печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5960/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Новака Р.В.

з участю секретаря - Кирилюк Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Дельта банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Дельта банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору недійсними. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладені з порушенням положень чинного законодавства та є недійсними.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представники відповідачів не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача подав заперечення на позов, згідно якого позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутність, представники інших відповідачів про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Відповідно до даних правочинів, кредитором за кредитним договором №1701/0408/88-047 від 21.04.2008 та іпотекодержателем за договором іпотеки №1701/0408/88-047-Z-l від 21.04.2008 виступає ПАТ «Альфа-Банк».

Крім того, 23.06.2011 позичальник за кредитним договором ОСОБА_2 (первинний кредитор), ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали трьохсторонній договір про переведення боргу, відповідно до п. 1 якого, новий позичальник ОСОБА_3 прийняла на себе всі права та обов'язки, які виникли на підставі кредитного договору №1701/0408/88-047 від 21.04.2008. Відповідно до п. 9 вказаного договору про переведення боргу від 23.06.2011 було встановлено, що жодна сторона не має права передавати права та обов'язки по цьому договору іншій особі без письмової згоди іншої сторони.

Разом з тим, до п. 11.5 договору від 23.06.2011 про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору №1701/0408/88-047 від 21.04.2008, банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов'язання по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням поверненням кредиту, третій особі без згоди позичальника.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Крім того, згідно статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що представником позивача та позивачем не надано жодного доказу того, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладені з порушенням положень чинного законодавства та є недійсними, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, позивачем не надано доказів наявності протиправності діяння чи без діяння відповідачів, а тому у задоволенні позовної заяви, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 626-628 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Дельта банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договорів недійсними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.В. Новак