Справа № 635/5817/13-ц
Провадження № 6/635/56/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Караченцева І.В.,

за участю секретаря Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

18 травня 2015 року головний державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначив, що на примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження:

- про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договоромплозики у розмірі 23 970,00 гри., 3% річних у розмірі 4 338,00 грн., а всього 28 308,00грн.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» 15.09.2014 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

09.04.2015 року на адресу відділу надійшла заява стягувача з проханням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у звязку з ухиленням боржника від сплати боргу, посилаючись на те, що вказане судове рішення боржником не виконується.

Головний державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1П належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання, в судове засідання не зявивився.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК Українивизначені повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), яке вирішується за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року N 3857-XII(Закон N 3857-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 3857-XIIгромадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно з п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону N 3857-XIIгромадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Таким чином, відповідно до наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов'язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а і винна поведінка фізичної особи - боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов'язань.

При цьому, з аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК Україниу системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженнята ст. 377-1 ЦПК України, вбачається, що саме на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на боржника за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на боржника рішенням суду, до суду надано не було.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про обізнаність боржника про наявність вказаного виконавчого провадження.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Караченцев