пр. № 6/759/89/15
ун. № 2-6518/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами подання державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Семчук А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань покладених на нього судовими рішеннями,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Семчук А.О. звернувся до суду з поданням в якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки на виконанні відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП № 36692004 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 327 266, 42 грн., обгрунтовуючи таку вимогу тим, що рішення Святошинського районного суду м. Києві від 17.01.2012 року, на підставі якого видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, тривалий час не виконано з причин не залежних від державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р., громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994р. ( із змінами, внесеними згідно із Законом N 2677-VI від 04.11.2010 ), громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, системний аналіз вищенаведених норм вказує на те, що такий спосіб забезпечення виконання майнових зобов"язань, як обмеження у праві виїзду за межі України є винятковим та застосується у разі ухилення боржника від їх виконання.

Коли, звертаючись із вказаним поданням до суду, державний виконавець не навів достатніх обґрунтувань та ненадав доказів тому, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що рішення від 17.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості приймалося в заочному порядку, тобто без участі відповідача, який до того ж вказане заочне рішення не отримував, чому є відповідні докази в матерівалах цивільної справи.

В тому числі, державним виконавцем зазначено, що постанова про відкриття виконавчого повадження направляється боржнику за адресою, яка зазначена у виконавчому листі, коли з огляду на інформаційний лист ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві від 24.04.2013 року, про який вказує сам державний виконавець, таке місце реєстрації, а відтак проживання боржником змінено, і як видно з матеріалів, змінено вже після постановлення рішення суду, проте доказів направлення такої постанови чи-то відповідного виклику, вимоги за новою адресою боржника суду надано не було.

В матеріалах подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, немає жодних доказів того, що боржник повідомлявся про необхідність виконання рішення суду за новою адресою його реєстрації. В тому числі про це свідчать копії постанов ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про зупинення виконачого провадження та розшук майна боржника, які датовані 31.10.2013 року, тобто вже після зясування нової адреси реєстрації боржника, проте у вказаних постановах зазначена стара адреса боржника.

Отже, прийняти позитивне, вмотивоване рішення щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, з огляду на вище викладене, суд не може, оскільки відсутні докази саме ухилення такого від виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Семчук А.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань перед ПАТ «ОТП Факторинг Україна», відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 5 днів з дня її отримання (рішення Коституційного Суду України, від 27.01.2010 року за № 3-рп/2010 та інші, лист Вищого Спецалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2011 року ).

Суддя: