Справа № 214/5143/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2015 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Ковтун Н.Г.

при секретареві Троценко О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу В»язовика ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання неправомірним підвищення процентної ставки за кредитним договором, зобовязання провести перерахунок,

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява В?язовика ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання неправомірним підвищення процентної ставки за кредитним договором, зобовязання провести перерахунок, посилаючись на те, що 20 травня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір №KRHCG000150010, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 20.05.2005р. по 19.05.2020р. включно, у вигляді непоновлювальної лінії в сумі 40 865,51 гривень на придбання квартири АДРЕСА_1 в сумі 33 000,00 гривень, на ремонтно-будівельні роботи в сумі 3369,51 гривень, на сплату страхових внесків в сумі 4496,00 гривень.

Листом відповідач повідомив позивача про підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки за зазначеним вище Кредитним ОСОБА_4 з 01.02.2008р. Позивач вважає підвищення відповідачем в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредитному договору незаконним, а умова Кредитного ОСОБА_4 в частині права відповідача в односторонньому порядку розірвати Кредитний договір недійсною, при цьому посилається на ч. 2, 3 ст. 1056 1, ст. 203, 215, 217 ЦК України, ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів".

В ході розгляду справи позовні вимоги були змінені, позивач зазначив на те, що відповідачем двічі безпідставно підвищувалась процентна ставка за кредитним договором: з 25.10.2008 року з 16, 08% річних до 18, 12% річних, а з 1.02.2009 року з 18, 12% річних до 30% річних. У звязку з чим було здійснено нарахування заборгованості за договором.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, з підстав зазначених у позові. Вказала на те, що про пропозицію першого підвищення процентної ставки з 1.02.2008 року позивача банк повідомив 24 січня 2009 року, але він не погодився з цією пропозицією, про що повідомив банк. Про друге підвищення з 01.09.2009 року процентної ставки позивача взагалі не повідомили. Позивач належним чином виконував зобовязання про укладеному кредитного договору, сплачуючи щомісяця по 600 грн, що перевищує розмір, визначений Додатковою угодою від 27.05.2005 року, ніякої прострочки платежів немає. Зміни до договору більше не вносились.

Відповідач в порушення умов ОСОБА_4, двічі підвищував розмір процентної ставки без згоди та погодження з відповідачем у звязку з чим звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просить позов задовольнити, також вважає, що строки позовної давності не пропущені.

Позивач В»язовик О.І., допитаний судом в якості свідка, суду пояснив, що позов підтримує, вказав на те, що з відповідачем 20.052005 року уклав кредитний договір. За Додатковою угодою від 27.05.2005 року він мав сплачувати по 541, 87 грн щомісяця. Ніяких прострочек платежів не мав, зобовязання виконував належним чином. 24 січня 2009 року він отримав від відповідача лист, з пропозицією підвищення процентної ставки, але він з цим не погодився, про що направив лист до банку, який останній отримав 28.01.2009 року. Більше ніяких пропозицій від банку він не отримував, продовжуючи виконувати Договір. В травні 2014 року із суду він отримав позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, із розрахунку заборгованості вбачається, що банк самостійно підвищив процентну ставку до 30%. Він мав намір достроково погасити кредит, тому звернувся до банку, але йому повідомили про те, що він має заборгованість, але розрахунок йому не надала, у звязку з чим він звертався у вересня 2011 року до Жовтневого суду м.Дніпропетровська, але позов відкликав, оскільки в управлінні юстиції йому сказали про те, що дії банка незаконні. У 2014 році йому запропонували знести зміни до умов його кредитування, але він відмовився. На підвищення процентної ставки він ніколи не погоджувався. Після його відмови на підвищення відсотків, банк не пропонував йому достроково повернути кредитні кошти.

Представник відповідача заперечував проти позову посилаючись на те, що ОСОБА_4 за вказаним Кредитним договором має право в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку. Вказував на те, що позивач взагалі пропустив строк позовної давності для звернення з такими вимогами по відношенню до відповідача. Причиною підвищення процентної ставки за кредитним договором з позивачем стало зміни конюнктури ринку, позивачем не було порушень щодо сплати платежів, указаних у ОСОБА_4.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

ОСОБА_6 зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_4 про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168.

