Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Росовській О.Ю.

із участю : - позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.07.2015 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що вона з відповідачем по справі ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Повідомила, що 06.07.2015 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду їх шлюб з відповідачем розірвано. Пояснила, що їхня сім'я проживала у власній квартирі в АДРЕСА_1, однак у зв'язку з тим, що відповідач створив нестерпні умови для проживання, вони з сином змушені були залишити власне житло і перейти мешкати у найману квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, усі обов'язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно, а її зарплати не вистачає на нормальний розвиток дитини, оскільки вона працює в ТОВ "Ясен-Поділля" керуючою магазином та за період січень-червень 2015 року їй нараховано заробітну плату в сумі 11037,94 грн., що в середньому на місяць становить 1834,65 грн., однак після обов'язкових відрахувань фактично на руки вона отримує мінімальний розмір заробітної плати. Вказала, що вона несе значні витрати на придбання для дитини продуктів харчування, одягу, взуття, предметів особистого вжитку, іграшок, з почаптком навчання сина в школі йому необхідно буде придбати книги та шкільні приладдя, а відповідач незважаючи на те, що дитина потребує постійної уваги і допомоги, ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню сина. Також вказала, що відповідач фізично здоровий, працездатний, офіційно на роботу не оформляється, але має заробітки, які витрачає у власних цілях і ніякої допомоги дитині не надає, інших утриманців у нього немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться. Пояснила, що вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням допомагати їм з дитиною матеріально, але останній всі її прохання проігнорував, а тому угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, забезпечуючи себе за рахунок тимчасових заробітків, де отримує платню, розмір якої їй невідомо, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову й до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, посилаючись на викладені в позовній заяві обгрунтування. Свій стан здоров'я визначила як задовільний, а з приводу дитини повідомила, що останній щороку проходить профілактичний огляд серця у лікаря. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісяця, посилаючись на відсутність у нього постійного заробітку та вважаючи цю суму достатньою для забезпечення

потреб дитини. Власний стан здоров'я визначив як задовільний. Вказав, що він є працездатною особою, але ніде з 27.04.2015 року не працює та з того часу влаштуватись на роботу не має можливості, проживає разом з батьками та знаходиться на їхньому утриманні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Так, з пояснень сторні, що додатково підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.3) встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого позивач просить стягнути аліменти з відповідача.

З довідки про доходи, виданої ТОВ "Ясен-Поділля" 16.07.2015 року (а.с.5) вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за період з січня по червень 2015 року було нарахована заробітна плата в сумі 11037,94 грн.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Встановлені обставини батьківства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3, який є неповнолітньою особою, визначають обов'язок відповідача надання утримання останньому, у тому числі у спосіб сплати аліментів у примусовому порядку на користь матері, з якою безпосередньо проживає дитина, за неможливості врегулювання даного спору добровільно.

Суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки з урахуванням належного стану здоров'я неповнолітньої дитини, на утримання якої заявлено вимогу про стягнення аліментів, працездатного статусу та задовільного стану здоров'я відповідача, а також відсутності на його утриманні інших осіб, яким він зобов'язаний надавати утримання, та невстановлення інших обставин, що мають істотне значення щодо визначення розміру аліментів заявлений розмір останніх в межах відповідної частки прожиткового мінімуму неповнолітньої дитини забезпечуватиме достатнє утримання останньої, надання якого є обов'язком обох батьків, у тому числі позивача, якою воно належно здійснюється, а також не порушуватиме прав відповідача, так як вказана сума аліментів перебуває в межах половини прожиткового мінімуму працездатних осіб, яким є ОСОБА_2 При цьому, суд відкидає заперечення відповідача щодо

неможливості сплати ним аліментів у більшому розмірі з підстав того, що він ніде не працює та не має достатнього доходу, оскільки ним не повідомлено про визначення у встановленому порядку його непрацездатності чи перебування на обліку в центрі зайнятості населення на підтвердження дієвого пошуку ним роботи, натомість, вказані положення Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачають пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своєї неповнолітньої дитини, обов'язок здійснення чого не залежить від його матеріального стану..

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 5, 8, 10, 60, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 31.07.2015 року, до досягнення дитиною повноліття, а також на користь держави (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , п.1.1..) 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.