У Х В А Л А

02 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Максимчук З.М., Собіни І.М.,

секретаря судового засідання Демчук Ю.Ю.,

за участю

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського строкового вкладу та нарахованих відсотків.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2015 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник відповідача вважає ухвалу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, постановлену з порушенням правил підсудності. Доводить, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» знаходиться за адресою м. Київ, вул. Артема, 60, а тому у відповідності до ч.2 ст.109 ЦПК України розгляд зазначеного позову належить до юрисдикції відповідного суду на території м. Києва. Стверджує, що суд повинен був повернути позовну заяву, що передбачено п.4 ч.2 ст.121 ЦПК України. За викладених обставин просить ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява оформлена в порядку встановленому ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», від імені якого діяла Зиняр О.В., на підставі довіреності №1676 від 16.11.2013 року, був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Пенсійний» №300131/47424/370-14 строком до 11 травня 2015 року з виплатою 12,1 відсотків річних, а місцем укладення договору є відділення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» №51, що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Відінська, 41.

Умовами договору не визначено територіальну підсудність справ, які виникають в результаті спорів, що випливають з даного договору.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил підсудності не заслуговують на увагу.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 за конституційним поданням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення пунктів 22,23 статті 1 статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 Закону України „Про захист прав споживачів" у зв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів), в обґрунтування якого покладено пункти 1,2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН „Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року №39/248, а також Хартії захисту споживачів, схвалені Резолюцією Консультативної Асамблеї Ради Європи від 17 травня 1973 року, Директиви 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року, з посиланням та те, що цим законом врегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів та виконавцями робіт і послуг різних форм власності, встановлює права споживачів та визначає механізм їх захисту на основі державної політики у сфері захисту прав споживача.

Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг, який регламентовано Законом України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг від 12 липня 2001 року №2664, який відносить споживачів фінансових послуг до учасників ринку фінансових послуг та захисту їх інтересів від недобросовісності суб'єктів, що надають фінансові послуги.

У відповідності до ст.2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" одним з продуктів надання банківських послуг на ринку фінансових послуг є вклад (депозит), який визначений як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Зазначені норми свідчать, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», є суб'єктом надання фінансових послуг, а тому до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню норми Закону України „Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживача можуть пред'являтися за місцем проживання чи перебування споживача.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена без порушення норм процесуального права підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді З.М. Максимчук

І.М.Собіна