Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/1054/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Полянчук Б.І.
№22-ц/778/4066/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Краснокутської О.М.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно

ВСТАНОВИЛА:

На початку 2014 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача (а.1-2), в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 30.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохнею О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 146, а саме: звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та розташовані на ній житловий будинок літ. А площею 128,7 кв. м, господарчі будівлі літ. Б та літ В, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належать на праві власності ОСОБА_2, для задоволення вимог Банку за кредитним договором № КЛ-Ю/08/0005 від 30.01.2008 року у розмірі 2 490 467,22 грн. шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року (а.7-9) позов Банку було задоволено.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року (а.17) заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд вищезазначеного заочного рішення задоволено, заочне рішення суду першої інстанції скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

06.05.2015 року до суду першої інстанції надійшла заява Банку (а.18), в якій Банк просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки за договором від 30.01.2008 року, зареєстрованого за № 146 та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Порохнею О.В., а саме: на земельну ділянку площею 0,0800 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та розташовані на ній жилий будинок літ. А площею 128,7 кв. м., господарчі будівлі літ. Б та літ. В, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви Банк посилався на те, що в ході розгляду цієї справи судом стало відоме, що на підставі незаконних рішень судів першої та апеляційної інстанцій було припинено іпотеку, яка є предметом спору по даній справі, та були вилучені записи із відповідних державних реєстрів, що, в свою чергу дало змогу ОСОБА_2 здійснити відчуження предмету іпотеки ОСОБА_4 Тобто, власник предмета іпотеки змінився. Обтяження предмету іпотеки на користь Банку на сьогодні відсутні, що надає можливість новому власнику ОСОБА_4 і надалі безперешкодно здійснювати відчуження нерухомості, яка відповідно до договору іпотеки передана Банку у заставу у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним Банком із ТОВ «АРТУР». Враховуючи, що ОСОБА_2 доклала всіх зусиль для отримання незаконних рішень щодо припинення іпотеки, щоб мати можливість до моменту їх скасування переоформити право власності на предмет іпотеки на іншу особу, дуже імовірно, що новий власник, якщо певно він є родичем, в будь-який момент може здійснити відчуження предмету іпотеки іншій особі, щоб максимально затягнути процес розгляду справи, а в подальшому унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року у цій справі у задоволенні заяви Банку про забезпечення позову у цій справі відмовлено (а.20).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі просив ухвалу суду першої інстанції змінити, задовольнити заяву Банку у повному обсязі.

У судове засідання 02.09.2015 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.с.59-61) всі особи, які беруть участь у справі, не з'явились.

Відповідач ОСОБА_2 про причини своєї неявки та неявки свого представника, якщо такий є на сьогодні, апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

Банк через свого представника 01.09.2015 року електронною поштою надав апеляційному суду заяву (а.с.64-66), в якій просив розглядати дану справу у даному засіданні за відсутності представника Банку.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом в силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила проводити апеляційний розгляд цієї справи у даному судовому засіданні за відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви Банку про забезпечення позову у цій справі, керувався ст. ст. 151-152 ЦПК України та виходив із необґрунтованості заяви Банку, оскільки згідно копії договору іпотеки від 30.01.2008 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Порохнею О.В. у зв'язку з посвідченням договору іпотеки від 30.01.2008 року, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі домоволодіння та земельної ділянки, які належать ОСОБА_2 до припинення чи розірвання договору, тому прийняття інших заходів по забезпеченню позову буде зайвим.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

В силу вимог ст. 153 ч. 1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте, в порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин цієї справи при вирішенні питання за заявою Банку про забезпечення позову у цій справі.

Зокрема, вже із змісту самої заяви Банку про забезпечення позову (вх. 06.05.2015) вбачається, що запис про заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки домоволодіння та земельної ділянки, які належать ОСОБА_2, здійснений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Порохнею О.В. у зв'язку з посвідченням договору іпотеки від 30.01.2008 року, вже вилучений із Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі відповідних рішень судів в іншій справі.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на ці доводи Банку взагалі, не зазначив в оскаржуємій ухвалі взагалі мотивів їх неприйняття, що є порушенням вимог ст. 210 ч. 1 п. 3 ЦПК України, та помилково послався в обґрунтування відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної заяви про забезпечення позову у цій справі саме на наявність цього запису нотаріуса у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Хоча, суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову Банку у цій справі, у разі необхідності мав право залишити останню без руху та надати Банку, як заявникові, строк для подачі додаткових документів та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підтвердження відсутності заборони на відчуження предмету іпотеки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підтвердження реєстрації права на зазначене іпотечне нерухоме майно за іншою особою, копії відповідних рішень судів, якщо останні відсутні у матеріалах цієї справи тощо), та інш.

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як апелянта, частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у справі доказах, ухвала суду першої інстанції, що оскаржується у цій справі, ухвалена з порушенням вимог ст. ст. 10 ч.4, 153, 210 ч. 1 п. 3 ЦПК України, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, яка в силу вимог ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року у цій справі скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Кухар С.В.Краснокутська О.М.