Справа №263/1971/15ц
Провадження №2/263/1014/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2015 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2, подану в порядку окремого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів поданої заяви, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу, який було укладено 07.11.2003 р. між ним та ОСОБА_3

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка ОСОБА_4, 20.03.2004р.н.

Відповідно до ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

В силу ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною другою ст.109 СК України передбачено, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Проте договір про участь у витратах на утримання дитини суду надано не було, як і договору про розмір аліментів на дитину.

Заява про розірвання шлюбу підписана та подана не подружжям, а лише чоловіком ОСОБА_2, що суперечить вимогам ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 26.02.2015 року зазначена заява подана в порядку окремого провадження залишена без руху, для усунення недоліків судом установлений строк до 3.03.2015 року, заявник 2.03.2015 року до відкриття провадження у справі звернувся до суду із заявою про повернення заяви.

Враховуючи, що заявник звернулася із вказаною заявою до відкриття провадження у справі, вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2, подану в порядку окремого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_3, про розірвання шлюбу визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: П.І.Папаценко