З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 2 березня 2015 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року, від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Позивач просить стягнути з відповідача, який не працює, аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця і до повноліття дитини.
Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого було невідоме суду, викликався в суд через оголошення у пресі.
В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де батьком дитини вказаний відповідач по справі.
Дитина сторін мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні , що підтверджується поясненнями позивачки за позовом та довідкою про склад сім'ї.
Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибутку, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України.
При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін та їх дитини, і вважає за необхідне позов задовольнити повністю, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини та на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 СК України, ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 600 гривень щомісяця, починаючи з 20.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін