Справа № 755/9389/15-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

"26" травня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, -

у с т а н о в и л а:

07.05.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 15.05.2015 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову в якій просить суд: заборонити нараховувати та висталяти до сплати суму курсової різниці, яка зараховується до процентів за кредитним договором №50011745 від 24.06.2014 року; заборонити нараховувати та висталяти до сплати пеню, штраф за несплату позивачем курсової різниці, яка зараховується до процентів за кредитним договором №50011745 від 24.06.2014 року; заборонити у звязку з несплатою позивачем курсової різниці, яка зараховується до процентів застосовувати право на визнання термінів повернення кредиту та додаткового кредиту (у разі його надання та неповернення) таким, що настав, вимагати дострокового розірвання кредитного договору №50011745 від 24.06.2014 року; заборонити зараховувати грошові кошти сплачені позивачем в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в гривнях на підставі вимог закону до іншого цільового призначення, які вказуються в різних чергах виконання зобовязань за кредитним договором №50011745 від 24.06.2014 року; заборонити нараховувати та виставляти до сплати суму штрафу в розмірі 15% від суми кредиту за кредитним договором №50011745 від 24.06.2014 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що не зважаючи на наявність спірних правовідносин, відповідач застосовує до позивача різного роду штрафні санкції за спірним кредитним договором та не реагує на письмові звернення позивача у звязку із чим позивач вже звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою про зобовязання надати відповідь на звернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Вивчивши заяву про забезпечення позову вважаю, що вона не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір №50011745 від 24.06.2014 року та «Графік погашення кредиту» як додаток до кредитний договір №50011745 від 24.06.2014 року, а також зобовязати відповідача повернути позивачу 97310,81 грн. та зобовязати позивача повернути відповідачу 458205,52 грн.

Суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не обґрунтовано причин забезпечення позову та заявленого виду забезпечення з обґрунтуванням необхідності саме такого виду.

Також, позивачем не доведено, а судом не виявлено можливості утруднення або взагалі неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Крім того, суд вважає, що в даному випадку вимоги про забезпечення позову є не лише неспівмірними із заявленими позовними вимогами, в взагалі не співвідносяться, при цьому викладені представником позивача вимоги про забезпечення позову мають окремий характер позовних вимог у звязку із чим не можуть бути розцінені судом як адекватний вид забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя -