АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6290/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2504/15Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Дряниці Ю.В., Лобова О.А.

при секретарі Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в особі представника Шуліка Аліни Володимирівни

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24.06.2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Акопян В.І., -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, після уточнення, остаточно просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту № PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року в розмірі 21962,90 грн., в тому числі пені 20440,86 грн., штрафу 500,00 грн.( фіксована складова), 1022,04 грн. ( процентна складова), за період з 06.03.2010 року по 16.10.2014 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24.06.2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3.

З рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, та задовольнити позовні вимоги банку. Вказував на неналежне дослідження судом доказів у справі, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 07.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № PL0XRX16290697, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5989,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до розрахунку (а.с.110) наданим банком заборгованість за кредитним договором станом на 16.10.2014 року становить 21962,90 грн., з яких:

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20440,86 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1022,04 грн.

Судовим наказом Крюківського районного суду м. Кременчука №2н-11/2010 від 22.04.2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором №PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року в розмірі 25875,20 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 129,38 грн., на інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1042,80 грн. (а.с.4).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.04.2015 року скасовано судовий наказ Крюківського районного суду м. Кременчука №2н-11/2010 від 22.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року в сумі 25875,20 грн., судового збору 129,38 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ 30,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1042,80 грн. ( а.с.101-102).

Підставою для скасування судового наказу стало те, що між сторонами існує спір про право, оскільки Банком не було враховано в повному обсязі здійснені позивачем проплати на погашення заборгованості, які мали місце на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В ухвалі колегія суддів зазначила, що із розрахунку банку не вбачається, що було враховано платіж, здійснений ОСОБА_3 15.08.2008 року в сумі 680 грн. Натомість, із наданої під час розгляду заяви про скасування судового наказу детальної виписки по розрахунку за кредитним договором вбачається, що платіж від 15.08.2008 року на суму 680 грн. було проведено по електронній системі Банку. Крім того, із наданих копій квитанцій, зокрема, від 16.01.2009 року та від 16.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 в ці дні було здійснено погашення заборгованості на суму по 500 грн. за кожну відповідну дату. Натомість, із наданої виписки по розрахунку вбачається, що 16.01.2009 року боржником здійснено погашення кредиту на суму 341,57 грн., а 16.02.2009 року на суму 211,48 грн. Будь-які зарахування в ці дати інших сум погашення заборгованості, що повинно відображатись в графі «Кредит», із детальної виписки не вбачається, що в свою чергу не відповідає інформації, яка закріплена у квитанціях про погашення заборгованості по 500 грн. 16.01.2009 року та 16.02.2009 року. При цьому із наданого банком розрахунку неможливо прослідкувати чи було здійснено зарахування сплачених боржником коштів (відповідно до квитанцій 16.01.2009 року та 16.02.2009 року) та на погашення яких складових заборгованості вони були зараховані банком.

Відповідно до розрахунку банку, ОСОБА_3 погасив в повному обсязі заборгованість за договором кредиту № PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом до 20.06.2014 року, комісії до 05.09.2014 року. ( а.с.5).

Крім того, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відшкодував заборгованість за договором кредиту № PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року, укладеним з ОСОБА_3 за рахунок резерву. Цей факт підтверджено листом банку №30.1.0.0./2-20150512/3802 від 14.05.2015 року.

Незважаючи на відшкодування заборгованості за договором кредиту за рахунок резерву, незважаючи на п. 5.4 Умов, яким встановлено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня коли відповідне зобов'язання повинне бути виконано Позичальником (строк виконання зобов'язання з 07.08.2008 року по 07.08.2009 року), ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" нараховував до моменту подачі позову неустойку за порушення виконання зобов'язань ОСОБА_3, яку і просив суд стягнути.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд вірно виходив з того, що на момент звернення до суду ОСОБА_3 погасив в повному обсязі заборгованість за договором кредиту № PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитом та комісії, тому на момент розгляду справи у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відсутні збитки за договором кредиту № PL0XRX16290697 від 07.08.2008 року, укладеним з ОСОБА_3

Крім того, місцевий суд підставою відмови в задоволенні позову вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження змісту Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які діяли на час укладення кредитного договору, оскільки звертаючись до суду в 2012 та в 2014 роках банк до копій кредитного договору надавав різні за змістом Умови ,в яких не було вказано дату їх прийняття ,на них відсутній підпис відповідача, який свідчив би ,що саме ці Умови були надані йому для ознайомлення при отриманні кредиту. За таких обставин ,колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду ,що дана обставини перешкоджає суду перевірити правильність заявлених позивачем позовних вимог.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки місцевого суду. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч. 1, ст. 314 ч. 1 п. 1, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24.06.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.І.Акопян Судді: Ю.В.Дряниця

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян