Справа № 583/2476/15-ц
04 вересня 2015 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області у складі:
головуючого-судді Білери П.П.
при секретарі Дяченко Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд
30 липня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернулось ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої вимоги мотивує тим, що згідно до умов кредитного договору від 19 лютого 2007 року № SUXRRX01600040, який був укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, відповідач отримав кредит у розмірі 4200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в свою чергу взяв на себе зобовязання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені в кредитному договорі, а також виконати в повному обсязі інші зобовязання, що передбачені кредитним договором. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується Умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника ОСОБА_2 щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як зазначає позивач, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору. Як наголошує позивач, підтвердженням отримання кредитних коштів є виписка по рахунку, з якої вбачається отримання коштів відповідачем.
У звязку з відмовою відповідача ОСОБА_2 виконувати кредитні зобовязання у добровільному порядку, позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача для захисту своїх прав та інтересів.
Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, але 03 вересня 2015 року до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
У судове засідання, призначене на 09 годину 00 хвилин 04 вересня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 не зявився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду даної цивільної справи.
За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до Ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд вважає, що згідно Ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України можливо провести заочний розгляд справи.
Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № SUXRRX01600040, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
На підставі рішення загальних зборів акціонерів банку від 30 квітня 2009 року тип банку з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було змінено на ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником його прав і обовязків, про що зазначено у п. 1.1. Статуту ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у новій редакції, копія якого є у матеріалах даної справи.
Як було встановлено судом, відповідно до умов укладеного кредитного договору, Договір з надання кредиту складається з Заяви позичальника, «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на офіційному сайті ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
ОСОБА_4 кредитного договору відповідач ОСОБА_2 в свою чергу взяв на себе зобовязання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені в кредитному договорі, а також виконати в повному обсязі інші зобовязання, що передбачені кредитним договором, про що свідчить особистий підпис відповідача ОСОБА_2 на заяві про отримання кредитних коштів. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника ОСОБА_2 щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
У заяві позичальника ОСОБА_2 від 19 лютого 2007 року зазначено: «Я ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Я виражаю згоду з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та банком договір про надання банківських послуг…».
ОСОБА_4 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг:
Винагорода банку - це сума зобов'язань держателя платіжної картки по сплаті встановлених банком тарифами:
- процентів за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом і овердрафтом;
- плати за випуск/обслуговування платіжної карти;
- інших комісій і штрафних санкцій (якщо такі мають місце).
Договір про надання банківських послуг - це форма договору, яка укладається між банком та держателем платіжної картки. Договір складається з:
- Умов та правил надання банківських послуг;
Картрахунок - поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці.
Мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань держателя, які щомісячно підлягають сплаті держателем в період дії карти. Даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної карти, розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу зазначений в Заяві та в Пам'ятці клієнта і виражений в процентному відношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карт.
Такий платіж є обов'язковим для держателів платіжних карт, здійснюючих операції за кредитною схемою.
Платіжна карта - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карти, яка використовується для ініціалізації переказу коштів з рахунку платника, або відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів з своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання грошових коштів в готівковій формі в касах банку, через банківський автомат, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. В залежності від умов, за якими здійснюються розрахунки з використанням платіжної карти, можуть використовуватись дебетна, дебетно-кредитна, кредитна схеми.
Прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані держателю платіжної картки і не були повернуті банку в строк, передбачений договором.
Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід'ємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися про що держатель картки повідомляється у відповідності з умовами та правилами.
ОСОБА_4 з п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, зазначені у заяві, погашати кредит у порядку та строки, відповідно до заяви, а саме: щомісяця в період сплати (з 15 по 20 число) позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 298 грнивень 84 коп. (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, та інших витрат згідно даних Умов та Тарифів.
Відповідно до п. 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особами ("Розстрочка") (Стандарт), позичальник зобов'язується: погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню).
ОСОБА_4 із п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особами ("Розстрочка") (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2,3.2.3 даних Умов, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу;
Пунктом 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особами ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 на час звернення до суду 30 липня 2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість по виплаті кредиту, продовжує ухиляться від виконання зобовязань перед ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», що є порушенням законних прав останнього.
З викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини. У цих правовідносинах порушено право позивача, так як згідно до ч. 1 Ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ОСОБА_4 ч. 1 Ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до Ст. ст. 526, 530 ч.1 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. ч. 1, 4 Ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Судом зясовано, що при укладання кредитного договору сторони керувалися ч. 1 Ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 Ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до Ст. ст. 1050, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і зобовязаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу.
Відповідно до Ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 Ст. 527 Цивільного кодексу України встановлює обовязок боржника виконати свій обов'язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із сутізобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.
ОСОБА_4 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що виникають із правовідносин позики. ОСОБА_4 ч. 1 Ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
ОСОБА_4 п. 17 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року за № 5 зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599601, 604609 Цивільного кодексу України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України.
Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_5 за кредитним договором є дійсними й на даний час, так як відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про те, що ним погашена заборгованість у повному обсязі.
Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.
При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозвязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен зясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
ОСОБА_4 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривні 48 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись Ст. ст. 526, 527, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , Ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України , суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_6