Провадження № 2/263/3299/2015
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 серпня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Маріупольської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Граніт», про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, Маріупольської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після батька ОСОБА_4, на квартиру за адресою: м. Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, і позов підлягає залишенню без руху за наступними підставами.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

На 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 гривень.

З позовної заяви вбачається, що позивачем визначено ціну позову в 4676,44 гривень, та сплачено судовий збір у мінімальному розмірі 243,60 гривень. При цьому позивачем до матеріалів позову не додано жодного доказу вартості спірного майна.

Суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача.

Проте суд зазначає, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та є очевидно заниженою. При зверненні до суду позивачем не надано жодного доказу на підтвердження ціни позову, у звязку чим у разі відсутності таких доказів позивачеві необхідно сплатити судовий збір в максимальному розмірі в сумі 3654 гривень.

За таких обставин суд вважає, що дана позовна заява подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень ст. 119 ЦПК України, а саме: оплати судового збору у належному розмірі за вимогу майнового характеру або надання відповідних доказів на підтвердження ціни позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 119, 121 ч. 1, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Маріупольської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Граніт», про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення вказаних недоліків до 04 вересня 2015 року.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін