Справа № 463/5080/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2682/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Тропак О.В. Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства (ЛКП) «№ 500» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року у справі за позовом ЛКП «№ 500» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги ,-

в с т а н о в и л а:

ЛКП «№500» звернулося з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7 836,98 грн. за фактично надані послуги з утримання житлового будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, у якому знаходиться належна відповідачеві квартира №3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для обслуговування вказаного вище будинку. Утримання та обслуговування цього житлового будинку здійснюється позивачем, ці послуги отримує відповідач, хоч договір у письмовій формі сторони не уклали. Заборгованість за надані послуги становить 7 836,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржило ЛКП «№500». Апелянт у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, оскільки суд першої інстанції зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог та наданих на їх обґрунтування доказів; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 у м.Львові загальною площею 116,8 кв.м, житловою площею - 86,6 кв.м; вказаний будинок належить територіальній громаді міста, що підтверджується довідкою з місця проживання відповідача (а.с.7). Письмова угода між сторонами про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не укладена.

Відповідно до рішення Львівської міської ради №365 від 8 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у місті Львові» виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м.Львова з управління будинком, спорудою або групою будинків та їх утримання є Львівські комунальні житлово-експлуатаційні підприємств.

Позивач здійснює утримання і ремонт будинків (споруд) житлового та нежитлового фонду, які перебувають на його балансі. Відповідач від таких послуг не відмовлялася.

Будинок АДРЕСА_1 у м.Львові перебуває на балансі ЛКП «№500», яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Ці обставини стверджуються укладеними угодами, зокрема: договорами про надання послуг з водопостачання та водовідведення, про надання послуг з вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів, про постачання теплової енергії в гарячій воді, про постачання електричної енергії, договорами на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньобудинкових мережах, угодами про проведення дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних робіт, договорами про виконання робіт з вивезення, розміщення і захоронення твердих побутових відходів, договорами про обслуговування димовентиляційних каналів ( а.с.10-28,83-109).

Відповідно до ст. ст.1,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій, як різновид житлово-комунальних послуг, це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 68 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов'язок споживача послуг такі оплачувати. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п.4,35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників, які зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

З наданого розрахунку за утримання будинку та прибудинкової території по платежах за особовим рахунком відповідача вбачається наявність заборгованості в сумі 7 836,98 грн. (а.с.8-9). Цим розрахунком стверджується, що за 2010-2014 роки відповідачеві проводилися нарахування за вказані послуги і за вказаний період нею внесено у березні 2012 року 1 500 грн. в якості оплати таких послуг; інші оплати не проводилися.

Аналізуючи наданий відповідачем договір № 500Б 6193 від 1 січня 2012 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (а.с.44), колегія суддів приходить до висновку, що вказаний договір не може бути свідченням того, що відповідач одержувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території не від позивача, а від іншої установи, виходячи з наступного.

Послуги з утримання будинку та прибудинкової території мають різні складові і не полягають лише у вивезенні твердих побутових відходів. Послуги з вивезення твердих побутових відходів оплачує їх виконавцю позивач. Сплачені ним суми розподіляються між мешканцями території обслуговування залежно від площі належного чи займаного житла. Із зазначеного договору вбачається, що послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються за контейнерною схемою та графіком ЛКП «500», тобто з використанням контейнерів, якими за плату відповідно до укладених договорів обслуговується позивач. Наданий відповідачем договір стосується вивозу великогабаритних і ремонтних відходів (п.2.1.), за які не справляється плата позивачем і це є додатковою послугою, що не входить у складову оплати послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. Надавши договір № 500Б 6193 від 1 січня 2012 року, відповідач не надала доказів проведення оплат за цим договором, з якого вбачається лише принцип розрахунків між сторонами договору (п.4.2.). Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наданий відповідачем договір стосується інших послуг, які не охоплюються послугами, що надає позивач. Період дії цього договору:1 січня - 31 грудня 2012 року, який в повному об'ємі не охоплює період, за який виникла заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на відсутність боргу за утримання будинку та прибудинкової території у зв'язку з відсутністю договору між сторонами, оскільки такий не укладено в письмовій формі, низькою якістю послуг;так як фактично позивач приймала надані позивачем послуги, частково проводила їх оплату.

Відповідно до вимог ст.ст. 204,205 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відтак, недодержання форми угоди тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. В даному випадку такий наслідок законом не передбачений.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження надання позивачем послуг відповідачеві по утриманню та обслуговуванню будинку і прибудинкової території у період, за який нарахована заборгованість, а також про недоведеність розміру заборгованості.

Аналізуючи наявні в справі докази в їх сукупності, та кожний окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв'язок; на підставі встановлених судом обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача сплати утвореної заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з того, що між ЛКП «500» та іншими установами і організаціями укладені договори на надання послуг в тому числі по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 у м.Львові, де розміщена квартира відповідача. За надані послуги позивач несе витрати по їх оплаті, які розподіляться між власниками житла. Відповідач має заборгованість за такі послуги.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Позивач звертався до суду про видачу судових наказів щодо сплати заборгованості відповідача у 2013 році, з цим позовом він звернувся 25 вересня 2014 року (а.с.3). У березні 2012 року відповідачем проведено оплату за надані позивачем послуги в сумі 1500 грн., яка є значно більшою від нарахованої плати за вказаний місяць (108,28 грн.); що є свідченням визнання відповідачем заборгованості за надані послуги та переривання перебігу строку позовної давності (ст. 264 ЦК України), про застосування якого заява не подана.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1,65).

Керуючись ст.ст.88, 303, п. 2 ч.1 ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «№ 500» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь Львівського комунального підприємства «№ 500» заборгованість за надані послуги по утриманню і обслуговуванню житлового будинку АДРЕСА_1 у місті Львові та прибудинкової території біля цього будинку, в сумі 7 836,98 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять шість грн. 98 коп.), а також судові витрати в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскарженим у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Судове рішення набрало законної сили

Суддя Т.І. Приколота

Дата оформлення

Помічник судді М.Б. Борачок