Тальнівський районний суд Черкаської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/713/15-ц

13.07.2015 Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Сяйво» до ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Фермерського господарства «Зернятко Плюс» про визнання договору оренди та договору суборенди земельної ділянки недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору оренди та договору суборенди земельної ділянки недійсними. На підставу своїх вимог посилається на те, що 15 листопада 2011 року між Тальнівською районною державною адміністрацією та ПСП «Сяйво» був укладений договір оренди № 701, відповідно до якого в оренду ПСП «Сяйво» передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 61,9 га розміщені в адміністративних межах Мошурівської сільської ради терміном з 01 грудня 2011 року по 30 листопада 2016 року, але даний договір не було зареєстровано в установленому порядку оскільки ГУ Держземагенства у Черкаській області відмовило у наданні вказаного дозволу в звязку з відсутністю невідємних частин договору оренди та витягів про земельні ділянки. Разом з тим, з документів ФГ «Зернятко плюс», ПСП «Сяйво» дізналися що, 16 червня 2014 року між ГУ Держземагентства у Черкаській області та ОСОБА_2 був укладений договір оренди, обєктом якого є земельна ділянка площею 25,5336 га, кадастровий номер № :01:001:2171, на підставі якого був укладений договір суборенди землі від 11 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зернятко плюс». У позивача відсутній договір оренди землі від 16 червня 2014 року та позивач просить визнати даний договір а також договір суборенди від 11 листопада 2014 року недійсним, оскільки вважає що існування вказаних договорів порушує права ПСП «Сяйво» на першочергове користування орендованою земельною ділянкою, яку використовує з листопада 2011 року проте договір оренди якої не зареєстрований. В звязку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача, до початку судового засідання подала заяву в якій позов підтримала повністю та просила суд розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав заяву про те, що заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, оскільки усі рішення субєкта владних повноважень були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом так, як регламентовано ст. 19 Конституції України та просив суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Зернятко плюс» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову на підставах викладених у наданому запереченні проти позову від 13.07.2015 № 4581/15вх.

Суд, заслухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до договору оренди землі № 701 від 15.11.2011 укладеного між Тальнівською районною державною адміністрацією в особі першого заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_3 та ПСП «Сяйво» в особі директора ОСОБА_4, останній приймає в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 61,9 га із земель державного земельного запасу (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за межами населеного пункту в адмінмежах Мошурівської сільської ради. Кадастровий номер даної земельної ділянки в договорі не зазначений та в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до довідки від 12.02.2015 № 623 виданої відділом Держземагентства у Тальнівському районі, в адмінмежах Мошурівської сільської ради, за межами населеного пункту знаходиться в користуванні ПСП «Сяйво» земельні ділянки площею 61,9 га , з них: землі державної власності 61,9 га.

Відповідно до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 № 823/469/15, зобовязано Головне управління Держземагентства у Черкаській області надати дозвіл ПСП «Сяйво» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в адміністративних межах Мошурівської сільської ради Тальнівського району, Черкаської області, що посвідчує право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Відповідно до договору оренди землі від 16.06.2014 укладеного між ГУ Держземагентства у Черкаській області в особі ОСОБА_5 та громадянином України ОСОБА_2, останній прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, яка знаходиться (розташована) за межами населеного пункту, в адміністративних межах Мошурівської сільської ради Тальнівського району, Черкаської області. В оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:2171 площею 25,5336 га. Договір укладено строком до 16.06.2034, визначено розмір орендної плати, а також інші права та обовязки сторін.

Невідємними частинами вищезазначеного договору оренди є: схема розміщення земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, розрахунок орендної плати, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання передачі обєкта оренди, проект відведення земельної ділянки. Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 29332094 від 11.11.2014, право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:2171, загальною площею 25,5336 га, призначеної для ведення фермерського господарства належить ОСОБА_2, громадянину України проживаючому за адресою: 20400, Черкаська обл., Тальнівський район, м. Тальне, вул. Котовського, буд. 120. Строк дії до 16.06.2034, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Відповідно до договору суборенди землі від 11.11.2014, орендар на підставі договору оренди землі від 16 червня 2014 року, ОСОБА_2 надав в суборенду, а суборендар - Фермерське господарство «Зернятко плюс» прийняв, земельну ділянку площею 25,5336 га, з кадастровим номером :01:001:2171.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин щодо оренди землі ПСП «Сяйво») право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин щодо оренди землі ОСОБА_2В.) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до положень ст.ст. 15,17 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу статей 210, 640 Цивільного кодексу України, вбачається, що у випадках коли законом встановлено державну реєстрацію правочинів, такі правочини вважаються вчиненими саме з моменту державної реєстрації. Якщо правочини здійснені у формі письмового договору, який підлягає державній реєстрації, то такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Перелік органів та порядок реєстрації встановлюється законом.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, особа, яка не є стороною угоди, може звернутися до суду з позовом про визнання такої угоди недійсною лише за умови, що ця угода порушує або оскаржує її законні права та охоронювані законом інтереси.

У даному випадку, існування спірних договорів жодним чином не порушує права позивача. Такий висновок можна зробити з огляду на наступне:

В позовній заяві позивач посилається на наявність у нього права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 61,9 га із земель державного запасу (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за межами населеного пункту в адмінмежах Мошурівської сільської ради терміном з 01 грудня 2011 року по 30 листопада 2016 року на підставі договору оренди землі від 15 листопада 2011 року.

В зазначеному договорі на останній сторінці відсутній запис про державну реєстрацію договору у Державному реєстрі земель. Отже договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення зазначених відносин) правовласності на земельнуділянку, а також право постійногокористування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстраціїцих прав.

В ч. 5 ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення зазначених відносин) зазначається, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Як зазначається в Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9 згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Таким чином, договір між ПСП «Сяйво» та Тальнівською районною державною адміністрацією є неукладеним, а отже не може бути підставою виникнення будь-яких прав та обовязків.

Крім того, в позовній заяві та доданих до неї документах відсутній кадастровий номер зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється (пункт 29 Постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру»).

В той же час земельна ділянка, яка передана громадянину ОСОБА_2 має визначений кадастровий номер, а саме: :01:001:2171.

Крім того, в позовній заяві ПСП «Сяйво» площа земельної ділянки дорівнює 61,9 га га, тоді як Головне управління Держземагенства у Черкаській області надало в оренду громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку площею 25,5336 га.

Таким чином, в позовній заяві та в спірних договорах мова йде про різні земельні ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 у справі №823/469/15.

Зазначеною постановою зобовязано ГУ Держземагенства у Черкаській області надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в адміністративних межах Мошурівської сільської ради, що посвідчує право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Проте, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

В зазначеній постанові також взагалі відсутня будь-яка ідентифікація земельної ділянки.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, докази того, що постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 була виконана, відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вперше звернувся до ГУ Держземагенства у Черкаській області з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою 11 лютого 2014 року, тоді як наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянину ОСОБА_2 був наданий 07 лютого 2014 року. Зазначена документація була затверджена наказом від 16 червня 2014 року.

Зважаючи на відсутність будь-яких обставин, які вказували б на наявність у ПСП «Сяйво» будь-яких прав на земельну ділянку, що була надана в орендну громадянину ОСОБА_2 за спірними договорами, неможливо встановити, які саме права позивача порушені наявністю спірних договорів.

Договір оренди землі від 16 червня 2014 року та договір суборенди землі від 11 листопада 2014 року були укладені у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Пунктом 30 договору оренди землі від 16 червня 2014 року передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду без отримання попередньої згоди орендодавця.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, договір оренди землі від 16.06.2014 укладений між ГУ Держземагентства у Черкаській області в особі ОСОБА_5 та громадянином України ОСОБА_2, а також договір суборенди землі від 11.11.2014 між ОСОБА_2 та ФГ «Зернятко плюс» укладені з додержанням сторонами вимог, які встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до вимог чинного законодавства України. Право оренди земельної ділянки ОСОБА_2, що виникає за даним договором, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зареєстровано Реєстраційною службою Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 11.11.2014, строком до 16.06.2034, з правом передачі в піднайм (суборенду), а тому, керуючись положеннями постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, суд приходить до висновку, що підстави встановлені законом для визнання договору оренди землі від 16.06.2014 укладеного між ГУ Держземагентства у Черкаській області в особі ОСОБА_5 та громадянином України ОСОБА_2 та договору суборенди землі від 11.11.2014 між ОСОБА_2 та ФГ «Зернятко плюс» недійсними відсутні.

Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає позовні вимоги не доведеними, томупозов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 15,17 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 203, 210, 215, 640 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Сяйво» до ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Фермерського господарства «Зернятко Плюс» про визнання договору оренди та договору суборенди земельної ділянки недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Д.О. Дьяченко