ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1059/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.,

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Дарницький районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві, про розірвання договору найму житлового приміщення наймачем з моменту вибуття,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача, за участю третіх осіб, про про розірвання договору найму житлового приміщення наймачем з моменту вибуття та визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування позову зазначила про те, що 14.10.1988 року чоловік позивача отримав ордер на житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_2 На даний час в квартирі зареєстровані позивач, колишній чоловік ОСОБА_2, син ОСОБА_8, син ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3, онук ОСОБА_5, онука ОСОБА_7. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 02.12.1997 року, однак жодного дня не проживав за адресою реєстрації, а постійно проживав і проживає за місцем військової служби в АДРЕСА_1, не сплачує за комунальні послуги, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами до суду не звертався, тому суд вважає розглядати справу у його відсутність з ухваленням про справі заочного рішення.

Треті особи до суду не прибули, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач, відповідач та треті особи зареєстровані в АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою форми № 3 ЖЕД № 203 за № 1663. Квартира не приватизована .

Відповідач не проживає в зазначений квартирі, що підтверджується актом від 27.10.2014 року, а також показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які являються сусідами позивача та пояснили в судовому засіданні що дійсно відповідач жодного дня не проживав у квартирі позивача, вони його ніколи там не бачили.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі й в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Разом з тим, для встановлення настання правових наслідків не використання жилого приміщення для постійного проживання понад шість місяців необхідно встановити причини відсутності особи у квартирі, наявність чи відсутність у неї інтересу до даної квартири та безперервність не користування особою даною квартирою.

Також дана постанова містить роз'яснення щодо порядку визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст.107 ЖК України. Верховний Суд України звернув увагу, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

З огляду на положення ст.107 ЖК України суд вважає, що ОСОБА_3 втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 з часу його вибуття з даного жилого приміщення, а тому вимоги є доведеними, обґрунтованими, обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213-215, 218, 224 -228 ЦПК України і на підставі ст. 107 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів.

Суддя: