АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2010 року

м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л.М.

суддів: Одинака О.О., Ружила О.А.

секретар: Максимюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в

Сокирянському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги як дітям війни за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 1 липня 2010 року,

встановила:

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 1 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі задоволено частково.

Дії та бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в

Сокирянському районі Чернівецької області щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як дитині війни із урахуванням підвищення пенсії за віком у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.02.2010 року включно визнано неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з

Головуючий у 1 інстанції

Побережна О.Д.

доповідач Перепелюк Л.М.

22.05.2008 року по 28.02.2010 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 З грн. 40 коп. понесених нею витрат за сплату судового збору.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі на користь ОСОБА_1 37 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі просить скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 1 липня 2010 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Вважає, що суд неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення з порушенням застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

У справі встановлено, що позивачка відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сокирянському районі з 01.02.1995р., що підтверджується копією посвідчення №119911 та довідкою управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі №995 від 02.03.2010р.

Статтею 6 Закону № 2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI (далі - Закон № 107-УІ) були внесені зміни до статті 6 Закону України № 2195-ІУ. Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону № 107-УІ щодо внесення змін до статті 6 Закону України № 2195-ІУ визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в

з

межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-ІУ і здійснити позивачці відповідні нарахування (за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.02.2010 року включно, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Враховуючи наведене, суд дійшов правильного висновку про те, що відповідач повинен здійснити перерахунок позивачу пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії та провести відповідні виплати за вказаний період.

Доводи апелянта про те, що норма ст. 6 Закону України № 2195-ІУ з 22 травня 2008 року втратила чинність є необгрунтованими, оскільки вона залишилася в редакції, що існувала до внесення змін до неї Законом №107-VI.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни можливість нецільового використання коштів є необгрунтованими, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню Пенсійного фонду України в Сокирянському районі для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Положення частини 3 статті 28 Закону № 1058-ІУ не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду від 1 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: