КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3214/14-ц
Провадження № 2/488/117/15 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представників позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Любава» ( далі ТОВ «Любава»), треті особи: Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївської області, Пята Миколаївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ «Любава», в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, по 1/2 частці кожному, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7.

В обґрунтування позову вказали, що 06.09.2011 року померла ОСОБА_7 і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41. Вказане нерухоме майно належало померлій ОСОБА_7, яка працюючи у радгоспі імені ОСОБА_8, отримала його згідно акту-переселення. В цьому будинку вона була зареєстрована. Протягом 44 років ОСОБА_7 мешкала та володіла цим будинком відкрито, сплачувала усі комунальні послуги та податки.

07.06.2010р. ОСОБА_7 на випадок своєї смерті, залишила заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по ? частці кожній, житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41.

Далі зазначали, що вони проживали разом із спадкодавцем однією сімєю в спірному будинку, вели спільне сумісне господарство до самої смерті ОСОБА_7. Оскільки спадкодавець хворіла, мала слабкий зір, вона не могла без сторонньої допомоги обслуговувати себе самостійно.

Після смерті ОСОБА_7 позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, однак їм було в цьому відмовлено, оскільки ними не було предявлено правовстановлюючих документів на будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на викладені обставини, просили позов задовольнити.

Згодом позивачі, в порядку ст. 31 ЦПК України, просили установити юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на день відкриття спадщини та визнати за ними право власності по 1/2 частці кожному на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.09.2011 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали уточнені позовні вимоги повністю та просили встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на день відкриття спадщини та визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_6 у суд не зявилася, звернулася з заявою про слухання справи за її відсутності, направила своїх представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які позов ОСОБА_6 підтримали та просили встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на день відкриття спадщини та визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових споруд і будівель, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_7.

Представник відповідача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги позивачів визнав в повному обсязі, підтвердив, що позивачі проживали однією сімєю та були зареєстровані разом із спадкодавцем ОСОБА_9, яка є бабусею ОСОБА_2 та матірю ОСОБА_6 Власником спірного будинку є радгосп імені ОСОБА_8, а спадкодавець є користувачем земельної ділянки №41 по вулиці Тернопільській у місті Миколаєві. За час роботи у радгоспі ОСОБА_9 сплатила вартість будинку і стала його власником, однак за життя свідоцтво про право власності на житловий будинок не отримала.

Треті особи: представники Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області та Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори до суду не зявилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкокоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із вимог ст.1220 ЦК України вбачається, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до норм ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із частини 1 ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Судом встановлено, що 07.06.2010р. мати ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в рівних частках все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право; заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №917 у присутності свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а. с. 17).

06.09.2011р. ОСОБА_7 ( в першому шлюбі ОСОБА_13) ОСОБА_14, яка була матірю ОСОБА_6 (уродженої ОСОБА_13) ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, та бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41.

Згідно довідок Миколаївського МБТІ №2175 від 26.08.2008р. та №2-774 від 14.07.2014р. власником вищевказаного житлового будинку є радгосп імені ОСОБА_16 Маркса Жовтневого району Миколаївської області на підставі реєстраційного посвідчення від 03.08.1988р., виданого виконкомом Жовтневої районної ради Миколаївської області №160 від 19.07.1988р.

Із вищевказаних довідок Миколаївського МБТІ та технічного паспорту на будинок №41 по вул. Тернопільській в м. Миколаєві, виготовленого станом на 14.07.2014р., зазначено, що на земельній ділянці побудовані: житловий будинок літ. А, жилою площею 38,40кв.м., загальною площею 59,50кв.м., погріб літ. Мпд , літня кухня літ. Б, тамбур літ. б, сарай літ. В, сарай літ. Г, баня літ. Ж, комора літ. З, сарай літ. М, навіс літ. Н, навіс літ. П, сарай літ. С, навіс літ. Р, вбиральня літ. О, побутові спорудження №1, 2, 3, 4, 6, 8, ІІІ, І, ІІ, 9. Інвентаризаційна вартість цілого будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, складає 128137грн. ОСОБА_7 є користувачем земельної ділянки №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві, площею 1176,90кв.м., із них під будинком, господарськими будівлями 230,70кв.м., під двором -390,20кв.м., під городом 556,00кв.м.

У відповідності до довідок КП ДЕЗ «Океан» м. Миколаєва № 4517 та № 4518 від 04.12.2014р. і копії виписки з будинкової книги на будинок №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві, ОСОБА_7 була зареєстрована у вказаному будинку з 18.08.1967р., знята з реєстраційного обліку 06.10.2011р. у звязку із смертю і на час її смерті в указаному будинку ніхто, крім спадкодавця, зареєстрований не був.

Встановлено, що після смерті чоловіка ОСОБА_7 ОСОБА_17, померлого 20.10.2008р., позивачі по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 стали постійно проживати разом із спадкодавцем у будинку №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві, вели зі ОСОБА_7 сумісне господарство, допомагали їй у веденні домашнього господарства, робили ремонтні роботи у будинку, доглядали за присадибною ділянкою, а на протязі 2009-2011рр. здійснювали лікування та догляд за ОСОБА_7, так як за станом здоровя вона потребувала постійного стороннього догляду та лікування. Ці обставини обєктивно підтверджуються актами від 20.06.2014р. та від 10.03.2015р., складеними за участю свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, які проживали по сусідству з померлою.

Отже, на час смерті спадкодавця, позивачі проживали із спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки зі ОСОБА_7 та є спадкоємцями за заповітом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, за можливе у судовому порядку встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересів, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути і визнання права.

Факт, що ОСОБА_7 здійснила оплату вартості жилого будинку №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві, в сумі 3736 руб., яка була встановлена комісією агрофірми імені ОСОБА_16 Маркса Жовтневого району Миколаївської області, і їй у власність був переданий житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Тернопільська, №41, обєктивно підтверджується довідкою від 11.06.2014 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю «Любава», а також такими доказами, як копією квитанції до приходного касового ордеру №462 від 10.10.1997р., копією акту передачі справ по продажу будинків згідно списку №1, копією виписки із рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №20 від 18.01.1991р. «Про відвід земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків, надання земельних ділянок у тимчасове користування», листом колективного господарства імені ОСОБА_16 Маркса Жовтневого району Миколаївської області №179 від 25.05.1994р., копією трудової книжки, виданої на імя ОСОБА_7 (уродженої Перестинко, у першому шлюбі ОСОБА_13, а у другому шлюбі ОСОБА_7) ОСОБА_14.

Допитані у судому засіданні свідки: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 підтвердили, що ОСОБА_7 була власником спірного будинку, оскільки купила його, коли працювала у радгоспі імені ОСОБА_16, та з нею з 2008 року і по день її смерті постійно проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_2, та вели із спадкодавцем спільне господарство. .

Згідно норм ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. .

На підставі викладеного та з урахуванням наведених доказів, суд вважає за необхідне визнати за позивачами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 06.09.2011 року, право власності за кожною із них - по ? частці житлового будинку №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 223, 234, 235, 256-259, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1234, 1268, 1269, 1270 ЦК України, п.п. 1-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. із змінами « Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.п. 1,2,3,16,23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у спрвах про спадкування» , суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_13 ОСОБА_21 та ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Любава», треті особи: Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївської області, Пята Миколаївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 разом із спадкодавцем ОСОБА_7, померлою 06.09.2011 року, у будинку №41 по вулиці Тернопільській в м. Миколаєві, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «А» житловою площею 38,40кв.м та загальною площею 59,50кв.м з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вулиця Тернопільська, № 41, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 06 вересня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «А» житловою площею 38,40кв.м та загальною площею 59,50кв.м з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вулиця Тернопільська, № 41, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 06 вересня 2011 року.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя: В. Г. Циганок