Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_4, про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 26 вересня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття кредитної лінії

№ 39-06-Ил/02, відповідно до умов якого відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у розмірі 70 тис. доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних строком до

25 вересня 2021 року. 25 червня 2007 року розмір кредитного ліміту був збільшений до 300 тис. доларів США.

З метою забезпечення виконання умов договору, 26 вересня 2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 39-06-П/02, відповідно до умов якого поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник.

Позивач вважала, що договір поруки є таким, що припинив свою дію внаслідок того, що договір діє до повного його виконання, і дана умова не може розглядатись як встановлення строку дії поруки.

На підставі наведеного вище, ОСОБА_2 просила визнати договір поруки від 26 вересня 2006 року № 39-06-П/02 таким, що припинив свою дію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 30 липня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки банк звертався до боржника з вимогою про дострокове повернення кредиту до пред'явлення позову, строк виконання зобов'язання також не настав раніше, а тому підстави для визнання договору поруки припиненим відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_4, про припинення договору поруки, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 30 липня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська