Справа № 219/6746/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2015 Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Медінцевої Н.М., при секретарі Шкурат К.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава Сергійовича про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька, суд -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що з відповідачем ОСОБА_3 вона перебувала в цивільному шлюбі з 04 вересня 2004 року по 29 липня 2009 року. Від даного шлюбу в них народилася дитина: син ОСОБА_4 В»ячеславович, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею, за її місцем проживання.
Вона сама піклується про сина, матеріально утримує і належним чином дбає про його здоров»я, його фізичний, духовний і моральний розвиток.
З травня 2014 року по даний час на території Донецької області та в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, зокрема, проводяться заходи в рамках антитерористичної операції. Дані заходи являють собою безпосередню загрозу для життя і здоров»я населення.
За кордоном, на території Російської Федерації в м. Москві, в Автономній Республіці Крим, в м. Ялта, в м. Донецьку проживають її знайомі, родичі та батьки. Враховуючи цю обставину, вона має намір разом із сином відвідати своїх рідних за межами України та в м. Донецьку, і не піддавати свої життя та життя своєї дитини небезпеці.
Вона раніше неодноразово зверталася до свого колишнього чоловіка як особисто, так і за телефоном, з проханням дати їй дозвіл на виїзд за кордон разом з нашим малолітнім сином, у зв»язку з безпосередньою небезпекою для життя їх сина, але чоловік безпідставно не надав згоди на виїзд дитини за межі України, діючи всупереч інтересів їх сина.
При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали і обгрунтовували його відмову, він не надав.
Вважає, що така позиція ОСОБА_3, батька малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шкодить його інтересам.
Крім того, її колишній чоловік підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 ч. 1 КК України, та з 26.06.2015 року знаходиться у розшуку.
У звязку з даними фактами вона була змушена звернутися до суду з позовом для вирішення спору по суті.
Просить надати дозвіл на її виїзд разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 В»ячеславовичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, за кордон без згоди батька, ОСОБА_4 ОСОБА_4 В»ячеслава Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком на один рік.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, не заперечувала проти задоволення вимог позивачки.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька 24 жовтня 2006 року, батьками ОСОБА_4 В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 В»ячеслав Сергійович та ОСОБА_1 (а. с. 9).
В матеріалах справи мається копія паспорту громадянина України серії ВК № 060373, виданого на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, Петровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 30 травня 2004 року (л. с. 5-7), та картка фізичної-особи платника податків на імя ОСОБА_4 (а. с. 8).
В матеріалах даної цивільної справи мається довідка від 29.07.2015 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, згідно якої ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_4 В»ячеславовичем, ІНФОРМАЦІЯ_2, перемістилася з тимчасово окупованої території в Петровському районі м. Донецьк, вул. Батуріна, 3 (л. с. 13).
Згідно п. 2. ч. 3ст. 313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом та обовязком батьків.
Конвенцією про права дитини ст. 18 проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Рівність прав і обовязків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності чи відсутності шлюбу між ними.
Згідно ч. 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право право на свободу пересування фізичної особи, закріплено у ст. 313 ЦК України.
У відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» один з документів громадянина України, що надає право на виїзд та вїзд на територію України зокрема є проїзний документ дитини.
Згідно п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків без нотаріально посвідченої згоди зокрема може здійснюватися згідно рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду до України громадян України», ч. 3 ст. 313 ЦК України, п. 2.2. Правил перетину державного кордону громадянами України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за межу може бути дозволене на підставі рішення суду.
Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (затверджені ПКМ України № 231 від 31 березня 1995 року з наступними змінами та доповненнями) у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, виїзд може бути дозволений за рішенням суду.
Враховуючи той факт, що отримання згоди батька малолітньої дитини Елеонори на її виїзд за межі території України є обєктивно неможливим у звязку з його перебуванням на окупованій території, спроби позивачки ОСОБА_6 знайти з ним зв'язок жодного результату не дали, то суд вважає, що є усі правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ч. 10 ст. 7, ч. 1 ст. 8 СК України, ст. ст.313 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 215, 224, 225 ЦПК України, п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України в вїзду в Україну громадян України», п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 18 Конвенції про права дитини, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати відмову ОСОБА_4 В»ячеслава Сергійовича на тимчасовий виїзд за кордон малолітнього ОСОБА_4 В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставною.
Надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4 В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, за кордон, в тому числі в м. Донецьк, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_4 В»ячеслава Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком на один рік, .
Це рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд цього рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня його отримання.
Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення винесено суддею одноособово в нарад чий кімнаті.

Суддя Н.М.Медінцева