Справа № 202/4601/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 26 жовтня 2002 року.

Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції, актовий запис № 785. Від спільного життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що подружні стосунки між нею та відповідачем стали псуватися з 2008 року, відповідач став нецензурно висловлюватись на її адресу, безпідставно ревнує її, бє.

13 квітня 2015 року під час чергової сварки відповідач вдарив її в обличчя та зламав ніс. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Останній не заперечував, що між ними часто виникають сварки, але він бажає зберегти сімю з позивачем.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 785 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Подружні стосунки між сторонами припинені з квітня 2015 року з причини частих сварок між сторонами, непорозуміння один одного. Судом сторонам надавався строк для примирення, але за цей час сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами на даний час не виникає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Витрати по розірванню суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 208, 209, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 26 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції, актовий запис № 785 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Копію рішення направити до Індустріального відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.А. Бєльченко