Справа № 314/3832/15-ц
Провадження № 2/314/1157/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 29 вересня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вимагає визнати дійсною укладену з відповідачкою угоду купівлі-продажу земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства і розташовану на території Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та визнати за собою право власності на цю земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_3 підтримала заявлений позов, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, але подала заяву про визнання позову, просить розглядати справу за своєї відсутності.

Суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим у зв'язку із наступним.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у червні 2011 року відповідачка ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 20000 гривень, зі строком її повернення до 25.03.2013 року; оскільки з поверненням позики виникли труднощі, позивач та відповідачка 04.07.2013 року уклали між собою угоду, згідно якої остання продала позивачу в рахунок боргу та доплати у розмірі 1000 гривень земельну ділянку площею 2,0 га, розташовану на території Дніпровської сільської ради, цільове призначення ведення особистого селянського господарства; після укладення угоди відповідачка стала ухилятися від її нотаріального посвідчення, мотивуючи це відсутністю коштів та браком часу.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони погодили всі істотні умови договору, який потребує нотаріальної форми, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може вимагати у судовому порядку визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Суд констатує, що на земельну ділянку не поширюються пп."б" п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу України щодо заборони відчуження земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, оскільки це обмеження стосується лише земельних ділянок, виділених в натурі власникам земельних часток (паїв), а відповідачка набула право власності на земельну ділянку на інших підставах.

Враховуючи викладене, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір, укладений 04.07.2013 року між ОСОБА_1 як покупцем, та ОСОБА_2 як продавцем, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив за 21000 (двадцять одну тисячу) гривень земельну ділянку площею 2,0 га, розташовану на території Дніпровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0047, площею 2,0 га, розташовану на території Дніпровської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

29.09.2015 року

29.09.2015