Справа № 739/575/15-к
Провадження № 1-кп/739/51/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі колегії суддів:

головуючого судді Чепурка В.В.,

суддів Наполова М.І., Кочури О.О.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

прокурорів Клюя І.І., Цуцола К.Г.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника потерпілої ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000033 відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, осіб на утриманні немає, не працюючого, раніше судимого вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2010 року за частиною першою статті 152, частиною другою статті 153 Кримінального кодексу України (далі КК України) до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільненого з місць позбавлення волі 20 травня 2013 року у звязку з відбуттям покарання, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 115, частиною другою статті 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2015 року, близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в будинку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, по вул. Мира, буд. №30 с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, за допомогою шнура від електропраски здавив шию ОСОБА_7, з метою залякування останньої.

При цьому, не досягши бажаного результату, переслідуючи вже мету умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, взяв у руки побутовий скотч та намотавши його поверх шнура від праски, щоб ОСОБА_7 не могла зняти шнур, сильно стиснув вказані знаряддя на шиї останньої. Потерпіла чинила опір та намагалася вирватися. Однак ОСОБА_1, не знімаючи шнур та скотч із шиї, припинив такі дії лише після втрати потерпілою свідомості, вважаючи, що ОСОБА_7 померла. При цьому, хоча ОСОБА_1 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення умисного вбивства ОСОБА_7 до кінця, даний злочин не було ним закінчено, оскільки смерть ОСОБА_7 після стискання її шиї шнуром не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_1, який зробивши помилковий висновок про смерть ОСОБА_7 після втрати нею свідомості, припинив вчиняти дії, направлені на заподіяння їй смерті.

Відразу після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1, з метою приховування слідів злочину, вирішив шляхом підпалу знищити будинок ОСОБА_7 З цією метою за допомогою сірників, діючи умисно, він підпалив кофту, що належала ОСОБА_7 та поклав її на деревяну шафу в залі будинку. Дочекавшись займання і усвідомлюючи, що за таких обставин будинок згорить без його участі, з місця події зник. Внаслідок пожежі було пошкоджено внутрішню частину будинку та знищено частину майна, яке в ньому знаходилося.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_1 настала смерть ОСОБА_7 від гострого кисневого голодування, яке розвинулося внаслідок сукупної дії механічної асфіксії, через здавлення органів шиї петлею та гемічної гіпоксії, внаслідок отруєння чадним газом.

Дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 115 КК України як умисне вбивство та частиною другою статті 194 КК України, як умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що спричинило загибель людей.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 115, частиною другою статті 294 КК України визнав повністю та дав показання про те, що 22 січня 2015 року у вечірній час він повернувся з роботи додому в с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області, після чого пішов гуляти та зустрів своїх знайомих ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10. В магазині вони придбали горілку, яку одразу ж вжили. Далі близько 22 год. зустріли своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 і разом пішли додому до ОСОБА_7, попередньо придбавши самогон. В будинку ОСОБА_7 вжили придбане спиртне, після чого всі крім нього та ОСОБА_7 пішли. Він теж хотів піти додому, однак вийшовши на вулицю та походивши по городу повернувся до будинку ОСОБА_7 де й заснув у веранді. Прокинувшись близько 01 год. 30 хв. він зайшов до будинку де зустрів ОСОБА_7, яка запропонувала йому вступити з нею в статевий зв'язок на що він погодився. Після того, як за їх взаємною згодою між ними відбувся статевий акт, він хотів піти додому, однак ОСОБА_7 пригрозила йому, що повідомить до міліції про зґвалтування і його посадять, оскільки він був раніше судимий та почала вимагати у нього 3 000 грн., яких він не мав, вимога супроводжувалася образами. Тоді він вирішив налякати її і взявши праску намотав шнур від неї на шию ОСОБА_7 в той момент, коли вона відвернулася, далі цим шнуром здавив шию останньої. ОСОБА_7 знову пригрозила йому позбавленням волі, після чого він взяв скотч і намотав його поверх шнура на шиї ОСОБА_7 маючи на меті задушити її. Скотч намотав з метою запобігти спробам ОСОБА_7 зняти шнур, яким він стиснув її шию. Остання чинила опір, під час якого подряпала йому обличчя, після чого приблизно за дві хвилини втратила свідомість і впала на диван. Він вирішив, що ОСОБА_7 померла, при цьому наявність пульсу чи дихання у неї не перевіряв. Далі з крісла в кімнаті він взяв кофту, яку підпалив та кинув на шафу для того, щоб спалити будинок і тим самим приховати вчинений злочин, а саме вбивство. Дочекавшись коли загоряться інші речі він приблизно за 2-3 хв. пішов з будинку. Все це відбулося в дальній кімнаті будинку. Жодних інших тілесних ушкоджень ОСОБА_7 він не заподіював. До того неприязних стосунків між ним і ОСОБА_7 не було. Хоча статевий акт відбувся між ними за взаємною згодою, однак він побоювався звернення ОСОБА_7 до міліції і звинувачень у зґвалтуванні, оскільки раніше був судимий, тому й вчинив вбивство. Цивільні позови, заявлені потерпілими про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочинами, визнав повністю. Щодо досліджених у судовому засіданні результатів проведеного -аудіо, відео контролю особи визнав, що на вказаних записах він розповідав особам, які утримувалися разом з ним в місцях попереднього увязнення, про вчинення вбивства ОСОБА_7 та про зізнання у підпалі будинку останньої.

Допитана у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 дала показання про те, що ОСОБА_7 була її донькою, з обвинуваченим вона знайома. 23 січня 2015 року о 06 год. ранку їй зателефонувала донька ОСОБА_12 та повідомила про пожежу в будинку іншої її доньки ОСОБА_7 Вона одразу ж прибула за місцем проживання своєї доньки ОСОБА_7 та побачила, що інші жителі села намагаються загасити полумя. Вона почала шукати доньку, кликала її, далі зайшла в середину будинку і намагалася знайти свою доньку. В цьому їй допомагав житель села ОСОБА_13, який витяг тіло доньки з будинку без ознак життя. На шиї доньки вона побачила намотаний шнур від праски та скотч. Пригадала, що перед тим на вулиці вона бачила обвинуваченого ОСОБА_1 Згодом від жителів села їй стало відомо, що ОСОБА_1 цікавився чи повністю згоріла хата її доньки та що у нього на обличчі були пошкодження.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 дав показання про те, що ОСОБА_7 була його донькою, з обвинуваченим він знайомий. 23 січня 2015 року вранці йому зателефонувала донька ОСОБА_12, яка повідомила про пожежу в будинку іншої його доньки ОСОБА_7 Після цього він брав участь в гасінні пожежі, в будинку було знайдено тіло доньки ОСОБА_7 без ознак життя.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_3 дав показання про те, що ОСОБА_7 була його дружиною, з обвинуваченим він знайомий. 22 січня 2015 року він був на заробітках в м. Бровари Київської області. 23 січня 2015 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_13, який повідомив, що його дружини ОСОБА_7 більше немає, при цьому подробиць її смерті не розповів. Йому відомо, що в будинку була пожежа, а також, що його дружину вбив ОСОБА_1, який задушив її. На його думку дане вбивство ОСОБА_1 вчинив тому, що його дружина відмовлялася вступати з ОСОБА_1 у статевий звязок.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_14 дала показання про те, що нею проводилися судово-медичні експертизи тіла ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_1 Стосовно причини смерті ОСОБА_7 пояснила, що під час судово-медичного дослідження її тіла встановлено, що перед смертю останню було придушено, в результаті чого вона втратила свідомість, однак у неї ще було серцебиття та дихання. ОСОБА_7 продовжувала дихати, вдихаючи чадний газ до тих пір, поки кров не перестала циркулювати і не зупинилося серцебиття внаслідок того, що чадний газ звязав гемоглобін крові. На момент проведення експертизи на шиї ОСОБА_7 був лише скотч двічі обгорнутий навколо шиї, а шнур від праски було знято з шиї ОСОБА_7 ще на місці події. Даний шнур був обгорнутий навколо шиї один раз. Також у ОСОБА_7 було виявлено виражену странгуляцію, тілесне ушкодження у виді зламаного лівого ріжка підязикової кістки, що вказує на прикладення достатньої сили при здушенні, крім того на голові, носі, кистях, плечах і лопатках було виявлено термічні пошкодження, інших ушкоджень на трупі ОСОБА_7 виявлено не було, зокрема не було ушкоджень, характерних для зґвалтування. Загалом ОСОБА_7, після того як її душили, могла жити від хвилин до десятків хвилин. В цілому виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження в комплексі належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Судячи з напрямку странгуляційної борозни на шиї ОСОБА_7 той хто її душив перебував позаду неї дещо праворуч і при такому розташуванні потерпіла могла подряпати обличчя нападнику, також вона могла при здушенні декілька хвилин триматися на ногах, чинити опір та кричати. Якби потерпілій була надана допомога, то її можна було б врятувати. Щодо часу смерті потерпілої, то вона настала в період часу від 4 год. до 00 год. 23 січня 2015 року, до 4 год. після 00 год. 23 січня 2015 року, точніше встановити не можливо. Обвинуваченого ОСОБА_1 було оглянуто того ж дня і у нього на обличчі було виявлено тілесні ушкодження у виді подряпин, дані ушкодження могли бути заподіяні особою, яку душили, зокрема ОСОБА_7, оскільки особа, яку душать, як правило, намагається захистити себе.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 дав показання про те, що він був сусідом ОСОБА_7 В січні 2015 року, точніше пригадати не зміг, приблизно о 06 год. ранку, вийшовши на двір для того, щоб покормити худобу, він побачив пожежу в будинку ОСОБА_7, а саме побачив, що горить стіна будинку. Він спробував загасити полумя, однак виявив, що полумя йде з середини будинку. Одні вхідні двері до будинку були закриті, а інші відкриті. Тоді він зайшов до будинку, в якому було темно, спробував знайти вимикач, але не зміг, після чого побіг додому, розповів про пожежу своїй дружині, яка зателефонувала сусідам і разом вони почали гасити пожежу, на місце події було викликано пожежну охорону та міліцію.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 дав показання про те, що в січні 2015 року, точніше пригадати не зміг, вранці йому повідомили про пожежу в будинку ОСОБА_7 і він вирішив допомогти в її гасінні. Прибувши на місце він допомагав шукати ОСОБА_7, тіло якої знайшов біля печі в ближній кімнаті будинку, де воно лежало обличчям донизу. Витягнувши тіло на вулицю виявив на шиї ОСОБА_7 намотаний шнур від праски та скотч, також на тілі були сліди кіптяви. На місце події було викликано пожежну охорону та міліцію.

Також судом у ході судового розгляду було досліджено наступні докази:

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 березня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 звернувся до адміністрації Новгород-Сіверського УВП №31 з усною заявою про те, що 23 січня 2015 року після розпивання спиртних напоїв разом з ОСОБА_7 він вступав з останньою за її згодою в статевий зв'язок, після чого ОСОБА_7 почала погрожувати зверненням до міліції із заявою про зґвалтування, вимагала від нього 3 000 грн. та ображала його. У відповідь на це, побоюючись такого звернення ОСОБА_7, він почав душити її шнуром від праски та обмотав поверх шнура скотч, після чого ОСОБА_7 впала на диван. Вирішивши, що ОСОБА_7 не буде жити, він прийняв рішення приховати сліди злочину шляхом підпалу помешкання ОСОБА_7 Для цього підпалив речі останньої та кинув їх на шафу, а сам залишив будинок (а.с. 179-180);

- Протокол огляду місця події від 23 січня 2015 року, проведеного в господарстві, розташованому в с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в якому проживала ОСОБА_7 Відповідно до цього протоколу у вказаному господарстві на порозі крильця будинку виявлено труп ОСОБА_7 з нашаруванням кіптяви чорного кольору по всій поверхні трупа та на обличчі довкола отворів носа і рота. На кистях обох рук, внутрішній поверхні лівого плеча, правого передпліччя та кінчику носа виявлено відшарування епідермісу без крововиливів. Довкола шиї трупа виявлено обмотаний один раз провід від праски з права на ліво та обмотаний скотч. На шиї також виявлено ушкодження у виді странгуляційної борозни. Під час огляду будинку встановлено, що в третій його кімнаті речі, меблі та стінки мають пошкодження від дії високих температур та нашарування кіптяви (а.с. 97-105);

- Протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 23 січня 2015 року, відповідно до якого на шиї трупа виявлено липку стрічку (скотч), намотаний довкола шиї, по всьому тілу виявлено нерівномірно розподілені нашарування кіптяви, а на верхніх кінцівках, обличчі, носі виявлено посмертне відшарування шкіри. Також на шиї трупа виявлено странгуляційну борозну (а.с. 108-112);

- Висновок судово-медичного експерта №8 від 13 березня 2015 року, складений за результатами дослідження трупа ОСОБА_7, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від гострого кисневого голодування, яке розвинулося внаслідок сукупної дії механічної асфіксії через здавлення органів шиї петлею та гемічної гіпоксії внаслідок отруєння чадним газом. Даний висновок щодо безпосередньої причини смерті підтверджується наступними патологічними ознаками: отруєння чадним газом яскраво-червоний колір трупних плям, яскраво-рожева рідка кров в серці та судинах, довкола отворів роту, носу та в носі накладення чорної копоті, в порожнині гортані та трахеї накладання слизу чорного кольору, при судово-токсикологічній експертизі виявлений в крові карбоксигемоглобін в концентрації 66%, механічна асфіксія прижиттєва странгуляція передньої поверхні шиї, масивні крововиливи в мякі тканини органокомплексу шиї, повний розрив капсули суглоба підязикової кістки, неповний перелом лівого великого ріжка в області суглоба, виражений набряк слизової гортані з частковим перекриттям просвіту, венозне кровонаповнення внутрішніх органів, гостра альвеолярна емфізема та набряк легень. Виходячи з результатів дослідження трупних явищ (трупні плями, трупне заклякання) експерт прийшов до висновку, що смерть її могла настати 23 січня 2015 року за 10-16 годин до розтину, близько 24 год.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлений комплекс тілесних ушкоджень у вигляді комбінованої травми: 1. Механічна асфіксія через стиснення органів шиї петлею садно на шиї у верхній третині по типу странгуляційної борозни (розташована на рівні верхньої третини щитовидного хряща, світло-червоного кольору, мяка, шириною 1 см., глибиною 0,2 см., розміщена горизонтально, одиночна, нерівномірно виражена на всьому протязі, поступово затухає на правій та лівій поверхні шиї, не замкнута, відстань між гілками 13,5 см.), крововиливи в мякі тканини шиї на передній поверхні ліворуч в проекції странгуляційної борозни, крововилив в оточуючі мязи довкола підязичної кістки спереду та зліва, повний розрив капсули суглоба, виражений набряк слизової гортані з частковим перекриттям просвіту, гостра альвеолярна емфізема. 2. Гостре отруєння чадним газом з розвитком гемічної гіпоксії яскраво-червоний колір трупних плям, яскраво-рожева кров в серці та судинах, довкола отворів роту, носу та в носі накладення чорної копоті, в порожнині гортані та трахеї накладення слизу чорного кольору, при судово-токсикологічній експертизі виявлений в крові карбоксигемоглобін в концентрації 66%. Описані тілесні ушкодження (механічна асфіксія через стиснення органів шиї петлею та отруєння чадним газом) обтяжували перебіг один одного, тому оцінюються в комплексі, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Крім того, на тілі трупа виявлені посмертні ушкодження у вигляді відслоювання епідермісу без крововиливу в підлеглі мякі тканини на обох кистях, в ділянках внутрішньої поверхні лівого плеча та передпліччя, внутрішньої поверхні правого плеча, на кінчику носа, в ділянках обох лопаток, котрі могли виникнути від дії високої температури.

Стиснення органів шиї потерпілої спричинені дією еластичного предмету, в тому числі скотч (липка стрічка), провід від праски. Після вказаного комплексу тілесних ушкоджень потерпіла не могла пересуватися (рухатись), могла жити короткий проміжок часу (від хвилин десятків хвилин) по мірі наростання явищ гострого кисневого голодування. В момент спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень вона могла перебувати в різноманітних положеннях по відношенню до нападника (стоячи, сидячи, лежачи, при чому ушкодження на шиї могло утворитися в результаті дії тупого предмету в напрямку спереду назад). При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_7 виявлений етанол в концентрації 2,9 г/л, що відносно живої людини відповідає сильному ступеню алкогольного спяніння. При судово-імунологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_7, встановлено, що кров відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Вищезазначені тілесні ушкодження на тілі потерпілої могли утворитися в процесі боротьби, тілесних ушкоджень, характерних для самооборони, не виявлено. При судово-імунологічній експертизі в слідах на марлевому тампоні та в помарках на мазках з вмістом піхви трупа ОСОБА_7 знайдена сперма. В ділянці статевих органів, анального отвору та ротовій порожнині трупа ОСОБА_7 ушкоджень не виявлено (а.с. 69-74);

- Висновок судово-медичного експерта №9 від 12 лютого 2015 року, складений за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_1, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: численних полосоподібних саден на обличчі, котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як десятиразове прикладення травмуючої сили в ділянку обличчя. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 не могли утворитися в результаті нанесення сторонньою особою ударів руками та ногами. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 могли утворитися в результаті нанесення сторонньою особою подряпин нігтями рук. В момент заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень він міг перебувати в різноманітних положеннях (стоячи, сидячи, лежачи). Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 могли утворитися 23 січня 2015 року (а.с. 76);

- Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 07 квітня 2015 року №2-04/186 відповідно до якого на наданих для дослідження зрізах нігтів з правої та лівої рук трупу ОСОБА_7 виявлені клітини, кров не виявлена. В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин у піднігтьовому вмісті рук трупу ОСОБА_7 В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупу ОСОБА_7, зразка крові підозрюваного ОСОБА_1 Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті рук трупу ОСОБА_7 збігаються між собою, є змішаними і містять генетичні ознаки зразка крові трупу ОСОБА_7 та зразка крові підозрюваного ОСОБА_1 (а.с. 160-164);

- Звіт про причини виникнення пожежі 23 січня 2015 року за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Лоска, вул. Миру, 30, відповідно до якого внаслідок даної пожежі вогнем знищено майно та меблі, які знаходилися в одній з кімнат даного будинку та пошкоджено 0,5 м.2 стіни і підлоги, осередком пожежі було місце в якому стояла шафа та крісло. Перевірялося дві версії виникнення пожежі, зокрема підпал та необережне поводження з вогнем під час куріння і з урахування відомостей про те, що загибла за життя зловживала спиртними напоями та курила і напередодні пожежі вона розпивала в будинку спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зроблено припущення, що причиною виникнення пожежі було необережне поводження з вогнем під час куріння (а.с. 128-130);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 25 січня 2015 року, проведеного за участю ОСОБА_1, відповідно до якого під час даної слідчої дії ОСОБА_1 підтвердив свої показання, надані ним під час допиту та продемонстрував як він намотав шнур від праски на шию ОСОБА_7, перебуваючи позаду останньою, після чого здавив ним шию ОСОБА_7, далі побачив неподалік скотч, який намотав поверх шнура на шию ОСОБА_7, вказав, що в цей час ОСОБА_7 захищалася та подряпала йому обличчя, далі ОСОБА_7 впала на диван і він вирішив, що та померла, після чого він побіг додому. Також під час даної слідчої дії ОСОБА_1 зазначив, що коли він зайшов у кімнату, в якій лежала ОСОБА_7, то курив, а після куріння недопалок кинув на підлогу, зазначивши, що ОСОБА_7 також курила і куди подівся її недопалок він не знає. Чому згорів будинок йому не відомо (а.с . 181-194);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 06 березня 2015 року, проведеного за участю ОСОБА_1, відповідно до якого під час даної слідчої дії ОСОБА_1 підтвердив свої показання, про те, що після того, як він душив ОСОБА_7, остання впала на диван і він вирішив, що вбив її. Далі, з метою приховати вчинений злочин, він вирішив спалити будинок. Для цього взяв з груби сірники, якими підпалив кофту ОСОБА_7, яку кинув на деревяну шафу. Присутній під час слідчого експерименту представник МНС пояснив, що за обставин, на які вказує ОСОБА_1, дійсно міг загорітися будинок. Далі ОСОБА_1 пояснив, що він не став знімати з шиї ОСОБА_7 скотч та шнур від праски, оскільки вважав, що будинок згорить. Після цього він залишив будинок ОСОБА_7 та пішов до будинку своєї бабусі в с. Слобідка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на той час було близько 2 год. 00 хв. 23 січня 2015 року (а.с. 195-206);

- Протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи від 12 березня 2015 року з додатком у виді аудіо запису на аудіокасеті та довідкою про результати проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_1 під час його перебування в камері ІТТ Сосницького РВ УМВС України в Чернігівській області розповідав іншій особі, яка утримувалася разом з ним, про те, що він, після вживання з друзями спиртних напоїв у будинку знайомої заснув, а після того, як прокинувся задушив знайому шнуром від праски та скотчем після чого пішов додому (а.с. 211-212);

- Протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю особи від 13 березня 2015 року з додатком у виді аудіо запису на аудіокасеті та довідкою про результати проведення вказаної слідчої (розшукової) дії, з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_1 під час його перебування в камері Новгород-Сіверської УВП №31 розповідав іншій особі, яка утримувалася разом з ним, про те, що він писав пояснення начальнику райвідділу та розповів, як підпалив будинок (а.с. 215);

- Акт обстеження будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Лоска, вул. Миру, 30, відповідно до якого під час пожежі 23 січня 2015 року вогнем було пошкоджено матеріальні цінності, які знаходилися в будинку, на загальну суму 55 000 грн. (а.с. 131);

- Висновок судово-психіатричної експертизи №94 від 12 лютого 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 мали місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_1 на час проведення експертизи мають місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, але останні не перешкоджають його участі у проведенні досудового слідства та судового розгляду по даному кримінальному провадженню. Він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані (а.с. 141-145);

- Висновок судово-психіатричної експертизи №95 від 12 лютого 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 на час проведення експертизи не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності і протиалкогольне лікування йому не показане (а.с. 146-149).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, з точки зору їх достатності і взаємозвязку суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема у вчиненні умисного вбивства, яке органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 115 КК України. З показань обвинуваченого вбачається, що він мав прямий умисел на вбивство ОСОБА_7, оскільки побоювався безпідставних звинувачень останньої у зґвалтуванні, зважаючи на статевий контакт, який відбувся між ними перед цим за взаємною згоду та наявність судимості за вчинення статевих злочинів. З метою вбивства ОСОБА_7 він використав шнур від праски, яким душив ОСОБА_7, стискаючи органи її шиї до тих пір поки остання не втратила свідомість, а для того щоб запобігти спробам ОСОБА_7 зняти шнур з шиї, він використав скотч, який намотав на шию останньої поверх шнура. Вказані дії вчинялися ОСОБА_1 до тих пір, поки ОСОБА_7 не втратила свідомості. Після цього, вважаючи, що ОСОБА_7 померла, не переконавшись в настанні смерті останньої, з метою приховання вчиненого злочину, який ОСОБА_1 вважав закінченим, останній вчинив підпал будинку ОСОБА_7 Викладене підтверджується, крім показань обвинуваченого ОСОБА_1, його заявою про вчинені злочини, протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа ОСОБА_7, висновком судово-медичного експерта про результати дослідження трупа ОСОБА_7, протоколом проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_1

Злочин, передбачений частиною першою статті 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, належить до злочинів з матеріальним складом і є закінченим з моменту настання наслідків у вигляді смерті людини. З висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала від гострого кисневого голодування, яке розвинулося внаслідок сукупної дії механічної асфіксії через здавлення органів шиї петлею та гемічної гіпоксії внаслідок отруєння чадним газом. З показань експерта, яким було проведено вказану експертизу, наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_7 спершу було придушено, в результаті чого вона втратила свідомість, однак у неї ще було серцебиття та дихання, ОСОБА_7 продовжувала дихати, вдихаючи чадний газ до тих пір, поки кров не перестала циркулювати і не зупинилося її серцебиття внаслідок того, що чадний газ звязав гемоглобін крові і загалом ОСОБА_7 могла жити після втрати свідомості від хвилин до десятків хвилин. З викладеного вбачається, що після вчинення обвинуваченим ОСОБА_1 всіх дій, які він вважав за необхідне вчинити для позбавлення життя ОСОБА_7, остання хоча й втратила свідомість, залишалася живою, оскільки дихала і у неї було серцебиття. При цьому смерть ОСОБА_7 настала після вдихання нею чадного газу, який, як зясовано, виділявся в процесі пожежі, що виникла в результаті підпалу, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_1 з метою знищення слідів злочину, а не з метою вбивства ОСОБА_7

Частина друга статті 15 КК України містить визначення закінченого замаху на вчинення злочину, відповідно до якого замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Встановлені судом обставини свідчать, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення вбивства ОСОБА_7 до кінця, а саме стискав органи її шиї до втрати ОСОБА_7 свідомості, після чого, не переконавшись у настанні смерті ОСОБА_7 і вважаючи, що остання померла, здійснив дії, направлені на приховування вчиненого діяння шляхом підпалу житлового будинку ОСОБА_7 Водночас, як зясовано, смерть ОСОБА_7 настала не в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_1, направлених на її вбивство, а в результаті дій, направлений на знищення слідів злочину. Це в свою чергу свідчить про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_1 закінченого замаху на вбивство ОСОБА_7 і відповідно неправильну кваліфікацію органом досудового розслідування дій обвинуваченого ОСОБА_1 за частиною першою статті 115 КК України, як закінченого вбивства.

За таких обставин, на підставі частини третьої статті 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України і змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 з частини першої статті 115 КК України, тобто умисного вбивства на частину другу статті 15, частину першу статті 115 КК України, а саме на закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, суд враховує, що обвинувачений визнав здійснення ним підпалу будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Лоска, вул. Миру, 30, що належав ОСОБА_7 Вказані дії були вчинені обвинуваченим після того, як він стиснув шию ОСОБА_7 шнуром, в результаті чого остання втратила свідомість. Підпал був здійснений ним з метою приховати, як вважав обвинувачений ОСОБА_1, вбивство ОСОБА_7, хоча з висновку судово-медичного експерта та показань даного експерта, наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що після здавлення шиї шнуром і втрати свідомості, ОСОБА_7 жила певний період часу, а її смерть настала від сукупної дії механічної асфіксії та гемічної гіпоксії внаслідок отруєння чадним газом. Дії обвинуваченого з підпалу будинку були умисними і вчинялися з метою знищення, як самого будинку, так і наявних в ньому речей та тіла ОСОБА_7, завдяки чому мали бути знищені сліди вчиненого злочину. В результаті підпалу було пошкоджено сам житловий будинок, знищено частину наявних в ньому речей, а також загинула ОСОБА_7 Отже дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як умисне знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу, що спричинило загибель людей.

Таким чином суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115, частиною другою статті 194 КК України і підлягають кваліфікації як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині і умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що спричинило загибель людей.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України суд, відповідно до статей 65, 68 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до особливо тяжких злочинів; ступінь здійснення обвинуваченим злочинного наміру при вчиненні даного злочину, а саме те, що замах на його вчинення є закінченим та враховує причину, внаслідок якої даний злочин не було доведено до кінця, а саме помилкове припущення обвинуваченого що втрата свідомості потерпілою свідчила про настання смерті останньої. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має задовільний стан здоровя. Крім того суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин, які помякшують покарання. При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засіданні не висловився про критичне ставлення до вчиненого ним злочину, не висловлював з цього приводу жалю і бажання вжити заходів для виправлення ситуації, що склалася, намагався виправдати свої дії погрозами потерпілої та вимагання нею коштів, суд приходить до висновку про відсутність такої помякшуючої покарання обставини, як щире каяття, визнання ж обвинуваченим своєї вини саме по собі не може свідчити про наявність зазначеної помякшуючої обставини. Також суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_1 відсутня така помякшуюча покарання обставина, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки встановлено, що обвинувачений на початку досудового розслідування приховував окремі обставини вчиненого злочину, зокрема намагання знищити його сліди шляхом підпалу будинку, подальше ж визнання вини та підтвердження своїх показань під час слідчого експерименту не може саме по собі свідчити про активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину. Водночас суд враховує вчинення обвинуваченим ОСОБА_1 зазначеного вище злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів; наслідки вчиненого злочину, а саме загибель людини; особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має задовільний стан здоровя. Також суд враховує зявлення ОСОБА_1 01 березня 2015 року із зізнанням про вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, що відповідно до статті 66 КК України є обставиною, яка помякшує покарання, а також вчинення даного злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на максимально передбачений санкцією частини першої статті 115 КК України строк з урахуванням вимог частини третьої статті 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу, а за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах, передбачених санкцією частини другою статті 194 КК України, оскільки такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_1 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом частково складання призначених йому покарань.

На підставі частини пятої статті 72 КК України у строк відбування ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі необхідно зарахувати період досудового тримання його під вартою, виходячи зі співвідношення - день за день та рахувати строк відбування ним покарання з 23 січня 2015 року.

З метою забезпечення виконання процесуальних обовязків обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу на 30 днів до 14 год. 00 хв. 22 липня 2015 року.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої злочином у розмірі 9 593 грн. 63 коп., стягнення на користь кожного з них довічно щомісячного утримання у розмірі 406 грн. 00 коп. та стягнення на користь кожного з них моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне задовольнити повністю виходячи з наступного.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 та частиною другою статті 194 КК України доведена повністю, в наслідок вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, загинула ОСОБА_7, яка була донькою потерпілих. Потерпіла ОСОБА_4 здійснила витрати на поховання своєї доньки у розмірі 9 593 грн. 63 коп., що підтверджується відповідними довідками про придбані для поховання речі та продукти харчування, при цьому сам обвинувачений розмір позовних вимог визнав повністю. Відповідно до частини першої статті 1201 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати. Оскільки вказані витрати обвинуваченим ОСОБА_1 добровільно не в відшкодовані, вони підлягають стягненню з нього на користь особи, яка їх здійснила, а саме на користь потерпілої ОСОБА_4

