Номер провадження: 22-ц/785/6994/15
Головуючий у першій інстанції Груца Є. Є.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1085 на суму 26 440 дол. США на 84 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27.03.2014 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1085 від 27.03.2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу автомобіля марки Тоуоtа Аvensis, 2006 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 26 440 дол. США, а ОСОБА_2 зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно в розмірі 315 дол. США.

Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту та сплати відсотків за кредит відповідач не дотримувався.

На підставі чого, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 лютого 2010 року було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 393, 58 дол. США (в еквіваленті 226864 грн. 70 коп.), з яких прострочена заборгованість за кредитом - 674,41 дол. США, залишок заборгованості за кредитом - 24 660,53 дол. США, заборгованість по відсоткам - 2790, 59 дол. США. заборгованість по пені по відсоткам 221,11 дол. США, заборгованість по пені по кредиту - 46,94 дол. США.

Також позивач зазначив, що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед Банком за кредитним договором в нього є часткова заборгованість з урахуванням рішення суду станом на 17 квітня 2015 року, яка складає 27 667,59 дол. США (в еквіваленті 593 355 грн. 15 коп.), з яких прострочені проценти за користування кредитом - 15 953,32 дол., США, пеня за прострочений основний борг по кредиту - 6 753,10 дол. ; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 4016,19 дол. США; 3 % річних від простроченої заборгованості по кредиту - 944,98 дол. США та яку позивач просить стягнути з відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року в задоволені позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

На рішення суду ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про слухання справи був сповіщений належним чином у відповідності до ч. 5 п. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 47).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 1 і ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволені позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що всі документи, на підтвердження позову не завірені належним чином, а тому суд не прийняв їх до уваги, вважаючи їх неналежними доказами.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, з тих підстав, що суд дійшов до такого висновку помилково, з порушенням норм процесуального та матеріального права з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 27.03.2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 26440 доларів США на 84 місяця з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27.03.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних (а.с. 5-7).

27 березня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу (а.с. 8).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 лютого 2010 року було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 393, 58 дол. США (в еквіваленті 226864 грн. 70 коп.), з яких прострочена заборгованість за кредитом - 674,41 дол. США, залишок заборгованості за кредитом - 24 660,53 дол. США, заборгованість по відсоткам - 2790, 59 дол. США, заборгованість по пені по відсоткам - 221,11 дол. США, заборгованість по пені по кредиту - 46,94 дол. США.

В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконував, станом на 17.04.2015 року, з урахуванням раніше стягнутої суми за рішенням суду у нього виникла прострочена заборгованість, яка складає 27 667,59 дол. США (в еквіваленті 593 355 грн. 15 коп.), з яких прострочені проценти за користування кредитом - 15 953,32 дол. США, пеня за прострочений основний борг по кредиту - 6 753,10 дол. США; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 4 016,19 дол. США; 3 % річних від простроченої заборгованості по кредиту - 944,98 дол. США.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно де ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Однак, оскільки договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту винесення судового рішення, відповідно до умов договору, банк має право нараховувати їх. Тіло кредиту вже стягнуто, згідно судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з відповідним позовом, ВАТ «Державний ощадний банк України», надав до суду кредитний договір № 1085 від 27 березня 2007 року, договір застави, розрахунок часткової заборгованості за договором № 1085 від 27.03.2007 року, розрахунок загальної заборгованості за договором № 1085 від 27.03.2007 року, зміни до статуту відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», довіреність, надані в ксерокопіях, які були прошити, пронумеровані, та скріплені печаткою канцелярії ВАТ «Державним ощадним банком України», але суд першої інстанції помилково визнав ці доказі неналежними.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.

Рішення Біляївськогс районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року - скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 27 667,59 дол. США, що в еквіваленті складає 593 355 (п'ятсот дев'яносто три тисячі триста п'ятдесят п'ять) гривен 15 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеське управління АТ «Ощадбанк» судовий збір, який було сплачено у суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 5 481 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бу оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва