Справа № 202/6441/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді-Бєльченко Л.А.,

при секретарі- Петричкевич Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнаня аправа власності,

в с т а н о в и в :

08 серпня 2015 року позивач, звернулась до суду з позовом до відповідача, вказуючи, що 16 жовтня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В період шлюбу ними було придбано квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира була придбана за кредитні кошти на підставі кредитного договору № 31 МП від 28 серпня 2006 року, укладеного між Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім*ї в особі відповідача у справі , ОСОБА_2 14.05.2009 року між відповідачем та третьої особою було укладено договір іпотеки зазначеної квартири. Починаючи з січня 2008 року вона, позивач, особисто здійснює погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки шлюбні відносини з відповідачем вже були припинені. 27.01.2014 року вона, позивач, звернулась до Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» щодо переоформлення кредитного договору та правовстановлючих документів з відповідача на своє ім*я. 18 лютого 2014 року Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було винесено рішення № 417 про внесення змін до кредитного договору № 31 МП від 28.08.2006 року , згідно якого відповідач передає всі права та обов*язки за кредиитним договром їй, позивачці.

Загальна вартість спірної квартири відповідно висновку експерта становить 281624,0 грн, відповідно ? її частина становить 140812, 0 грн., загальна сума сплачених нею коштів становить 51999,0грн., вона, позивач також щорічно здійснює страхування квартири на виконання кредитного договору, що загалом становить 6287,90 грн. Також період погашення крдиту становить з 31 серпня 2006 року по 31 березня 2029 року, відповідно сума яка має бути сплачена за період з другого кварталу 2015 року по перший квартал 2029 року становить 95896,08 грн.

Останні роки відповідач проживає в Польщі, де планує залишится на постійне місце проживання, вона, позивач, приймає на себе сплату всіх кредитних зобов*язань по спірній квартирі. Тому , вкаховуючи викладене, а також те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син, посилаючись на вимоги статтей 69, 70, 71 Сімейного коедксу України, постанову Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", просила суд в порядку поділу майна між нею та відповідачем визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., припинивши право спільної сумісної власності подружжя між нею та відповідачем на цю квартиру.

В судове засідання представник позивача не з*явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити( а.с 42).

Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та відповідач під час спільного життя придбали квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира була придбана за кредитні кошти на підставі кредитного договору № 31 МП від 28 серпня 2006 року, укладеного між Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім*ї в особі відповідача у справі , ОСОБА_2.( а.с. 5, 7-9, 15).

14.05.2009 року між відповідачем та третьої особою було укладено договір іпотеки зазначеної квартири ( а.с.19).

18 лютого 2014 року Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було винесено рішення № 417 про внесення змін до кредитного договору , згідно якого відповідач передає всі права та обов*язки за кредиитним договром їй, позивачці( а.с.13).

18 березня 2014 року між позивачем , відповідачем та третьою особою укладений додатковий договір № 3 до кредитного договору № 31 МП від 28.08.2006 року , згідно якого ОСОБА_2 передає всі права та обов*язки за кредиитним договром ОСОБА_1 ( а.с. 14).

Позивачем до матеріалів справи надані копіїї платіжних квітанцій, з яких вбачаєтьчся, що з січня 2008 року вона здійснює погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 24-34).

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу).

Вважається , що кожні річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України спірна квартира є об*єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При поділі майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за осбставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеіальне забезпечення сім*ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім*ї.

Відповідно до частини 2 статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до роз*яснень, які містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у тертіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за забов*язаннями, що виникли в інтресах сім*ї.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач здійснює і буде здійснювати сплату за кредитною заборгованістю по кредитному договору № 31 МП від 28.08.2006 року , наданого для придбання квартири АДРЕСА_1, особисто, а відповідач не заперечує проти данної обставини, про що свідчить його нотаріально формлена заява на а.с. 42, суд вважає можливим в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя визнати за позивачем право власності квартиру АДРЕСА_1, припинивши право спільної сумісної власності на цю квартиру між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 . на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі- 2816,24 грн.

Керуючись ст.ст.3,10, 11, 58,61, 209, 213-215 ЦПК України , ст.ст.60, 61, 70, 72 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку поділу спільно нажитого майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ( іпн. НОМЕР_2) судовий збір у розмірі- 2816,24 грн.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя-- Бєльченко Л.А.