Провадження №2-5946/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Кучерини Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визначення частки у спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В :

23.07.2015 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батько ОСОБА_3, відповідач у справі, та її мати ОСОБА_4 мали у спільній сумісній власності зазначену вище квартиру, яка належала їм на підставі договору купівлі-продажу нерухомості який зареєстрований Київською універсальною біржею 04 липня 1996 року реєстраційний №В5623/7193, зареєстрований в КМБТІ 15 липня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її мати ОСОБА_4 померла. За життя останньою складено заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповідала позивачці.

Після смерті матері для оформлення спадкових прав на квартиру вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з необхідним пакетом документів, в тому числі із заявою громадянина ОСОБА_3 №2240 від 03 грудня 2014 року про те, що він відмовляється від обов'язкової частини у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України після смерті своєї дружини, ОСОБА_4.

Однак 29 травня 2015 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після померлої матері у зв'язку з тим, що в даній квартирі не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні.

Посилаючись на зазначені вище обставини ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, залучений до участі в розгляді даної справи в якості відповідача згідно ухвали суду від 26.08.2015 року, постановленої в судовому засіданні не виходячи до нарадчої кімнати, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому суд з урахуванням положень ст. 169 ЦПК України знаходить можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомості який, зареєстрований Київською універсальною біржею 04 липня 1996 року реєстраційний №В5623/7193, зареєстрованим в КМБТІ 15 липня 1996 року.

Вказана квартира придбана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період шлюбу, що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва 17.03.1995 серія НОМЕР_1.

Зважаючи на зазначені обставини, у відповідності до ст. 16 Закону України «Про власність» ОСОБА_3 та ОСОБА_5 набули права спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

14.11.2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 01 березня 2002 року склала заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповідала позивачці ОСОБА_1

Для оформлення спадкових прав 03.12.2014 позивачка звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 29 травня 2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. після померлої матері у зв'язку з тим, що в даній квартирі не виділена (визначена) частка померлої у спільному майні.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Виходячи з того, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 не укладала з ОСОБА_3, письмовий договір щодо поділу часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності або виділ частки такого майна, частки співвласників у праві власності на квартиру, є рівними.

Враховуючи вище зазначене, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що частка померлої ОСОБА_4, у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 складала - 1/2 частку.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. № 7, ст. ст. 355, 368, 370, 372, 639, 1216, 1218, 1226 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 складає - 1/2 частки цієї квартири.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя