Справа № 219/7030/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12.10.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з 19.06.2013 року за місцем реєстрації не проживає.

Позивач у судове засідання 12.10.2015 року не з'явився, подавши заяву від 12.10.2015 року про подальший розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

Третя особа у судове засідання жодного разу не з'явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, третя особа вважається належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що будинок за №118 що розташований в смт. Луганське у Артемівському районі Донецької області по вул. Радянська, належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.03.1990 року, який посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №52 ОСОБА_4, секретарем виконавчого комітету Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області (а.с.8-11).

Згідно з актом, складеним та затвердженим секретарем Луганської посилкової ради Артемівського району від 05.08.2015 року (а.с.18), ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації з 19.06.2013 року.

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власниками житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, на підставі ст. 156 Житлового кодексу Української РСР, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88,214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, Артемівський район, смт. Луганське, вул. Радянська буд.№118.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська