АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4117/14-ц Номер провадження 22-ц/786/395/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.О., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.12.2009 року відповідачка ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1 за рахунок коштів, отриманих від продажу 18.04.2007 року квартири АДРЕСА_2, належної позивачу на праві особистої приватної власності. Позивач вважає, що це є підставою для визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати частково недійсним в частині визначення особи покупця договір купівлі-продажу від 29.12.2009 року квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 рокуу задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 888, 66 грн.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржив рішення, в апеляційній скарзі просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову. Вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 27.02.2009 року у Центральному ВРАЦСі Кременчуцького МУЮ, про що зроблено актовий запис №89.

29.12.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири серії ВММ № 086779, відповідно до якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 29.12.2009 року за номером 3785404. Вартість придбаної квартири за договором становила 99704 грн.

На момент придбання вказаної квартири ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2014 року у справі № 524/2356/13-ц здійснено поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2, зокрема, виділено у власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1

Вказаним рішенням апеляційної інстанції встановлено, що немає підстав для виключення зі складу майна, що підлягає поділу, придбаного за час шлюбу сторін, зокрема, квартири АДРЕСА_1, оскільки не було доведено, що дане майно набуте відповідачем ОСОБА_2 за кошти, що належали йому особисто.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних обставин, оскільки набрало законної сили рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2014 року, що має преюдиційне значення для вирішення даного спору, яким квартира АДРЕСА_1 віднесена до спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2, обґрунтованих та належних доказів того, що дана квартира була придбана за особисті кошти позивача ним надано не було, інших підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 не наведено, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про подання нових доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 є особистою власністю позивача, зокрема, наявні покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Так, дані свідки в судовому засіданні суду першої інстанції дали покази, що про обставини придбання квартири їм відомо зі слів самого ОСОБА_2, зокрема те, що вона придбана за рахунок його коштів, отриманих від продажу попередньої квартири.

Однак, дані обставини не можна вважати достовірними та беззаперечними доказами того, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить позивачу на праві особистої власності, оскільки покази свідків ґрунтуються лише на інформації, отриманої від самого ОСОБА_2 та нічим іншим не підтвердженої.

Крім того, як уже зазначалося, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2014 року у справі № 524/2356/13-ц здійснено поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2, зокрема, виділено у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1

Тобто, вищевказаним рішенням суду встановлено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя і, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального та процесуального права та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.О. Обідіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя В.П. Пікуль