Справа № 367/7949/14ц Головуючий у І інстанції Мікулін А.В.
Провадження № 22-ц/780/3326/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 46 01.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Бучанська міська рада, про визнання права на користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4 про визнання права на користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1.

Позивачці на праві власності належить 57/100 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 липня 2003 року, виданого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою.

Відповідачці на праві власності належить 43/100 частин вищевказаного спірного будинку на підставі договору дарування від 17 березня 1984 року, посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Вказувала, що будинок побудований на земельній ділянці, яка раніше належала до земель радгоспу «Рубежівський».

За даними технічного паспорту на спірний будинок на час виникнення спільної часткової власності на будинок в користуванні співвласників будинку перебувала земельна ділянка площею 1482 кв. м. У зв'язку із даруванням 43/100 частин будинку наказом радгоспу «Рубежівський» від 26 жовтня 1983 року за №526 ОСОБА_4 на підставі її заяви було виділено в користування 300 кв.м. спірної земельної ділянки. Зазначала, що між нею та відповідачкою зберігається такий порядок користування, при якому ОСОБА_4 користується земельною ділянкою площею 300 кв.м, а вона іншою частиною земельної ділянки.

Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 22 лютого 2007 року за №93-4-V встановлено норму землекористування за спірним будинком площею 1629 кв.м. Вказана ділянка відведена в натурі з визначенням меж. Таким чином. в користуванні співвласників будинку знаходиться земельна ділянка площею 1629 кв. м., з яких 147 кв.м. відведено додатково до ділянки 1482 кв. м, яка знаходилася в користуванні раніше.

Позивачка вважала, що співвласники будинку мають право користуватися земельною ділянкою площею 1482 кв.м відповідно до порядку користування, що склався між попередніми співвласниками будинку з урахуванням додатково відведеної земельної ділянки площею 147 кв.м, тобто вона має право на користування земельною ділянкою площею 1266 кв.м, а відповідачка має право на користування земельною ділянкою площею 363 кв.м.

У зв'язку з вищенаведеним просила суд визнати за нею право на користування земельною ділянкою площею 1266 кв.м по АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 належить на праві власності 57/100 частин вказаного будинку, а ОСОБА_4 43/100 частин будинку відповідно. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003 року та договором дарування від 17.03.1984 року. Згідно з довідкою №3056 від 13.09.2006 року, виданої Виконкомом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, за гр. ОСОБА_5 закріплена земельна ділянка площею 0,15 га на АДРЕСА_1.

Відповідно до наказу Радгоспу «Рубежівський» від 26 жовтня 1983 року за №526 ОСОБА_4 на підставі її заяви було виділено в користування із земельної ділянки ОСОБА_5 300 кв.м. Рішенням Бучанської міської ради Київської області за №93-4-V від 22 лютого 2007 року було встановлено норму землекористування за будинковолодінням по АДРЕСА_1 площею 1 629 кв.м.

Статтями 19-22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року) визначено процедуру виділення земельних ділянок, а також вказано про обов'язковість наявності рішення селищної ради про виділення земельної ділянки, акту відводу земельної ділянки в натурі, графічне зображення із зазначенням місця розташування відведеної ділянки, і запис в земельно-шнуровій книзі сільськогосподарської організації чи підприємства.

Відповідно до ст.22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року) приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Враховуючи вищенаведене та встановлені обставини по справі суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачкою не було надано документу, який підтверджує право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, а також те, що не було надано суду доказів встановлення меж земельної ділянки в натурі та доказів наявності достовірного запису в земельно-шнуровій книзі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.