Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/154/15-ц
провадження № 2/632/174/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" лютого 2015 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библів С.В., при секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, з вказаним позовом, в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є співвласницею ізольованої квартири АДРЕСА_1 разом із сином ( третя особа у справі ) у ? частці кожний на підставі приватизації і державної реєстрації цього права. У 1993 році її син уклав шлюб з відповідачкою у справі - ОСОБА_2 Більше 10 років тому подружжя придбали в Харкові 4-ри кімнатну квартиру і переїхало на постійне місце мешкання в м. Харків, там у 2005 році в них народилася дочка ОСОБА_4. Зараз дитина живе і навчається у школі в м. Харкові. Відповідачка ОСОБА_2 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 зареєстровані в її квартирі, хоча не проживають в ній, їхніх речей чи будь-кого іншого майна в ній немає. Комунальні послуги вони не сплачують, ніяких обов'язків по утриманню квартири не несуть. У зв'язку із реєстрацією відповідачки з її дочкою у її квартирі вона не може оформити субсидію. Невелика пенсія не дає можливості самостійно сплачувати комунальні послуги, а їй необхідні гроші також на лікування, оскільки вона перебуває на обліку у лікаря-невропатолога. Неодноразово просила сина, щоб його дружина знялася з реєстрації, але все було марно. Вважає, що в порядку ч.4 ст. 29 та ч.2 ст. 405 ЦК України може ставити питання про визнання ОСОБА_2 разом з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою та зняття їх з реєстрації в ній.

Позивачка до судового засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачка до судового засідання не прибула надала судові заперечення проти позову, в яких просила відмовити у його задоволенні та розглянути справи без її участі. Зокрема, відповідачка послалася на те, що є дружиною співвласника квартири ОСОБА_3, з яким мають спільну дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 З його дозволу та дозволу позивачки вона з дитиною зареєструвалися на спільній житловій площі як члени сім`ї ОСОБА_3 - дружина та дочка. На даний час, дійсно, дитина ходить до школи в місті Харкові, тому родина має можливість жити в м. Первомайському лише влітку. Її чоловік має ті самі права щодо квартири, як і позивачка, і в нього не має бажання та намірів ставити питання про визнання його дружини та дочки такими, що втратили право користування житлом. В квартирі є їхні речі побутового вжитку та побутова техніка. Стосовно комунальних платежів зазначила, що всі комунальні послуги має сплачувати сама позивачка оскільки спожиті ці послуги безпосередньо нею самою.

Третя особа також не прибув до судового засідання та просив у своїй заяві розглянути справу у його відсутності. У заяві зазначив, що є співвласником квартири і має всі ті права щодо неї, як і сама позивачка. ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі на законних підставах і наразі в нього немає бажання чи наміру їх знімати з реєстрації, хіба, що за їхнім власним бажанням.

Враховуючи неявку в судове засідання сторін, суд приймає рішення без участі сторін на підставі наявних доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є співвласниками у рівних частках ізольованої квартири № 145 в б.15 на 4 м-ні в м. Первомайському Харківської області відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.01.2003 року та державної реєстрації в органах БТІ (а.с.8). Поквартирна картка виписана на наймача квартири ОСОБА_3, який в цій квартирі не зареєстрований. В квартирі зареєстровані його мати - ОСОБА_1, його дружина - ОСОБА_2 та його неповнолітня дочка - ОСОБА_5 (а.с.7).

Відповідно до Акту від 28.01.2015 року, складеному КП «Жилсервіс» у присутності двох сусідів, ОСОБА_2 та її дочка не проживають в кв.АДРЕСА_1 з 2005 року (а.с.6).

Дійсно, як послалася позивачка у своєму позові, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, проте така домовленість є між відповідачкою та ОСОБА_3, який не бажає зняття з реєстрації дружини та дочки.Такою, що втратила право на користування житлом особа може бути визнаною лише за рішенням суду, а не просто автоматично за фактичної її відсутності в житловому приміщенні понад встановлені Законом строки.

ОСОБА_2 з дочкою були зареєстровані в квартирі як члени сім`ї ОСОБА_3 також зі згоди ОСОБА_1

Право приватної власності на житло можуть мати декілька власників, при цьому зберігається єдність об'єкта і не виникає колективного суб'єкта, а встановлюється множинність суб'єктів співвласників на житловий будинок чи квартиру. Спільна власність на житло виникає на підставі цивільно- правових договорів, рішення суду, отримання спадщини, приватизації, набуття права власності на житло під час шлюбу, і може бути спільною сумісною або частковою власністю. При спільній власності на житло право власності належить всім суб'єктам в сукупності, тобто окрема особа не може самостійно розпоряджатись своєю частиною, а користування відбувається за домовленістю між співвласниками (ст. 358 ЦК України). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (п. 4 ст. 355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Обумовлена квартира приватизована в рівних частках двома членами сім'ї, тобто належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за правом спільної часткової власності і саме за домовленістю між собою вони здійснюють своє право власності. В такому випадку для того, щоб зняти з реєстрації непотрібного мешканця з квартири знадобиться згода усіх співвласників. Від імені всіх співвласників і подається відповідний позов до суду, а як вбачається з правової позиції співвласника квартири ОСОБА_3 (третя особа), останній не виявляє такого бажання та не надає на це згоду. Таким чином, така ситуація свідчить про фактичне надання згоди співвласником квартири на подальше проживання в його квартирі вказаних осіб. У такому випадку навіть тривале не проживання на житловій площі правового значення в розумінні ч.2 ст. 405 ЦК України - не має. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таке право є непорушним.

Посилання позивачки на те, що відповідачка не бере участі в утриманні квартири та сплаті комунальних платежів жодним доказом судові не доведено. Проте, суд має зазначити, що ст. 156 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Крім того, згідно з нормами ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки за правом спільної власності зобов'язаний сплачувати свою частку із загальних витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, не тільки відповідачка, а і третя особа, як співвласник, зобов'язаний брати участь в утриманні квартири. Якщо один із співвласників відмовився сплачувати свою частку із загальних витрат, інші співвласники можуть оплатити їх і вимагати від співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, сплати грошового боргу. Те саме торкається і інших членів сім`ї , що не є власниками житла, але ухиляються від сплати комунальних послуг.

Також, у разі якщо мешканці та співвласники не дійшли згоди щодо розмірів сплати комунальних платежів чи платежів по утриманню квартири, відповідно до п. 3 ст. 358 ЦК України вони мають право на надання їм у володіння та/або користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього співвласник має право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації. Також відповідно до п. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Як зазначалося вище, хоча квартира і перебуває у спільній частковій власності матері та сина, проте вона на поділена в натурі. У разі не виявлення бажання поділити в натурі квартиру чи неможливості такого поділу сторони також можуть визначити порядок користування квартирою за домовленістю чи в судовому порядку. В такому випадку, позивачка матиме можливість користуватися своєю конкретною половиною квартири і сплачувати ті комунальні послуги, які вона сама спожила, бо при цьому є можливість поділу особового рахунку. У разі відмови власників квартири розділити особовий рахунок спір може бути вирішено у судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, позивачка не навела судові жодного доказу незаконності реєстрації на даний час в її з сином квартирі відповідачки з дочкою. Натомість, відповідачка та третя особа на її стороні повністю підтвердили обґрунтованість своєї позиції. Для зняття з реєстрації відповідачки з дитиною з підстав, визначених позивачкою у позовній заяві, необхідне спільне волевиявлення співвласників, яке б виразилося у спільному позові до суду, при цьому, має бути доведено неповажність причин не проживання відповідача. Тому, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 88 ЦК України всі понесені судові витрати позивачкою залишаються за нею.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 358, 360, 383, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя: С. В. Библів