АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №428/7065/2014 Головуючий
Провадження№22-ц/790/1550/2015 1-ї інстанції: Посохов І.С. Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -Трішкової І.Ю.,

суддів: Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" на рішення Севєродонецького міського суду Луганської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 26.07.2006 року з ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ«ПриватБанк», ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 57990.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на залишок суми заборгованості по кредиту та щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року.

На теперішній час зобов'язання позичальником за договором від 26.07.2006 року в повному обсязі не виконані, у зв'язку з за ним перед Банком нараховується заборгованість у розмірі 46019,74 грн. 26.07.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали договір застави рухомого майна. Відповідно до п. 6 договору застави в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль. Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно з п. 9 договору застави предмет застави оцінюється сторонами в 57990,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, грошові кошти, які були запозичені у позивача, повернені не в повному обсязі. 22.03.2012 року до банку надійшла відповідь з Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що 14.03.2012 спадкоємцям ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: спадкоємець ОСОБА_3, та спадкоємець ОСОБА_4.

19.04.2012 року до спадкоємців направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред'явив свої вимоги. До цього часу спадкоємці зобов'язання не виконали і станом на 09.07.2012 року заборгованість за кредитним договором від 26.07. 2006 року складає 46019,74 грн., а саме: 45899,32 грн. заборгованість по кредиту; 120,42 грн. - заборгованість по пені.

Представник відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав. Зазначив, що позивач не враховує того факту, що позивачем в рахунок задоволення його вимог вже отримано автомобіль, наданий померлим ОСОБА_5 в заставу згідно відповідного договору.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справиповідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Рішенням Севєродонецького міського суду Луганської області від 02 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник банку просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги відмовити, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом були неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11,60,212,214,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору від 26.07.2006 року з ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ«ПриватБанк», ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 57990.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на залишок суми заборгованості по кредиту та щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року.

26.07.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали договір застави рухомого майна, відповідно до п. 6 якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль. Згідно з п. 9 вказаного договору застави предмет застави оцінюються сторонами в сумі 57990,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року загальна сума заборгованості ОСОБА_5 станом на 09.07.2012 року становить 46019 гривень 74 копійки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

При визначенні шестимісячного строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, позивач у позовній заяві виходив з того, що він дізнався про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5 лише 22.03.2012 року, тобто у день отримання відповіді з Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори.

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився х такими доводами позивача.

До апеляційної інстанції представником Банку наданий страховий акт від 03.03.2009 року, з якого вбачається що позивачу в березні 2009 року було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

У матеріалах даної справи знаходиться копія Акту прийому в заклад ПАО КБ Приватбанк автомобілю від 27.04.2010 року , який належав ОСОБА_5 і знаходився у заставі банку.

З цього акту вбачається, що син померлого - відповідач по даній справі ОСОБА_3 передав банку заставне майно на виконання вимог кредитного договору і погашення заборгованості за цим договором.

З урахуванням наведеного вбачається, що позивач дізнався про смерть боржника ще у березні 2009 року, мав можливість звернути стягнення на заставлене майно - автомобіль, який добровільно був переданий банку спадкоємцями ще у 2010 році.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач дізнався про смерть боржника тільки з відповіді Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, а тому не пропустив строк подання вимоги до спадкоємцем, спростовуються вищенаведеними доказами.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач не надав доказів того, що про смерть ОСОБА_5 він дізнався тільки у 2012 році, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" відхилити.

Рішення Севєродонецького міського суду Луганської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: