У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/3852/15-ц>

провадження у справі № 2/0285/1530/15

09.10.2015 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави

до Новоград-Волинської районної державної адміністрації (далі РДА),

ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на землю,

ВСТАНОВИЛА:

08.10.2015 року прокурор в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови РДА № 597 від 26.07.2010 року;

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови РДА № 329 від 22.03.2011 року;

визнати недійсним Державний акт на право власності на землю, виданий 30.09.2011 року ОСОБА_1;

повернути земельну ділянку площею 1,9234 га до земель запасу Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району.

Крім позовних вимог, також просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, оскільки чинним Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» видатки на сплату органами прокуратури судового збору не передбачені.

Положення ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» надають суду право за наявності певних підстав своєю ухвалою, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У звязку із цим обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення від такої сплати або її звільнення. Саме таку позицію виклав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 10 від 17.10.2014 року.

Позивачем не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували його тяжкий матеріальний стан або його неспроможність сплатити судовий збір на момент подання позовної заяви. Його посилання на відсутність в бюджеті України видатків на сплату органами прокуратури судового збору та не врегулювання на законодавчому рівні питання щодо поновлення органам прокуратури пільг на судовий збір, до уваги не приймаються, оскільки це не є доказом скрутного матеріального стану позивача.

Відтак, клопотання прокурора про відстрочення йому сплати судового збору, з огляду на викладені ним в позовній заяві підстави, задоволенню не підлягає.

Частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року (далі Закон), встановлено, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року в сумі 1218 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону, якщо в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки в даному позові обєднані чотири вимоги немайнового характеру, судовий збір повинен бути сплачений за кожну вимогу окремо.

Таким чином, розмір судового збору, який має бути сплачено за подання даної позовної заяви становить 4 872 грн. (по 1218 грн. за кожну з чотирьох позовних вимог).

Принагідно зазначити, що аналогічний позов до відповідачів подавався прокурором до суду двічі 17.09.2015 року та 30.09.2015 року, і кожного разу залишався судом без руху, а в подальшому повертався 24.09.2015 року та 08.10.2015 року з тих самих підстав, оскільки не було сплачено судовий збір та відмовлено у відстрочці його сплати.

Незважаючи на це, прокурором знову 08.10.2015 року подається до суду аналогічний позов і знову без документу, що підтверджує сплату судового збору.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачений судовий збір, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків, а саме для сплати судового збору в сумі 4 872 грн.

Керуючись ст.ст. 119-121, 209 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання Новоград-Волинського міжрайонного прокурора про відстрочку сплати судового збору за подання позовної заяви до суду відмовити.

Позовну заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Новоград-Волинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на землю залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснити, що в іншому випадку позовна заява може бути визнана неподаною і повернута йому.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин