Справа № 524/4079/15-ц
08.07.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Рибалка Ю.В.,
при секретарі - Стрижак С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" про захист прав споживачів та стягнення коштів,
Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк кошти та проценти за користування коштами не повертає.
Позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі: 5 000 доларів США згідно договорів, укладених 19 грудня 2013 року та 23 грудня 2013 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв.
Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦПК ). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦПК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
У відповідності до ст. 536 ЦПК України, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.
Згідно зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Сторонами визначені істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладів встановлено до 28 грудня 2014 року, з визначенням процентної ставки у розмірі 10% відповідно до умов договору. Відповідно до цього договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки.
12.06.2015 позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, в яких позивач зазначив, що відповідачем було частково погашено заборгованість за вкладом, а тому просив стягнути з відповідача на його користь суму банківського вкладу у розмірі 4827,44 доларів США.
Таким чином, депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві в повному обсязі, незважаючи на вимогу, яка отримувалась відповідачем.
Отже, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку.
Вказана сума банківського вкладу станом на день розгляду справи відповідачем - позивачу ОСОБА_1 не сплачена у повному обсязі.
Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній, оскільки відповідач протягом розгляду справи не скористався правом надання заперечень, не надав своїх розрахунків заборгованості.
Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит" не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.
На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь позивача грошові кошти в сумі: 4827,44 доларів США згідно договорів
Відповідно до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 525, 526, 536, 625, 626, 633, 1058 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
у сумі - 4827,44 доларів США.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь держави судовий збір у сумі 1047,55 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд, якщо заяву не було подано.
Суддя Ю.В. Рибалка