Справа № 466/8743/14 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/1685/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: суддя Бакус В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень, стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, -

встановила:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року в задоволені заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2010 року відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, просить її скасувати та постановити нову про зобов'язання суду першої інстанції роз'яснити рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що нечітке та незрозуміле рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2010 року у справі № 2-1139/2010, де суд не зазначив конкретної суми, яка підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивачів у вищезгаданій цивільній справі, призвело до самовільної інтерпретації цього рішення суду першої інстанції старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Саківим О.О.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши обставини та матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заяви про роз'яснення рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до районного суду із заявою про роз'яснення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2010 року (а.с.249-253 т.2).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2014 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення рішення районного суду та виконавчого листа у справі 2-1139/10 відмовлено (а.с.268, 269 т.2).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2014 року скасовано, заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду та виконавчого листа передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.38-40 т.3).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про роз'яснення рішення районного суду та виконавчого листа у справі 2-1139/10 відмовлено (а.с.49 т.3).

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 3 вересня 2010 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень, стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди задоволено частково. Постановлено стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 249 710 грн. відшкодування вартості невід'ємних поліпшень квартири АДРЕСА_1 у м. Львові, 3 948 грн. 90 коп. авансу, 13 481 грн. 34 коп. витрат на загальнообов'язкові роботи на МЖК, в тому числі 7 127 грн. основного боргу, 855 грн. 24 коп. трьох процентів річних, а також 5 499 грн. інфляційних втрат. Постановлено стягнути з відповідачів на користь позивачки 1 920 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору та ІТЗ (а.с.220-223 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2010 року в частині стягнення 3 948 грн. 90 коп. як авансу та 3% річних в сумі 855 грн. 24 коп. скасовано й ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.49-50 т.2).

За цими рішеннями судів видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 249 710 грн. відшкодування вартості невід'ємних поліпшень квартири АДРЕСА_1 у м. Львові, 13 481 грн. 34 коп. витрат на загальнообов'язкові роботи на МЖК, в тому числі 7 127 грн. основного боргу, а також 5 499 грн. інфляційних втрат (а.с.15 т.3).

18 липня 2011 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області Денесяком Т.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом у відповідності до сум, зазначених у виконавчому листі, що виданий районним судом (а.с.16 т.3).

13 лютого 2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Саківим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання вищевказаного виконавчого листа у справі № 2-1139/2010, виданого 10.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова, в якому зазначив про стягнення боргу в сумі 275 817,44 грн. (а.с.18 т.3).

В своїй постанові від 22.04.2014 року старший державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Саків О.О. зазначив про виправлення помилки щодо суми, яка підлягає стягненню з «275 817,44 грн.» на суму «263 191,34 грн.» (а.с.19 т.3).

Відтак, зазначене вище свідчить про неоднозначне розуміння учасниками виконавчого провадження сум, які підлягають до стягнення за рішеннями судів.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 квітня 2011 року, виносячи своє рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_2 задовольнив частково, колегія суддів рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2010 року в частині стягнення 3 948 грн. 90 коп. як авансу та 3% річних в сумі 855 грн. 24 коп. скасувала й ухвалила в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Тобто, колегія суддів зменшила суму коштів, які підлягали стягненню з відповідачів.

За таких обставин районний суд не вправі був вирішувати питання пов'язані з роз'ясненням рішення.

А тому, з урахуванням викладеного, ухвала районного суду від 22 грудня 2014 року підлягає до скасування з ухваленням нової - про відмову у роз'ясненні рішення Шевченківського районного суду м. Львова.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п.2 ч.2 ст. 307, п. 2 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2014 року скасувати й ухвалити нову, якою у задоволені заяви про роз'яснення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2010 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.