У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просило суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 10 листопада 2005 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до умов якого, остання отримав кредит у розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 31 липня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 32 525 грн 81 коп., що складається з: 7 321 грн 67 коп. - заборгованість за кредитом, 23 179 грн 10 коп. заборгованості за процентами, 500 грн штрафу (фіксована частина), 1 525 грн 04 коп. штрафу (процентна складова). Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило позов задовольнити.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року у задоволені позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, останній платіж був здійснений відповідачем 31 січня 2008 року, а з позовом банк звернувся у серпні 2013 року. Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про застосування ст. ст. 256, 257, частин першої та п'ятої ст. 261 ЦК України щодо строку позовної давності з урахуванням вищевказаних обставин і факту пред'явлення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-14цс14 та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська