АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7665/15 Справа № 199/1662/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Січеслав» про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Січеслав» (далі - ОСББ «Січеслав») про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що з 22 травня 2013 року він є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Будинок був побудований на кошти фізичних осіб - пайщиків будівництва ще у 2004 році, але прийнятий в експлуатацію тільки у 2012 році.

Вказував на те, що 2006 році три пайщика будівництва будинку, які одержали через третейський суд право власності на свої квартири, створили ОСББ «Січеслав» і уклали із забудовником - приватною фірмою «Віктор-13» договір №КП-1/2007 від 17 березня 2007 року про надання мешканцям будинку комунальних послуги, пов'язаних з обслуговуванням, експлуатацією та ремонтом будинку. В свою чергу, приватна фірма «Віктор-13», згідно свого доручення від 27 березня 2007 року, уповноважила (зобов'язала) пайщиків будівництва сплачувати надані комунальні послуги на рахунок ОСББ «Січеслав».

Зазначав, що починаючи з 01 квітня 2007 року всі мешканці будинку почали сплачувати на рахунок ОСББ «Січеслав» місячні внески на утримання та експлуатацію будинку, а також цільові внески на ремонт і благоустрій прибудинкової території в однакового розміру, незалежно від розміру квартири. Зокрема, він як власник двокімнатної квартири, загальною площею 73,6 кв.м, за 6 років сплатив ОСББ «Січеслав» на утримання, експлуатацію та ремонт будинку суму у розмірі 7.440 грн. При цьому, за той же період власники квартир із загальною площею по 118,4 кв.м також заплатили на рахунок ОСББ „Січеслав" 7.440 грн.

Посилаючись на те, що він, як власник квартири меншою площею, повинен був би заплатити на утримання, експлуатацію та ремонт будинку за 2007-2012 роки суму у розмірі 4.625 грн., а тому, просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача встановлювати розрахунок внесків (часток) в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання, експлуатацію та ремонт неподільного і загального майна та інших спільних витрат у спірному будинку пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні осіб; стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду за переплату платежів з 2007 року по 2012 рік у розмірі 2.815 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

За ч.1 ст.3, ч.1 ст.11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.10 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України).

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1, яке було видане Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 22 травня 2013 року (а.с.6).

17 березня 2007 року між приватною фірмою «Віктор-13», в особі директора ОСОБА_3, забудовником вказаного будинку, та ОСББ «Січеслав», в особі голови правління ОСОБА_4, діючого на підставі статуту об'єднання, зареєстрованого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 16 серпня 2006 року, укладено договір №КП-1/2007 про надання комунальних послуг.

Ціна договору складалась з суми витрат виконавця в розмірі 1.350грн. на місяць, з якої на утримання прибиральниці - 240 грн., на утримання сантехніка - 120 грн., електрика - 85 грн., на оплату послуг по обслуговуванню та експлуатації ліфтів - 170 грн., на оплату бухгалтера - 120 грн., послуг управителя справами ОСББ «Січеслав» - 120 грн., інші витрати - 495 грн.

На виконання вказаного договору директор приватної фірми «Віктор-13» надав доручення від 25 березня 2007 року, яким уповноважив позивача та інших дольників в інвестуванні будинку НОМЕР_2, на підставі Договору №СД-1/2006 від 18 лютого 2007 року про співпрацю та дії у спільних інтересах між ОСББ «Січеслав» та ПФ «Віктор-13», проводити від імені ПФ «Віктор-13», кожний відносно своєї долі, оплату за послуги згідно Договору №КП-1/2007 від 17 березня 2007 року про надання комунальних послуг між ОСББ «Січеслав» та ПФ «Віктор-13» безпосередньо на розрахунковий рахунок ОСББ.

Відповідно до рішення загальних зборів членів ОСББ «Січеслав», інвесторів житлового будівництва та мешканців багатоповерхових будинків, від 15 грудня 2013 року позивача ОСОБА_2 було прийнято до членів ОСББ «Січеслав», а також затверджено щомісячний членський внесок від кожної квартири у сумі 135 грн., який сплачується членами ОСББ на утримання багатоквартирного будинку, та затверджено сума вступного внеску до ОСББ в розмірі 100 грн., яка сплачується членами ОСББ протягом 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що договір №КП-1/2007 на надання комунальних послуг, на підставі якого нараховувались платежі, пов'язані з обслуговуванням, експлуатацією та ремонтом будинку, доручення від 25 березня 2007 року, а також рішення загальних зборів членів ОСББ «Січеслав», інвесторів житлового будівництва та мешканців багатоповерхових будинків від 15 грудня 2013 року на теперішній час є чинними, позовні вимоги щодо визнання недійсними договору №КП-1/2007 на надання комунальних послуг та рішення загальних зборів ОСББ позивачем суду не заявлялось, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача встановлювати розрахунок внесків (часток) в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання, експлуатацію та ремонт неподільного і загального майна та інших спільних витрат у спірному будинку пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні осіб та стягнення з матеріальної шкоди за переплату платежів з 2007 року по 2012 рік у розмірі 2.815 грн. є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,4,5,7 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» - об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Стаття 9 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» розділяє власників приміщень на таких, які є членами і таких, які не є членами: членство в об'єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об'єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування; власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, можуть укладати з об'єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах.

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх членів об'єднання.

Згідно ч.3 ст.17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» - для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Статтею 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Водночас ч.1 ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи до: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування мольної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте, такий вид захисту, який було обрано позивачем, чинним законодавством не передбачений.

Доводи приведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про те, що судом були допущені порушення або неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин сторін та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.