Судом встановлено, що 20 травня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний Договір №KRHCG000150010 (а.с. 7-8) (далі по тексту Кредитний договір).

Відповідно до пп. 1.1 розділу 1 Кредитного ОСОБА_4 зобов'язується надати "Позичальникові" кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 19.05.2020р. включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії (далі - "Кредит") у розмірі 40 865,51 гривень (сорок тисяч вісімсот шістдесят пять гривень 51 копійка), на наступні цілі: у розмірі 33 000,00 гривень (тридцять три тисячі гривень 00 копійок) на придбання квартири АДРЕСА_1; у розмірі 3 369,51 гривень (три тисячі триста шістдесят девять гривень 51 копійка) на ремонтно-будівельні роботи, на сплату страхових платежів у розмірі 4 496,00 гривень (чотири тисячі чотириста девяносто шість гривень 00 копійок), зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і комісією за розрахункове обслуговування в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 договору.

На підставі Кредитного ОСОБА_4 позивачем отримані кошти в розмірі зазначеному у пп. 1.1 розділу 1 Кредитного ОСОБА_4, що не заперечується позивачем в судовому засіданні.

27 травня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. (а. с. 9), за положеннями якої змінено положення пункту 1.1 ОСОБА_4, які стосуються щомісячного платежу, який з 27.05.2005р. був змінений з 491,67 гривень на 541,87 гривень. Всі інші положення Кредитного договору №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. залишились незмінними.

Позивачем відповідно до укладеного Кредитного договору щомісяця здійснюються платежі в строки та в розмірі, визначеному вказаним Кредитним договором, що підтверджується квитанціями, наданими позивачем (а. с.22-68, 126-177), випискою про погашення по кредиту за Вих.№1691127 від 06.08.2014р., наданою позивачу відповідачем (а. с.176-178).

12 травня 2014 року позивачу стало відомо, що відповідач звернувся до нього з позовом про звернення стягнення на майно в рахунок погашення так званої заборгованості за кредитним договором №KRHCG000150010, укладеного з Відповідачем 20 травня 2005 року, із розрахунку 30% річних замість 16,08% Справа №214/5370/13-ц знаходиться у провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, розгляд якої призупинено. Із наданої до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем двічі підвищувалась процентна ставки з255.10.2008 року та з27 січня 2009 року (а.с. 79-86).

Відповідно до пп. 2.3.1 п. 2 Кредитного ОСОБА_4 - Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного ОСОБА_4; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому ОСОБА_4 надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки за 20 днів до вступу в чинність процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливе в границях кількості пунктів, на яке збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США, за згодою Позичальника.

24 січня 2009 року на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача за Вих.№20.1.3.2/6-42221 від 25.12.2008р., в якому позивач повідомлявся про підвищення процентної ставки за Кредитним договором №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. з 01 лютого 2008 року з 16,08% річних до 30% річних.

Відповідно до листа, датованого від 25.12.2008 року №20.1.3.2/6-42221 за підписом Голови правління ОСОБА_7 Дубілєт вбачається, що відповідач повідомив позивача про збільшення розміру відсоткової ставки за Кредитним ОСОБА_4 №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. до 30,0% на рік (а. с.17), при цьому відповідач в своєму листі посилається на те, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору та у зв'язку із зміною конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме настанні одного чи декількох з нижченаведених чинників: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору, зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ), здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни в грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки більш ніж на 3 (три) відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладення цього ОСОБА_4 чи останнього перегляду відсоткової ставки.

Листом від 24 січня 2009 року позивач повідомив відповідача про свою незгоду з вказаними вище змінами до Кредитного ОСОБА_4 посилаючись на незаконність дій зі сторони відповідача щодо одностороннього внесення змін до Кредитного ОСОБА_4 та необґрунтованість підняття відсоткової ставки до 30,00% (а. с.18). Відповідач отримав лист позивача 28 січня 2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.19).

ОСОБА_6 відповідача, датованого 25.12.2008р. №20.1.3.2/6-42221 вбачається, що підставою для змін відсоткової ставки по Кредитному ОСОБА_4 укладеного з позивачем послугувало прийняття Національним банком України постанови N 107 від 21.04.2008 р. "Про врегулювання грошово-кредитного ринку" згідно якої з 30.04.2008 р. облікову ставку було змінено до 12 % річних. Та оскільки відповідачем з 30.04.2008 року не було змінено процентну ставку, право на її підвищення залишилося за відповідачем. В зв'язку з чим згідно умов Кредитного ОСОБА_4 та відповідно до п. 4 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" позивачу було направлено лист (повідомлення) щодо зміни відсоткової ставки за ОСОБА_4. (а. с.17).

Відповідачем не наведено підстав для підвищення процентної ставки з 25 жовтня 2008 року та з 27.10.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до вступної частини постанови Національного банку України N168 від 10.05.2007 р. "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" правила прийняті з метою захисту прав споживачів під час укладання договорів про надання споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації.

Пунктом 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту встановлено, що банки мають право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміні кредитної політики банку).

Таким чином, зміна процентної ставки відповідно до ст. 652 ЦК України та вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту можлива лише при істотній зміні обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

В свою чергу, всупереч ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, з листів відповідача, направлених на адресу позивача, не вбачається конкретних обставин, що змусили відповідача вчинити підвищення процентної ставки по Кредитному ОСОБА_4 в два етапи до 30,0% річних.

Окрім того, судом не береться до уваги посилання відповідача в своєму листі на зміну з 01.02.2009 р. облікової ставки НБУ як на підставу зміни відповідачем процентної ставки по Кредитному договору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Кредитний договір між відповідачем та позивачем було підписано 20.05.2005 року, на момент підписання Кредитного ОСОБА_4 діяла постанова Національного банку України N 492 від 29.12.2007 року, згідно якої розмір облікової ставки становив 9,5 %. Після підписання Кредитного договору розмір облікової ставки на підставі постанови Правління Національного банку України N 107 від 21.04.2008 р. "Про регулювання грошово-кредитного ринку" облікова ставка з 20.04.2008 року була змінена до 12 %.

Відповідно до пп. 2.3.1 п. 2.3 Кредитного договору збільшення процентної ставки Банком вищевказаному порядку можливо в границях у кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США, та виключно за згодою позивача як позичальника за Кредитним договором.

З умов Кредитного ОСОБА_4 випливає, що відповідач, в порядку встановленому Кредитним договором, міг ініціювати збільшення відсоткової ставки за користування лише до 19,04 % річних.

Таким чином, дії відповідача щодо ініціювання збільшення відсоткової ставки за користування кредитом до 29,04 % річних порушують умови Кредитного ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056 1 ЦК України (що набула чинності 09.01.2009 року) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Як вбачається з листа-повідомлення відповідача, процентна ставка по Кредитному ОСОБА_4 підвищується відповідачем з 01.02.2009 року, тобто після набранням чинності ст. 1056 1 ЦК України, та оскільки позивач не надавав свою згоду на зміну відсоткової ставки за Кредитним ОСОБА_4 повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056 1 ЦК України умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Таким чином, умова ОСОБА_4, передбачена пп. 2.3.1 п. 2.3 Кредитного ОСОБА_4 про право відповідача збільшувати розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною з 09.01.2009 р. і не створює для сторін цієї угоди ніяких юридичних наслідків, а тому процентна ставка за Кредитним ОСОБА_4 повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 215, 641, 624, 10561 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 10, 11, 57 - 64, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд

Р І Ш И В

Уточнений позов В?язовика ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити повністю.

Визнати неправомірним підвищення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» // відсоткової ставки за кредитним договором №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. в період з 25.10.2008 року до 27.01.2009 року з з 16,08% річних 18, 12% річних, в період з 01.02.2009 року по теперішній час з 18, 12 % до 30% річних.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» // здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №KRHCG000150010 від 20.05.2005р. з урахуванням відсоткової ставки, встановленої в кредитному договорі, а саме 1,34% відсотків на місяць (що відповідає 16,08% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, починаючи з моменту підвищення процентної ставки по 26 серпня 2015 року

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» // судовий збір на користь держави в розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Ковтун Н.Г.