 червня 2013 року. Зобов'язано ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою кімната № НОМЕР_3 в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права на проживання у приміщенні, визнання дій противоправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередньої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судам норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дніпровськпромбуд» та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суди виходили з того, що будівля по АДРЕСА_1 не відноситься до житлового фонду, є санаторієм-профілакторієм, відповідачі проживають у кімнатах відпочинку, крім того, дані приміщення не відповідають встановленим санітарним та технічним нормам, сама будівля знаходиться в аварійному стані і не придатна до проживання.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова