У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 9 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 19,20% за користування кредитом на рік з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії карти.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору, станом на 30 квітня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 6 102,44 доларів США, що за курсом Національного банку України на час подачі позову становить 48 758,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1 985,11 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 3 195,84 доларів США, заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 573,30 доларів США, 62,58 доларів США - штрафу (фіксована частина), 287,61 доларів США - штрафу (процентна складова), яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 9 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2014 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 9 січня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 23 354,12 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 9 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2014 року, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, послався на пропуск позивачем позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Судами встановлено, що, 11 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 19,20% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 30 квітня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 6 102,44 доларів США.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843702/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843599/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що кредитний договір від 11 жовтня 2007 року діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. У заяві про надання кредиту сторони погодили, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної карти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843297/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843308/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

Згідно зі ст. 257 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843298/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843293/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843302/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п. 3.5. Умов та правил надання банківських послуг, порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту регулюється діючим законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, даним договором, Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку. Пам'ятка клієнта оформлюється та є невід'ємною частиною договору у випадку оформлення і видачі платіжної карти за кредитною схемою.

Згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк», складеного 13 листопада 2013 року, остання операція за картою здійснена у жовтні 2008 року, а позовна заява подана у червні 2013 року.

Відповідач подав до суду першої інстанції клопотання про застосування позовної давності.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що відповідно до п. п. 3.11, 5.4 Правил користування платіжною картою строк дії карти (місяць і рік) вказаний на лицьовій стороні карти і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, вказаним на картці.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги висновки Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843298/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> до правовідносин, у яких використовуються платіжні карти як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладені у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, не встановив обставини щодо строку дії карти і дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, визначених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України залежно від обґрунтованості касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, суд постановляє ухвалу або ухвалює рішення відповідно до статей 345 і 346 ЦПК України. При цьому за наявності підстав може бути скасовано ухвалу або рішення суду касаційної інстанції.

Так як колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про обґрунтованість касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» і скасування ухваленого у справі судового рішення, ухвала судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2014 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2014 року скасувати.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар С.О.Карпенко В.О.Савченко