З приводу стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 довічно щомісячно утримання у розмірі 406 грн. 00 коп. кожному суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Пунктом 2 частини другої статті 1200 ЦК України передбачено, що шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Оскільки потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 досягли пенсійного віку і відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IVє непрацездатними, вони, відповідно до частини першої статті 202 Сімейного кодексу України, на день смерті їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_7 мали право на одержання від неї утримання. Сам обвинувачений у судовому засіданні дані позовні вимоги повністю визнав. Отже вказані позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 200 000 грн. 00 коп. кожному, завданої смертю їхньої доньки ОСОБА_7, то суд, керується положеннями статей 23, 1167 ЦК України та враховує характер вчиненого обвинуваченим злочину, його майновий стан, повне визнання обвинуваченим даних позовних вимог, глибину душевних страждань потерпілих, що зумовлені втратою доньки, а також вимоги розумності та справедливості і вважає за необхідне задовольнити ці позовні вимоги повністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої злочином у розмірі 55 000 грн. 00 коп. та стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне задовольнити повністю виходячи з наступного.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 та частиною другою статті 194 КК України доведена повністю, внаслідок вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, загинула ОСОБА_7, яка була дружиною потерпілого ОСОБА_3П, а також було пошкоджено матеріальні цінності, які належали потерпілому та його покійній дружині. Розмір завданої шкоди визначений відповідно до акту обстеження та становить 55 000 грн. 00 коп. і обвинуваченим не оспорювався. На час розгляду цивільного позову вказана шкода обвинуваченим не відшкодована, а тому на підставі статей 22, 1166 ЦК України вони підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_3

Стосовно стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 300 000 грн. 00 коп., завданої смертю його дружини ОСОБА_7, суд, керуючись положеннями статей 23, 1167 ЦК України та враховуючи характер вчиненого обвинуваченим злочину, його майновий стан, повне визнання обвинуваченим даних позовних вимог, глибину душевних страждань потерпілого, що зумовлені втратою дружини, а також вимоги розумності та справедливості, вважає за необхідне задовольнити ці позовні вимоги повністю.

На підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати, здійснені в ході досудового розслідування на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 4 980 грн. 97 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь держави.

Відповідно до частини девятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: праску з електричним шнуром до неї, пожежне сміття, побутовий скотч у мотку, халат з трупу, зрізи нігтів з правої і лівої руки трупу, липку стрічку, вміст піхви, вміст ротової порожнини, вміст прямої кишки, зразки піднігтьового вмісту, змиви з рук та статевого члена ОСОБА_1, зразки крові та зразки слини ОСОБА_1 знищити; відбитки пальців рук, оптичний диск CD-R із записом огляду місця події та аудіокасети №98т і №114т залишити в матеріалах кримінального провадження; штани та куртку ОСОБА_1 залишити у їх власника ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167, 1200, 1201 Цивільного кодексу України, статтею 202 Сімейного кодексу України, статтями 100, 110 124, 126, 331, 337, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115, частиною другою статті 194 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за частиною другою статті 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Строк відбування ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання, з 23 січня 2015 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання період досудового тримання під вартою.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни, продовживши строк його дії на 30 (тридцять) днів до 14 год. 00 хв. 22 липня 2015 року.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь потерпілої ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 9 593 (девять тисяч пятсот девяносто три) гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, в якості відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7, щомісячне утримання у розмірі 406 (чотириста шість) гривень 00 копійок, яке стягувати довічно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, в якості відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7, щомісячне утримання у розмірі 406 (чотириста шість) гривень 00 копійок, яке стягувати довічно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочинами- задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 55 000 (пятдесят пять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 4 980 (чотири тисячі девятсот вісімдесят) гривень 97 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази: праску з електричним шнуром до неї, пожежне сміття, побутовий скотч у мотку, халат з трупу, зрізи нігтів з правої і лівої руки трупу, липку стрічку, вміст піхви, вміст ротової порожнини, вміст прямої кишки, зразки піднігтьового вмісту, змиви з рук та статевого члена ОСОБА_1, зразки крові та зразки слини ОСОБА_1 знищити; відбитки пальців рук, оптичний диск CD-R із записом огляду місця події та аудіокасети №98т і №114т залишити в матеріалах кримінального провадження; штани та куртку ОСОБА_1 залишити у їх власника ОСОБА_1.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Головуючий В.В. Чепурко

Судді М.І. Наполов

ОСОБА_16