Провадження № 22-ц/780/1064/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко
Категорія 42 25.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року за позовом Комунального підприємства "Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства" до ОСОБА_1, Центру надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації, третя особа: Боярська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області № 07/334 від 13 жовтня 2006 року Комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс гуртожиток для одиноких громадян по АДРЕСА_1

Зазначав, що ОСОБА_1 зареєстрована в гуртожитку з 10.12. 1998 року, а згідно актів обстеження №232 від 19.09.2013 року, № 49 від 17.03.2014 року, №106 від 10.06.2014 року та №165 від 04.09.2014 року, складених комендантом гуртожитку ОСОБА_2 в присутності депутата Боярської міської ради ОСОБА_3 та мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 протягом тривалого часу в кімнаті №3 не проживає.

Просив визнати відповідача такою, що втратила право користування кімнатою в гуртожитку по АДРЕСА_1 та зобов'язати Центр надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації зняти ОСОБА_1 з реєстрації.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування кімнатою в гуртожитку по АДРЕСА_1

Зобов'язано Центр надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації зняти з реєстрації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №07/334 від 13 жовтня 2006 року Комунальному підприємству "Боярське головне управління житлово-комунального господарства" було передано на баланс основної діяльності гуртожиток для одиноких громадян по АДРЕСА_1

На підставі рішення Боярського міськвиконкому від 09 квітня 2013 року №25/2 ОСОБА_1 видано ордер від 17.04.2013 року на право заняття кімнати №3 в гуртожитку для одиноких громадян по АДРЕСА_1.

Згідно актів обстеження сімейного гуртожитку в кімнаті №3 по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована та є власником особового рахунку № 3994. Відповідно до технічного паспорту житлова площа кімнати №3 за вищевказаною адресою складає 20,6 кв.м..

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд першої інстанції керувався статтями 71, 72 ЖК України та виходив з актів обстеження №232 від 19.09.2013 року, № 49 від 17.03.2014 року, №106 від 10.06.2014 року та №165 від 04.09.2014 року, складених комендантом гуртожитку ОСОБА_2 в присутності депутата Боярської міської ради ОСОБА_3 та мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1, відповідно до яких відповідачка ОСОБА_1 на момент огляду кімнати №3 в житловому будинку АДРЕСА_1 не знаходиться та за надання комунальних послуг не сплачує протягом шести місяців.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про встановлений факт відсутності ОСОБА_1 понад 6 місяців ґрунтується лише на актах обстеження сімейного гуртожитку, але зазначені обставини не є належними та допустимими доказами того факту, що відповідачка не проживає у займаній кімнаті понад 6 місяців та втратила право користування кімнатою.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 Житлового кодексу України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

При розгляді справи суд першої інстанції не перевірив факту дійсного проживання ОСОБА_1 в гуртожитку, наявності в кімнаті її особистого майна, сплати нею комунальних послуг.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що відповідачка є власником особового рахунку по сплаті за надання комунальних послуг, згідно якого заборгованості з оплати комунальних послуг немає, судова колегія визнає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка не проживала в зазначеній кімнаті понад 6 місяців та в силу ст.ст.71, 72 ЖК України вона є такою, що втратила право користування кімнатою.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що при вирішення спору судом порушено норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на припущеннях та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову за його недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові комунального підприємства "Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства" до ОСОБА_1, Центру надання адміністративних послуг при Києво-Святошинській районній державній адміністрації, третя особа: Боярська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з комунального підприємства "Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: