Апеляційний суд Полтавської області
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ТимчукЛ.А. Ч

Суддів: Чічіля В.А., Пікуля В.П.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2010 року

по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2010 року позов відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 22.92/08-ДІ, посвідчений приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 29 травня 2008 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради на підставі рішення від 27.12.2005р. за НОМЕР_1 та зареєстрованого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 29.05.2008р. у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 3205 для задоволення грошових вимог відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором № 22.92/08-КЛ від 05 червня 2008 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З рішенням не погодилась відповідач, в апеляційній скарзі просила скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2010 року , а справу направити до місцевого суду на новий судовий розгляд, посилаючись на, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами, що 05.06.2008р. між банком та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №22.92/08 - КЛ, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, ліміт якої складає 250000грн. строком до 03.06.2011р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20% річних.

Згідно п.п.1.3., 3.4 кредитного договору позичальник користується кредитними коштами за наступним графіком зменшення ліміту кредитної лінії , а проценти за користування кредитом сплачуються самостійно позичальником шляхом перерахування на рахунок погашення процентів в гривнях, в період з 25 по останній робочий день місяця, за винятком останнього місяця, коли сума процентів сплачується разом з основною сумою кредиту. При несплаті процентів у вказаний строк, вони вважаються простроченими.

В забезпечення повернення кредитних коштів 05.06.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» в особі директора відділення №1 Полтавської філії ВАТ ВТБ банк в м. Лубни та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 22.92/08-ДІ, відповідно до якого в іпотеку банку передано: житловий будинок з надвірними будівлями, набутий в період зареєстрованого шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, про що надана письмова заява чоловіка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 29 травня 2008 року Виконавчим комітетом Лубенської міської ради на підставі рішення від 27.12.2005р. за НОМЕР_1 та зареєстрованого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 29.05.2008р. у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 3205.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позичальник порушив прийняті на себе зобов'язання, не своєчасно здійснюється повернення кредитних коштів та сплата відсотків, згідно умов, передбачених кредитним договором.

Загальна заборгованість за кредитним договором станом на 11 травня 2010 року становить 345784 гривень 97 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції повинен був залучити до участі & справі боржника ОСОБА_4, оскільки постановлене рішення впливає на його права, проте вказані доводи спростовуються наступним.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, з огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку щодо стягнення коштів лише з поручителя, як солідарного боржника.

Крім того, не заслуговують на увагу суду також посилання апелянта на те, що суд безпідставно стягнув з неї, як поручителя суму заборгованості по відсотках, штрафних санкціях та індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору Банк має право задовільнити свої вимоги за кредитними договорами у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання та/або цього договору іпотеки.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває права звернення на майно у разі невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору чи іпотечного договору.

Відповідно до ст. 7 п.1 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання.

Отже, виходячи із вищенаведеного, місцевий суд повно і всебічно дослідив обставини виникнення правовідносин між сторонами, та надані в ході судового розгляду докази, а рішення суду не суперечить чинному законодавству.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно