Справа № 2-8603/10>
Провадження № 2-р/638/18/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Гайдук Л.П.

при секретарі Литвиненко М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз*яснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, встановлення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу спілкування та участі батька у вихованні сина,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про роз*ясення рішення суду від 01.11.2010р., в якій зазначив, що рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, однак, у зв*язку з відмовою ОСОБА_2 від добровільного виконання рішення суду та здійснення перешкод відповідачу в побаченнях та спілкуванні з сином, до Дзержинського ВДВДС ХМУЮ було подано виконавчий лист про примусове виконання рішення суду, проте 21.07.2015р. державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв*язку з тим, що в рішенні суд встановив певний факт, при цьому не вказав будь-яких заходів примусового виконання рішення та не визначив в резолютивній частині рішення особу, яка ці заходи має вчинити. На підставі вищенаведеного відповідач просить суд роз*яснити, яка особа зобов*язана надавати йому можливість мати періодичні побачення з сином, яким чином, ким та у якому місці має відбуватись передача йому малолітньої дитини для здійснення періодичних побачень, місцем постійного проживання дитини є зареєстроване відповідно до чинного законодавства України місце проживання його матері чи будь-яке місце проживання, де дитина знаходиться в той чи інший час, а також роз*яснити, що місцем для періодичних побачень, погодженим з матір*ю дитини, є тільки місце, яке визначає ОСОБА_2, чи це може бути будь-яке місце в м. Харкові чи в іншому населеному пункті України, де дозволено перебувати батькам разом з малолітніми дітьми?

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву про роз*яснення рішення та просили суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення даної заяви та зазначив, що рішенням суду, яке набрало чинності, було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір*ю ОСОБА_2, в заяві про роз*яснення рішення суду відповідач ставить питання, якими фактично змінює рішення суду, оскільки зазначає, що позивач чинить йому перешкоди в спілкування з дитиною у зв*язку з чим він вимушений був звернутись до Дзержинського ВДВС ХМУЮ із заявою про примусове виконання рішення, однак, в даному випадку відповідач повинен був звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкування з дитиною, а не з заявою про роз*яснення рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2010р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, встановлення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволені частково, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, 09.04.2003року народження з матір*ю ОСОБА_2 та визначений наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_1 Джоні- періодичні побачення протягом певного часу кожної суботи місяця з 10 до 20 годин в місці, погодженому з матір*ю ОСОБА_2 з обов*язковим поверненням до місця постійного проживання, а також половину шкільних канікул з 10 до 20 години місця, погодженому з матір*ю ОСОБА_2 з обов*язковим поверненням до місця постійного проживання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.05.2011р. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2010р. було залишено без змін.

Відповідно до ст.. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз*ясніє своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, заявник вказує, що підставою для роз*яснення рішення його незрозумілість як для нього так і для державного виконавця, який йому відмовив у його виконанні.

Суд не погоджується з заявою заявника про незрозумілість судового рішення, оскільки останнє викладено зрозумілою мовою, а саме: в ньому вказано, що саме місце проживання дитини ОСОБА_3, 09.04.2003року народження є місце проживання його матері ОСОБА_2 та визначений наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 - періодичні побачення протягом певного часу кожної суботи місяця з 10 до 20 години в місці, погодженому з матір*ю ОСОБА_2 з обов*язковим поверненням до місця постійного проживання, а також половину шкільних канікул з 10 до 20 години місця, погодженому з матір*ю ОСОБА_2 з обов*язковим поверненням до місця постійного проживання.

Адреса місця проживання матері ОСОБА_4 не може бути вказана судом, оскільки остання може змінюватись, що є її правом, передбаченим законом, та судом визначати та зазначати певну адресу не вбачається можливим з вищезазначених підстав.

Окрім того, згідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по даній цивільній справі набрало чинності 17.05.2011року.

Як вбачається з матеріалів справи заявник звернувся з заявою про виконання судового рішення до Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ 21.07.2015року, тобто, поза межами строку пред*явлення виконавчого документа до виконання, визначеного ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, за минуванням 4 років з моменту набранням його чинності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених законом для роз*яснення судового рішення не вбачається та заявником не приведено певних його незрозумілостей, які б унеможливлювали його виконання.

Неприйняття даного судового рішення до виконання державним виконавцем та відмова у відкритті виконавчого провадження не може сама по собі свідчити про те, що рішення суду є для нього не зрозумілим та неможливим до виконання, окрім того, суд позбавлений можливості надати оцінку діям державної виконавчої служби з даного питання в цьому провадженні.

Суд приходить до висновку, що питання, які ставить заявник в своїй заяві про роз*яснення судового рішення не відносяться до предмету розгляду, який стосується саме роз*яснення судового рішення та стосується іншого порядку, визначеного законом.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз*яснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, встановлення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу спілкування та участі батька у вихованні сина,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Суддя: