Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 26 (Ш) Грищенко Н.М.
Доповідач - Зубакова В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Неклеси В.І.

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі - Іванюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з нею 20 лютого 2004 року при виконанні трудових обов'язків завгоспа Дошкільного навчального закладу № 290 м. Кривого Рогу, стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала виробничу травму, у зв'язку із чим висновком МСЕК від 17.06.2004 року первинно їй було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25%, починаючи з 30.04.2004 року, а з 01.05.2005 року - безстроково.

Вважає, що у зв'язку з отриманою виробничою травмою їй спричинено моральну шкоду, розмір якої вона визначила у 125000 грн. та просила суд стягнути цю суму з Відділення Фонду на свою користь.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Відділення Фонду на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 16000 грн., в решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що Відділення Фонду є неналежним відповідачем, оскільки дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві...» в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим особам і членам їх сімей зупинено на 2006, 2007 роки, а з 01.01.2008 року взагалі припинено; в матеріалах справи відсутні докази заподіяння позивачу моральної шкоди й судом не з'ясовано причини пропуску позивачем строку позовної давності.

Представник позивачки заперечує проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги заперечень на неї і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення Фонду підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм матеріального і процесуального закону, дійшов висновку, що 20.02.2004 року при виконанні трудових обов'язків завгоспа в Дошкільному навчальному закладі № 290 м. Кривого Рогу з позивачкою стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала виробничу травму - конфузію тяжкої стадії, субкон»юктивальний порив склери з випаданням радужки, гіфему, гемофтальм правого ока, про що було складено акт №1 про нещасний випадок на виробництві ( а.с. 12-15) і висновком МСЕК від 17.06.2004 року первинно їй було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25%, починаючи з 30.04.2004 року, а з 01.05.2005 року - безстроково (а.с.16-17).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з того, що відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду в зв'язку з тим, що позивачці первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності з квітня 2004 р., згідно ж ст.ст. 21,28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду було покладено на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачці, не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 16 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість тілесних ушкоджень, провину позивачки в нещасному випадку, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивачки, інтенсивність і довго тривалість фізичних і моральних страждань позивачки, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 16 000 гривень до 10 000 гривень.

Доводи Відділення Фонду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог безпідставні, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивачки в квітні 2004 року, тобто до набрання чинності, як Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік», так і Законами України «Про державний бюджет України на 2007 та 2008 роки», якими було зупинено дію чинності норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим особам, заподіяної внаслідок втрати профпрацездатності на 2006, 2007 роки, а на 2008 рік - дію цих норм припинено.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що в даному випадку саме на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачці є безпідставними та такими, що суперечать «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. №212, оскільки МСЕК встановлює даний факт щодо потерпілих на виробництві, яким не було встановлено стійку втрату професійної працездатності, в той час як позивачу з березня 2004 р. встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Доводи відповідача про те, що суд не з»ясував причини пропуску позивачкою строку позовної давності, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2009 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 з 16 000 грн. до 10 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: