Справа № 2-1241/11
пр.№ 2/464/873/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Бондар Н.С.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участі третьої особи - КЕВ м. Львова, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом (Т.1 а.с.49-50) до відповідача ОСОБА_4, за участі третьої особи - КЕВ м. Львова, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 Позов мотивує тим, що у із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі та на сім'ю отримали вищевказану квартиру. Після того, як сім'я розпалася, ОСОБА_4 у 2000 році перейшов на постійне місце проживання до своєї дружини ОСОБА_5 у с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області. Вказала, що неодноразово ініціювала питання про визнання в судовому порядку колишнього чоловіка таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові, проте у задоволенні позовних вимог відмолено. Разом з тим, вважає, що підстави для задоволення позову існують, відповідач протягом тривалого часу в квартирі не проживав, за комунальні послуги та утримання житла не сплачував. Покликалася на акти, складені комісією працівників житлово-експлуатаційною організацією БУ №4 КЕВ м. Львова, якими зафіксовано факт непроживання відповідача у квартирі без поважних причин протягом тривалого часу.

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що відповідач ОСОБА_4 та його дружина на даний час не мають жодного відношення до квартири АДРЕСА_1. Ствердили, що перешкод у проживанні ОСОБА_4 не чинила, останній з власної ініціативи залишив квартиру, забравши всі свої речі у зв'язку з одруженням та з того часу постійно проживає у с. Шоломия, тягар утримання квартири не несе. Поросила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_4 в 1970 р., як молодий спеціаліст, отримав квартиру АДРЕСА_1 та проживав там разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 та сином. В подальшому шлюб між сторонами був розірваний, після чого відповідач ОСОБА_1 різними способами намагалася виселити відповідача з квартири. ОСОБА_1 неодноразово зверталася із позовами до суду про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, проте у задоволенні таких відмовлено. Відповідач змушений проживати у с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області у будинку брата своєї дружини, оскільки хворіє, є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що відповідач ОСОБА_1 змінила у квартирі вхідні двері та замок, ключів йому не надала. На звернення до правоохоронних органів отримав відповідь про можливість вирішення цього питання у порядку цивільного судочинства. У зв'язку з цим, звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, який судом 21.08.2013 р. задоволено та таке рішення набрало законної сили. Додатково пояснив, що позивач ОСОБА_4 бажає проживати у АДРЕСА_1, оскільки іншого житла не має, мав ключі від квартири, проте відповідач ОСОБА_1 замінила двері та замок, а у квартирі залишилися його речі, бере участь у виборах за своїм місцем реєстрації, отримує за місцем реєстрації медичну допомогу, періодично оплачує за надані до спірної квартири комунальні послуги, до моменту виселення з квартири за свій рахунок здійснював ремонтні роботи. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи КЕВ м. Львова в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вирішив розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 71 ЖК України, на яку покликається позивач ОСОБА_1, як на підставу позовних вимог, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статей 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат та кухні, з комунальними вигодами. У квартирі зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_4 - основний квартиронаймач, ОСОБА_1 - колишня дружина останнього. Квартира не приватизована.

Крім цього, встановлено, що вказана квартира отримана позивачем ОСОБА_4, як молодим спеціалістом на сім'ю (на себе, дружину ОСОБА_1, сина).

У ході розгляду справи, а також із матеріалів цивільної справи Франківського районного суду м. Львова №2-6862/02 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, цивільної справи Сихівського районного суду м. Львова №2-23/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим кімнатами, укладення окремого договору найму, стягнення відшкодування моральної шкоди, цивільної справи Сихівського районного суду м. Львова №2-144/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, встановлено, що між сторонами протягом тривалого часу існує конфлікт з приводу користування квартирою АДРЕСА_1 У кожному випадку у задоволенні позову ОСОБА_1 судами відмовлено та при цьому встановлено, що ОСОБА_4 у квартирі не проживає з поважних причин через неприязні відносини між колишнім подружжям, категоричне заперечення ОСОБА_1 щодо користування житлом ОСОБА_4, що неодноразово нею підтверджувалося у судових засіданнях. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 за станом здоров'я потребує стороннього догляду, який надає йому його дружина ОСОБА_5 в с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області, іншого житла не має, до спірної квартири інтересу не втратив, там залишилося його майно, на цю адресу отримував поштову кореспонденцію, за цією адресою проходить медичне лікування.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 серпня 2013 року позов, який у даній справі був первісним, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано ОСОБА_1 усунути (не чинити) перешкоди ОСОБА_4 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 у м. Львові та вирішено вселити ОСОБА_4 у вищевказану квартиру (Т.3 а.с.59-62).

В ході розгляду вищевказаного позову судом встановлено, що ОСОБА_4 з часу виселення з квартири до такої не мав змоги повернутися через недопуск відповідачем ОСОБА_1, що остання не заперечила у судовому засіданні. Таким чином, встановлено, що обставини, встановлені під час розгляду попередніх судових спорів між сторонами, продовжують існувати та відповідачем і надалі чиняться перешкоди основному квартиронаймачеві ОСОБА_4 у вселенні до квартири. Останній не має доступу до квартири, оскільки замінені двері та замки, проте бажає проживати у квартирі та іншого житла не має. На даний час вимушено та тимчасово проживає у будинку матері своєї дружини у с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області, де отримує догляд, оскільки важко хворіє.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_4 звертався до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з приводу перешкод з боку колишньої дружини ОСОБА_1 у користуванні квартирою та за результатами розгляду отримав відповідь про можливість звернення до суду для вирішення конфлікту цивільно-правового характеру (Т.1 а.с.5, т.2 а.с.215). Наявність звернення до правоохоронних органів додатково підтверджує відсутність у позивача можливості безперешкодного користування спірною квартирою.

У матеріалах справи наявні квитанції про періодичну оплату ОСОБА_4 житлово-комунальних послуг, що надаються до квартири АДРЕСА_1. Несплата за такі послуги в повному обсязі не свідчить про втрату інтересу до квартири, оскільки чинення перешкод носить тривалий характер, що виключає можливість ОСОБА_4 користуватися житлом та послугами, що до такого надаються.

Також наявні численні медичні документи, що підтверджують поганий стан здоров'я позивача та необхідність стороннього догляду, який йому надається дружиною ОСОБА_6 у с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області. У таких документах вказується адреса реєстрації ОСОБА_4: АДРЕСА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що ОСОБА_4 на даний час є чоловіком його сестри, тяжко хворіє та тимчасово, у зв'язку з відсутністю доступу до свого житла, проживає у с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області, у будинку, що на даний час належить йому (свідку). Вказав, що на початку 2000-х років на прохання ОСОБА_4 робив ремонт у квартирі АДРЕСА_1. Хоча ОСОБА_4 вже на той час був одружений з ОСОБА_6, яка проживала в гуртожитку, постійно проживав у АДРЕСА_1. У квартирі були речі ОСОБА_4, останній проживав у цій квартирі, поки міг ходити та самостійно себе обслуговувати. У подальшому ОСОБА_1 почала систематично чинити перешкоди ОСОБА_4 у проживанні, змінила замок у вхідних дверях, та на даний час доступу він до квартири не має. Вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні як свідок дружина ОСОБА_4 ОСОБА_6

До справи долучені акти та копії актів, які засвідчують факт непроживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, що як встановлено у судовому засіданні, пов'язане з конфліктом з колишньою дружиною ОСОБА_1

Таким чином, обставини, встановлені судами під час розгляду аналогічних судових спорів між сторонами, на даний час не змінилися, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, із підстав, передбачених ст. 71 ЖК України.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків за клопотанням сторони позивача ОСОБА_1, зокрема, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які підтвердили факт непроживання відповідача в квартирі протягом тривалого часу, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 9, 71 ЖК України, статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, за участі третьої особи - КЕВ м. Львова, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.