Справа № 603/411/15-ц
Провадження №2/603/148/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" вересня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

при секретарі Смолінчук М.М.

за участю:

прокурора Лушкіна І.В.,

сторін - позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 (не з»явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державної адміністрація про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не цікавиться своїм сином, не приймає участі у його вихованні, не турбується про нього, не допомагає матеріально та не виконує своїх батьківських обов'язків. Малолітній син проживає з матір»ю ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація Тернопільської області вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає сину ніякої матеріальної допомоги та не цікавиться його життям і здоров'ям. Малолітня дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні своєї матері ОСОБА_1

Прокурор Лушкін І.В. у судовому засіданні, виходячи з інтересів дитини, не заперечив відносно задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила позивач.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2012 року, виданого Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільскої області, батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.09.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.2012 року у виконавчому комітеті Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 12.12.2013 року Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області прізвище позивача - «ОСОБА_1» (25.10.2013 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_5).

Як з»ясовано у судовому засіданні, після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір»ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім»ї №1368/1007 від 22.07.2015 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 02.02.2015 року, зі змісту якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зі своєю сім»єю не проживає.

Зі змісту довідки №388, виданої 18.02.2015 року відділом державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції, ОСОБА_1 дійсно не отримує аліменти з ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №603/754/13-ц, виданого Монастириським районним судом 20.09.2013 року, у період з 22.08.2014 року по 18.02.2015 року.

Крім того, згідно розрахунку нарахування заборгованості по сплаті аліментів, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції 23.07.2015 року, за період з 08.08.2013 року по 22.07.2015 року ОСОБА_2 слід сплатити 7045,15 грн., за період з 22.12.2014 року по 22.07.2015 року - 1406,41 грн.

Згідно висновку органу опіки і піклування №3 від 25.03.2015 року, оскільки ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров»ям малолітнього сина, самоусунувся від виховання та утримання дитини орган опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований в с.Садове Монастириського району Тернопільської області, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України).

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина, тривалий час не приймає участі в його утриманні та вихованні, не турбується про нього, не цікавиться його життям і станом здоров'я, не створює умов для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вищевказане підтверджується також поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що проживають по сусідству з сім»єю позивача і не бачили, щоб відповідач ОСОБА_2 навідувався до сина, приймав якусь участь у його вихованні, відомо, що матеріально не допомагає.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні матері, відповідач ОСОБА_2, який проживає окремо від сина, не приймає участі у його вихованні та не навідує його без поважних на те причин. За час судового розгляду відповідач не змінив своєї поведінки по відношенню до сина.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому, з метою захисту інтересів дитини, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування, захищаючи права неповнолітньої дитини, позов підлягає до задоволення, слід позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, слід стягнути із відповідача в користь позивача понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: с.Садове Монастириського району Тернопільської області, позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. понесеного судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. Г. Гудкова