РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/3384/15-ц

Провадження № 2/700/839/15

07 жовтня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Пічкур С.Д.,

при секретарі: Сіденко Н.П.,

за участю позивачки: ОСОБА_1, представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «СП Калиновий край», про розірвання договору оренди землі,

встановив:

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП СП «Калиновий край» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, серії ЯА №469423 від 01.12.2004 року, серії ЯИ №785493 від 11 серпня 2009 року, серії І-ЧР №030343 від 30 січня 2002 року вона є власником трьох земельних ділянок площею 4,18 га., 2,9976 га., та 3 га. відповідно, що знаходяться на території Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Згідно договорів оренди землі №13 від 16 березня 2006 року, №104 від 16 березня 2006 року, №126 від 16 березня 2006 року вказані земельні ділянки передані в оренду ПП «СП «Калиновий край».

Вважає, що відповідач не дотримується всіх істотних умов договору, порушує його умови не виплачуючи в повній мірі орендну плату, просить розірвати договори оренди та повернути їй земельні ділянки.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив повністю вказуючи, що ними умови договору виконуються, розрахунок з орендної плати проводить в повному обсязі згідно умов договору.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, серії ЯА №469423 від 01.12.2004 року, серії ЯИ №785493 від 11 серпня 2009 року, серії І-ЧР №030343 від 30 січня 2002 року, ОСОБА_1 є власником трьох земельних ділянок площею 4, 18 га., 2,9976 га., та 3 га. відповідно, що знаходяться на території Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

16 березня 2006 року позивачкою укладено договір оренди землі №104 на земельну ділянку площею 3,0 га., який підписаний сторонами та зареєстрований Лисянським відділом ЧРФ «Центр ДЗК» 24 квітня 2006 року № 07.

Також, 16 березня 2006 року позивачкою укладено договір оренди землі №123 на земельну ділянку площею 4,18 га., який підписаний сторонами та зареєстрований Лисянським відділом ЧРФ «Центр ДЗК» 24 квітня 2006 року № 26.

Договір №126 від 16 березня 2006 року укладений Орендодавцем ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,00 га., спадкоємцем якого є позивачка.

Відповідно до п. 4.1. укладених договорів, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою, Орендар сплачує Орендодавцю щорічну орендну плату 1,5 процента від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, або натуральній або у відробітковій формі, з розрахунку на одну земельну ділянку.

Згідно з Указом Президента України від 02.02.2002 року №92/2002 з наступними змінами і доповненнями, «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», визнано одним із пріоритетних завдань пореформенного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Відповідно до ст. 13 Закону «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 цього Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Отже, розмір та умови оплати, зазначені в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Сторонами договорів оренди зміни щодо розміру орендної плати належним чином не вносились, додаткових угод зареєстрованих у встановленому порядку не укладалось.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, по с. Писарівка Лисянського району, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2014 рік становить 123 679 грн.

Пунктом 4.2. договорів оренди, передбачено строк сплати орендної плати до 31 грудня, тобто за 2015 рік строк сплати орендної плати ще не настав, тому суд не вправі оцінювати виконання договору в цій частині.

Згідно поданих відомостей про оплату орендної плати за землю в 2014 році, позивачка отримала орендну плату в грошовій формі, в сумі 9461 грн. 52 коп., що нею не заперечується. Згідно довідки-розрахунку, за надані позивачкою в оренду земельні ділянки за 2014 рік вона отримала орендну плату в розмірі 3% від їх нормативної грошової оцінки. Тобто, Орендар фактично сплачує позивачці орендну плату більшу, ніж це передбачено умовами договору.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, судом розяснено позивачу та відповідачу вимоги ст. 10, 60 ЦПК України, та суд сприяв сторонам в отриманні доказів.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог ст. 651 ЦК України щодо істотного порушення умов договору Орендарем, тому у суду немає законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 13, 21, 23, ЗУ «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, 10, 11, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, ЦПК України суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «СП Калиновий край», про розірвання договору оренди землі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянським районний суд.

Суддя С. Д. Пічкур