АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 753/8101/13-ц Головуючий у 1 інстанції - Сирбул О.Ф.
Ап. Провадження № 22-ц/796/1357/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Українець Л.Д.,

при секретарі - Трофименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна.

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя т.1 а.с.157-164).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року позови сторін - задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 грудня 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис № 1785 - розірвано.

Поділено майно подружжя, що є спільною сумісною власністю сторін.

Виділено в натурі ОСОБА_4 легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 208 860,00 грн.; 1/2 частку трьохкімнатної квартири, загальною площею 103,50 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Виділено в натурі ОСОБА_2 наступне майно: кухню (вбудовані меблі для кухні) вартістю 12 996,00 грн.; шкаф - купе, стіл вартістю 3 429,58; двері металеві до квартири вартістю 3 178,32 грн.; куток (лавка, стіл, 2 шт. табуреток) вартістю 737,43 грн.; гідро-масажну ванну вартістю 3 074,50 грн.; обладнання для Інтернету вартістю 315,41 грн.; гардеробну кімнату вартістю 5 551,32 грн.; м'які меблі д. Улибка вартістю 761,96 грн.; пральну машину ELECTROLUX вартістю 3 687,93 грн.; мийку SCHOCKCITY вартістю 1 284,35 грн.; пилесмок Philips FC 9229 вартістю 459,00 грн.; кондиціонер Toshiba AIR вартістю 5 708,34 грн.; двері внутрішніх до квартири «NOVA» вартістю 13 280,56 грн.; крісло вартістю 5 859,00 грн.; посудомийну машину Electrolux ESL 67070 R вартістю 2 031,48 грн.; набір дитячих меблів - основа «Гранд» вартістю 4 149,10 грн.; 1/2 частку трьохкімнатної квартири, загальною площею 103,50 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 104 430,00 (сто чотири тисячі чотириста тридцять) гривень 00 копійок в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частки у праві власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового, яким відмовити у задоволені первісного позову ОСОБА_4, а позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, також подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення в частині поділу майна подружжя змінити щодо поділу майна.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, не визнавши апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_4

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_4, не визнавши апеляційну скаргу подану в інтересах ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 та часткове задоволення скарги ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4 з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюб сторонами не оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з ОСОБА_2 під час шлюбу придбали рухоме та нерухоме майно на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 09 вересня 2005 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 (т. 1а.с.18-19).

Відповідно до реєстраційного посвідчення № 008990 виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна дана квартира зареєстрована на сторін в рівних частках на праві приватної власності (т. 1 а.с.24).

З метою придбання квартири, 09 вересня 2005 року між ОСОБА_4 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір на суму кредитних коштів 73 000,00 доларів США (т.1 а.с.175).

09 вересня 2005 року було укладено іпотечний договір АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» з ОСОБА_4, ОСОБА_2, предметом якого є забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за основним зобов'язанням (договором кредиту № 10-29/917 від 09 вересня 2005 року), нерухоме майно, що придбане іпотекодавцями за кредитні кошти надані іпотекодержателем відповідно до умов договору яким обумовлено основне зобов*язання, а саме: спірна трикімнатну квартиру № 18 загальною площею 103,50 кв.м., жилою 52,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ( 1 а.с.20-23).

Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Укрсоцбанк» від 08 жовтня 2012 року ОСОБА_4, зобов*язання за договором кредиту № 10-29/917 від 09 вересня 2005 року виконані в повному обсязі та припинив свою дію іпотечний договір (т. 1а.с.25-26).

Згідно звіту про оцінку вартості майна, замовником якого є ОСОБА_4, здійсненого ФОП ОСОБА_6, вартість квартири АДРЕСА_1 на момент здійснення оцінки 15 травня 2013 року складає 1 190 500,00 грн. (т. 1 а.с.38-54).

Оцінка вартості спірної квартири сторонами не оспорювалась.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 зазначала, що подружжя проживали у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 21 жовтня 1994 року (т.1 а.с.188).

З метою покращення житлових вимог подружжя вирішило продати належну ОСОБА_2 вказану квартиру, кошти від її продажу та частково за рахунок кредиту придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. 09 вересня 2005 року сторони здійснили купівлю трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 зазначала, що нею сплачено більшу частину кредитних та запозичених коштів, а отже її частка в спільній власності на квартиру є значно більшою, ніж позивача.

Такі доводи, наведено і в апеляційній скарзі, поданої в інтересах ОСОБА_2, щодо оплати останньою більшу частину кредитних, а відтак її частка в спільній власності на квартиру є значно більшою, ніж позивача.

Проте, такі доводи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як зазначено вище, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 09 вересня 2005 року сторони придбали квартиру АДРЕСА_1. Сторони виступали як покупці, придбавши квартиру у рівних частках.

Тобто, рівність часток було узгоджена сторонами, що відображено у договорі купівлі-продажу та у реєстраційному посвідченні.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що квартира, яка належала ОСОБА_2 на праві власності була реалізована 29 вересня 2005 року, тобто пізніше ніж була придбана сторонами спірна квартира.

Що стосується доводів апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_2, щодо відступлення від рівності часток спірної квартири з підстав проживання з нею дітей - доньки ОСОБА_9 і сина ОСОБА_7. Слід зазначити, що судом першої інстанції встановлено, що позивачем за первісним позовом сплачуються аліменти.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги, стосовного того, що для придбання квартири ОСОБА_2 позичала грошові кошти у знайомих осіб, договори позики з яким оформлено розписками.

Суд першої інстанції правильно зазначав, що дані розписки про позичку грошових коштів (т.1 а.с.202-204) не свідчать, з якою метою взяті кошти, відсутні умови повернення коштів та відповідальність за їх не повернення; чи дійсно ці кошти отримувались для придбання квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно поділу спірної квартири у рівних частках.

З доводами апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4, стосовного того, що сторонами при купівлі спірної кварти було узгоджено розмір часток покупців, тому не вбачалось підстав для вирішення питання щодо поділу квартири, колегія суддів не погоджується, оскільки вирішення судом цього питання не порушує прав сторін.

Позивачкою за зустрічним позовом договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним не визнавався.

Ухвалою суду першої інстанції від 31 березня 2014 року (т.2 а.с.94) призначалась судово-товарознавча експертиза (т.2 а.с.94).

Відповідно до висновку експерта № 4624/14-53 КНДІСЕ від 08 липня 2014 року ринкова вартість наданого на дослідження майна, з урахуванням зносу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме: набір меблів для кухні 21 600, 00 грн.; шкаф-купе 7 140,00 грн.; комп'ютерний стіл 780,00 грн.; кухонний гарнітур 2 450,00 грн.; гідро масажна ванна 5 775, 00 грн.; обладнання для Інтернету 682,00 грн.; гардеробна кімната 13 200, 00грн.; диван «Улибка» 3 060,00 грн.; пральна машина ELECTROLUX 3 500, 00грн.; мийки кухонна SCHOCKCITY 3 690,00 грн.; пилосос «FHILIPS FC 9229» 1 100,00 грн.; кондиціонер «TOSHIBA RAS-16SKVR-E» 10 406,00 грн.; крісло масажне «Rejoice» 18 000,00 грн., посудомийна машина «ELECTROLUX ESL67070R» 4 555, 00 грн.; набір меблів «Гранд» 8 460,00 грн. за цінами, що діють на момент проведення експертизи складає 104 393, 00 грн. (т. 2 а.с.104-113).

Судом встановлено, що під час шлюбу подружжям придбано автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, держаний номер знак НОМЕР_1 (т. 1 а.с.29-30).

03 листопада 2008 року ОСОБА_4 уклав з філією Хюндай ТОВ «Український автомобільний холдинг» договір № КР -03 11 2008-2 купівлі-продажу для придбання автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE. Вартість автомобіля за договором купівлі-продажу становить 205 000,00 грн. (т. 1 а.с.28). Рік випуску автомобіля - 2008 (т.1 а.с.29).

Вирішуючи питання щодо поділу майна, до складу якого входить автомобіль, судом за основу його вартості взято звіт про оцінку вартості майна, замовником якого є ОСОБА_4, здійсненого ФОП ОСОБА_6, ринкова вартість автомобілю марки HYUNDAI, модель SANTA FE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 15 травня 2013 року становить 208 860,00 грн. (т. 1 а.с.76-89).

Відповідно до наданого суду звіту № 2770 від 28 березня 214 року про визначення ринкової вартості спірного автомобіля, проведеного СПД ОСОБА_8 (свідоцтво, посвідчення, сертифікат (т.2 а.с.84-87) станом на 28 березня 2014 року, яка складає 153 068,30 грн. (т. 2 а.с.65-72).

Як вбачається з надано звіту про оцінку вартості автомобіля від 15 травня 2013 року в даному звіті не враховано втрата товарної вартості. Зокрема, в описовій частині звіту (т.1 а.с.85) зазначено ВТВ (втрата товарної вартості (див. пункт 8,5). Однак, у звіті відсутній вказаний пункт. Вартість автомобіля за вказаним звітом перевищує його вартість при покупки - у 2008 році, рік випуску якого є 2008 рік.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим прийняти до уваги звіт № 2770 від 28 березня 2014 року.

Судом першої інстанції виділено у користування ОСОБА_2 побутове майно, вартість, якого згідно висновку експертизи КНДІСЄ від 08 липня 2014 року № 4624/14-53 становить 104 393,00 грн. (т.2 а.с.104-112).

У власність ОСОБА_4 виділено автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 153 068,30 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю у вартість виділеного майна 48 675,30 грн. ( 153 068,30 грн. - 104 393,00 грн.).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 та відхилення апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_2 Оскаржуване рішення в частині стягнення в ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 104 430 грн. 00 грн. скасувати, ухваливши в цій частині нове рішенням, яким стягнути на користь ОСОБА_2 48 675,30 грн. як різницю між вартістю майна, виділеного сторонам у користування.

Керуючись ст.ст.303,307,309, 313 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 104 430 грн. 00 грн. в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частини частки у прав власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, держаний номерний знак НОМЕР_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 48 675 грн. 30 коп. в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частини частки у прав власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, держаний номерний знак НОМЕР_1.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: