АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни, Костенко Людмили Іванівни, Соболєва АртемаЛеонідовича, зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року заявник звернувся в суд із скаргою на дії державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві.

У мотивування вимог посилався на те, що між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладений кредитний договір №08Ф-86 від 26.05.2008 року про відкриття відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної заборгованості у сумі 160 000,00 євро на строк до 27.05.2013 року для споживчих цілей.

Виконання кредитного зобов'язання забезпечувалося договором іпотеки від 02.06.2008 року, укладеного між ним та банком, згідно якого предметом іпотеки є житловий будинок АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований даний будинок.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.06.2011 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково та постановлено в рахунок погашення заборгованості за валютним кредитом в сумі 199120,04 євро звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Декілька разів організовувалися публічні торги щодо продажу іпотечного майна заявника, але і перший, і другий рази вони не відбулися в зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

Жодних постанов державними виконавцями про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу не виносилось, що свідчить про незаконність Акта №168/12 від 24.09.2014 року.

На момент набрання чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року предмет іпотеки не було реалізовано.

Даний житловий будинок був забезпеченням зобов'язань заявника за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання, загальна площа будинку 53,8 кв.м, іншого майна він не має, тому з моменту набрання чинності вказаного вище закону вчинення будь-яких дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки було заборонено, а тому є протиправним.

Окрім того, працівниками виконавчої служби були порушені вимоги ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», так як у цей же час на виконанні у Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві перебував виконавчий лист, виданий на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2014 року, згідно якого з заявника на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №08Ф-86 від 26.05.2008 року в розмірі 110217,69 грн. та судовий збір у розмірі 1102,18 грн.

Тому вважає, що неправомірною є бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного Правління юстиції у м.Києві Соболева А.Л. щодо необ'єднання двох виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2 в одне зведене провадження та неправомірними є дії щодо реалізації іпотечного майна, закриття провадження №29384473 та неправомірними є дії щодо звернення стягнення на майно по провадженню №43546267.

На час дії мораторію власник має право правомірно користуватися своїм майном і на нього не може бути звернуто стягнення. Усупереч положенням ст.1 Закону №1304-VІІ не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно, яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту на користь іншої особи. Однак державним виконавцем Соболєвим А.Л. здійснюються активні дії щодо звернення стягнення на інше майно боржника, в тому числі на транспортні засоби, що підтверджується постановою про розшук майна боржника від 23.02.2015 року, якою транспортні засоби, що належать ОСОБА_2, оголошені у розшук. Винесення такої постанови державним виконавцем є протиправним, оскільки право користування майном боржника не може бути обмежене на час дії мораторію.

З урахуванням наведеного просив суд:

- задовольнити заяву про зупинення виконання на час розгляду скарги стягнення на підставі виконавчого листа №2-2219 від 05.10.2011 року, виданого Подільським районним судом міста Києва;

- задовольнити заяву про зупинення виконання на час розгляду скарги стягнення по виконавчому провадженню №43546267, яке здійснюється на підставі виконавчого листа по праві №758/12512/13ц від 02.06.2014 року, виданого Подільським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Брокбізнесбанк» заборгованості по кредитному договору від 26.05.2008 р. №08Ф-86 в розмірі 110 217,69 грн., судовий збір в розмірі 1102,18 грн.;

- визнати протиправними дії державного виконавця державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінської К.М. по складанню Акта №168/12 від 24.09.2014 року щодо звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2, яке є предметом іпотеки та виступає в якості забезпечення зобов'язань боржника за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований вищезазначений будинок за ціною 2434084,05 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в розмірі 199120,04 євро в рахунок ціни майна;

- визнати неправомірними дії виконуючого обов'язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. по затвердженню неправомірно складеного Акта №168/12 від 24.09.2014 р.;

- визнати нечинним Акт №168/12 від 24.09.2014 р., складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінською К.М. та затвердженого виконуючим обов'язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві Костенко Л.І.;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. щодо реалізації майна - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований будинок, про що зроблений запис від 15.10.2014 року у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. щодо закриття виконавчого провадження №29384473;

- скасувати постанову від 15.10.2014 р. головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. про закриття виконавчого провадження №29384473;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. щодо звернення стягнення на інше майно боржника ОСОБА_2 за виконавчим провадженням №43546267;

- скасувати постанову від 23.02.2015 р головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. про розшук майна боржника ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №43546267;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. об'єднати виконавчі провадження (№29384473 та №43546267) щодо боржника ОСОБА_2 у зведене виконавче провадження;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. зупинити об'єднане виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_2;

- на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборонити працівникам Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві здійснювати звернення стягнення за виконавчими провадженнями №29384473 та №43546267, а після виконання вимог закону про об'єднання зазначених проваджень в зведене виконавче провадження заборонити на час дій цього Закону здійснювати звернення стягнення за цим зведеним виконавчим провадженням щодо боржника ОСОБА_2;

- зупинити виконавчі провадження №29384473 та №43546267 щодо боржника ОСОБА_2, що перебувають у провадженні Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління м. Києві.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо заяви апелянта про зупинення виконання виконавчого листа №2-2219 від 05.10.2011 року.

Вказує, що різні частини оскаржуваної ухвали з одного і того ж питання суперечать одна одній.

Посилається, що судом першої інстанції застосований п. 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, в редакції, якій діє зараз (станом на 24.04.2014 року), що є неприпустимо.

Також не застосовано норми, які підлягали застосуванню та описували випадки, коли прилюдні торги не відбулися (п. 7.1, п. 7.2 Положення).

Звертає увагу й на те, що торги не відбулися двічі, іпотечне майно не було реалізоване на прилюдних торгах, при цьому Тимчасове положення не передбачає складання акту державним виконавцем.

Окрім того, з Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року вбачається, що в період мораторію жодних звернень на іпотечне майно не може бути здійснено.

Також судом зроблені хибні висновки, що об'єднання кількох виконавчих проваджень в одне, є правом державного виконавця, а не обов'язком.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.06.2011 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково (а.с. 106-107).

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 травня 2008 року, укладеним між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 199120,04 євро, звернуто стягнення на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» на предмети іпотеки:

- житловий будинок АДРЕСА_1 у м. Києві та

- земельну ділянку, площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, по АДРЕСА_1 у м. Києві, на якій знаходиться вказаний житловий будинок, які належать на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною для подальшої реалізації у розмірі 2434084,05 грн.

За даним рішенням 05.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-2219/11 (а.с. 95).

24.10.2011 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Слободчиком Д.Г. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2219, виданого 05.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва (а.с. 93).

07.11.2011 року державним виконавцем Слободчиком Д.Г. складено Акт опису й арешту, зазначеного в рішенні майна (а.с. 83-86).

03.03.2014 року прилюдні торги з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_2, а саме, Лот №1 - житловий будинок жилою площею 33,80 кв. м, спорудження №1-4, літера «І» та земельна ділянка площею 0,0959 га (кадастровий номер НОМЕР_3), що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, визнані такими, що не відбулися (а.с. 62).

04 квітня 2014 року прилюдні торги з реалізації зазначеного вище майна визнані такими, що не відбулися (а.с. 58, 112).

Відповідно до ч. 6 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

14 квітня 2014 року на адресу Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Брокбізнебанк» про залишення за собою нереалізованого на других прилюдних торгах майна за початковою ціною 2434084,05 грн. (а.с. 59).

Згідно ч. 8, ч. 9 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

24 вересня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінською К.М. складено Акт №168/12 про реалізацію предмета іпотеки, затверджений в.о. начальника відділу Виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. 24.09.2014 року, згідно якого АТ «Брокбізнебанк» придбав нерухоме майно, а саме, житловий будинок №4/46, жилою площею 33,80 кв. м, спорудження 1-4, літера «І» та земельну ділянку площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, по АДРЕСА_1 у м. Києві, за ціною 2434084,05 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в розмірі 199120,04 євро в рахунок ціни майна (а.с. 11).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який набрав чинності 07 червня 2014 року, протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

У ч. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

З довідки форми №3 від 04.12.2014 року №974, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та постійно мешкає по АДРЕСА_1, у м. Києві, загальна площа житлового будинку - 56,9 кв. м (а.с. 150).

Іншого нерухомого житлового майна ОСОБА_2 не має, що підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволені скарги, суд виходив з того, що складення державним виконавцем акта про передачу майна стягувану є завершальною стадією Прилюдних торгів з реалізації майна.

Такий висновок суду є хибним. Судом встановлено, що стадія прилюдних торгів завершилася проведенням повторних прилюдних торгів, в результаті яких майно не було продане з прилюдних торгів.

Надалі державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено наслідки не придбання майна з прилюдних торгів.

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» дійсно своєчасно звернулося з заявою до державного виконавця про передачу йому нереалізованого з прилюдних торгів іпотечного майна, проте державний виконавець вчинив таку дію після набрання чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду.

Оскільки на дату складання Акта №168/12 про реалізацію предмета іпотеки від 24.09.2014 року діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а з матеріалів справи вбачається, що реалізований житловий будинок використовується ОСОБА_2 як місце постійного проживання, іншого нерухомого житлового майна він не має, загальна площа житлового будинку становить 56,9 кв. м, нерухоме майно виступає як забезпечення зобов'язання за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, тому дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Ясінської К.М. по складанню Акта №168/12 від 24.09.2014 року є неправомірними, так як суперечать вимогам закону.

Акт №168/12 від 24.09.2014 року був затверджений виконуючим обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І., яка не пересвідчилася у правомірності складання такого акту Ясінською К.М., а тому дії виконуючого обов'язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. є теж неправомірними.

Оскільки дії державного виконавця державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Ясінської К.М. по складанню Акта №168/12 від 24.09.2014 рокута дії виконуючогообов'язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І.по затвердженню даного Акта визнані неправомірним, тому й відповідно дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. щодо передачі майна - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований будинок, про що зроблений запис від 15.10.2014 року у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, є неправомірними.

Вимоги апелянта про визнання нечинним Акта №168/12 від 24.09.2014 року не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не входять до повноважень суду.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.10.2014 року виконавчий лист №2-2219, виданий 05.10.2011 року Подільським районним судом м. Києва, повернуто стягувачу, оскільки під час проведення виконавчих дій було реалізовано майно ОСОБА_2, а саме, житловий будинок №4/46, жилою площею 33,80 кв. м, спорудження 1-4, літера «І» та земельну ділянку площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, по АДРЕСА_1 у м. Києві, за ціною 2434084,05 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в розмірі 199120,04 євро в рахунок ціни майна (а.с. 47).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Оскільки державний виконавець не мав права реалізовувати нерухоме майно, так як з 07.06.2014 року діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними.

Вимоги апелянта про скасування постанови від 15.10.2014 року не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не входять до повноважень суду.

У разі визнання неправомірними дій державного виконавця по поверненню виконавчого документа стягувану, державний виконавець має діями вподальшому на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги апелянта про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві Соболєва А.Л. щодо звернення стягнення на інше майно боржника ОСОБА_2 за виконавчим провадженням №43546267 не підлягають до задоволенню, оскільки доказів, що державним виконавцем вчинені дії щодо стягнення іншого нерухомого майна боржника, апелянтом не надано.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. від 23.02.2015 року оголошено розшук автомобіля марки «Ford» модель «Sierra», 1986 року випуску, колір сірий, № кузова НОМЕР_1, та автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «POLO», 1988 року випуску, колір червоний, № кузова НОМЕР_2, що належать боржнику ОСОБА_2 (а.с. 208).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

З вимог даної статті вбачається, що складання постанови про розшук транспортних засобів є обов'язком державного викогавця, а тому вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови від 23.02.2015 року головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. про розшук майна боржника ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №43546267 не підлягають задоволенню.

Вимоги апелянта про зобов'язання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва А.Л. зупинити об'єднане виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_2 є передчасними, оскільки на дату розгляду скарги об'єднане виконавче провадження не перебуває на виконанні у державні виконавчій службі Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про заборону працівникам Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві здійснювати звернення стягнення за виконавчими провадженнями №29384473 та №43546267 на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а після виконання вимог закону про об'єднання зазначених проваджень в зведене виконавче провадження заборонити на час дій цього Закону здійснювати звернення стягнення за цим зведеним виконавчим провадженням щодо боржника ОСОБА_2, оскільки такий обов'язок державного виконавця випливає з вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки законом передбачено лише право суду визнати неправомірними дії державного виконавця щодо вчинених ним дій.

У скарзі на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_2 просив зупинити виконавчі провадження №29384473 та №43546267 щодо боржника ОСОБА_2, що перебувають у провадженні Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління м. Києві, однак такі вимоги не підлягають до задоволенню, оскільки належать до компетенції державного виконавця та регулюються ст. ст. 37-39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

02 червня 2014 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №758/12512/13-ц, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість на користь АТ «Брокбізнебанк» по кредитному договору №08Ф-86 від 26.05.2008 року в розмірі 110217,69 грн. та судовий збір у розмірі 1102,18 грн. (а.с. 170).

За цим виконавчим листом державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Рудьковською О.С. 04.06.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №43546267 (а.с. 171).

На цей період за виконавчим листом про звернення стягнення на предмет іпотеки вже були проведені прилюдні торги, які не відбулися, та надійшла заява стягувача про передачу йому іпотечного майна.

З 07 червня 2014 року набрав чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

За таких обставин, державний виконавець правомірно дійшов висновку про необхідність виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки на стягнення заборгованості за виконавчим листом дія закону про мораторій не поширюється і права боржника в цій частині не порушені, а тому і не підлягають захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Проаналізувавши надані докази, вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст. 33, ч. 1 ст. 40, п. 8 ч. 1 ст. 47, ч. 6, ч. 8, ч. 9 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 рокускасувати.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Ясінської Катерини Михайлівни по складанню Акта №168/12 від 24.09.2014 року щодо звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2, яке є предметом іпотеки та виступає в якості забезпечення зобов'язань боржника за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований вищезазначений будинок за ціною 2434084,05 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в розмірі 199120,04 євро в рахунок ціни майна.

Визнати неправомірними дії виконуючого обов'язки начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління ю юстиції у м. Києві Костенко Людмили Іванівни по затвердженню Акта №168/12 від 24.09.2014 року.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Соболєва Артема Леонідовича щодо передачі майна - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0959 га, кадастровий номер НОМЕР_3, на якій розташований будинок, про що зроблений запис від 15.10.2014 року в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Соболєва Артема Леонідовича про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі Постанови від 15.10.2014 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді