УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Марфіної Н.В.,

за участі секретаря Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору припиненим, -

у с т а н о в и в :

11.06.2015 року відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору припиненим. Вимоги заяви мотивовано тим, що судом було грубо порушено вимоги ст. 169 ЦПК України та прийняте заочне рішення у справі при першій неявці представника відповідача в судове засідання, хоча, на думку відповідача, заочне рішення у справі може бути винесене лише у разі повторної неявки відповідача належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи. За таких умов відповідач просить скасувати заочне рішення суду у справі №755/13412/15-ц.

В судовому засіданні представники заявника (відповідача) підтримали вимоги заяви про перегляд заочного рішення та просять її задовольнити, а також додатково пояснили суду, що судових повісток про виклик до суду на 07.05.2015 року банк не отримував, тому представник і не зявився в судове засідання. Крім того, представники наголошують на тому, що можливість винесення заочного рішення у справі регламентована положеннями ст. 169 ЦПК України, які вказують на можливість проведення заочного розгляду справи лише у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. Також представники надали суду документи, які вважають істотними для правильного вирішення спору.

Представник заінтересованої особи (позивача) в судовому засіданні вважає вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставними посилаючись на положення ст. 224 ЦПК України, яка не містить посилань на необхідність повторної неявки відповідача в судове засідання для можливості заочного розгляду справи. Також представник зазначає, що про час та місце розгляду справи на 07.05.2015 року відповідач був повідомлений належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Подані представниками заявника документи представник заінтересованої особи вважає такими, що не мають істотного значення для результату вирішення справи, а наявні в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину на даний час ні ким не оспорені та є чинними, тому вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду немає.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На думку суду відповідач безпідставно посилаються на положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, оскільки порядок заочного розгляду справи встановлений Главою 8 (ст.ст. 224-235) ЦПК України, при цьому ст. 169 ЦПК України врегульовані питання наслідків неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Положення норми ч. 4 ст. 169 ЦПК України слід розглядати в контексті інших частин цієї статті, не відокремлюючи їх від звязку з іншими положенням цієї ж норми.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачена можливість ухвалення у справі заочного рішення, якщо попереднє судове засідання було відкладено у звязку з визнанням повідомлених стороною причин неявки поважними, і саме в даному контексті слід розглядати визначення повторності неявки в судове засідання у даній статті закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 07.05.2015 року представник відповідача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявністю зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 51). Тому враховуючи думку представника позивача, яка у своїй письмовій заяві зазначила, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 52), суд прийняв у справі заочне рішення.

При цьому, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, посилання представників заявника на неодержання відповідачем судової повістки нічим не підтверджуються, при цьому матеріали справи свідчать про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Вивчивши надані представниками заявника документи суд вважає, що вони не є істотними для правильного вирішення справи та не можуть кардинально вплинути на результат розгляду справи, тому відсутні дійсні підстави для скасування заочного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору припиненим залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя