Справа № 130/3561/14-ц Провадження № 22-ц/772/706/2015Головуючий в суді першої інстанції Вернік В. М.
Категорія 50Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Жданкіна В.В.

Суддів: Медяного В.М., Пащенко Л.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини , -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказавши, що на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.07.2014 року, яке набрало 11.08.2014 року законної сили, виданий виконавчий лист, відповідно до якого з нього стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до 03.07.2031 року. Окрім того, судом стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4, трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, його матеріальний стан значно погіршився, наразі він є безробітним та проживає разом із батьками, яким доводиться допомагати матеріально, оскільки його матір перенесла онкологічне захворювання, внаслідок чого їй було встановлено другу групу інвалідності. Також зазначив, що він має грошове зобов'язання перед ПАТ "Альфа-банк" за кредитним договором №401467558 від 26.07.2013 року на суму 6899,89 грн. терміном погашення до 01.07.2017 року, щомісячний платіж по якому становить по 384 грн., та за кредитним договором №401512216 на суму 22199,67 грн. від 04.09.2013 року строком погашення до 05.09.2015 року з щомісячним платежем 925 грн., які оформлювалися у той час, коли він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем для придбання необхідної побутової техніки, яку він після розірвання шлюбу залишив доньці, та продовжує самостійно виконувати кредитні зобов'язання перед банком. Зауважив, що головною причиною його звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів є погіршення стану його здоров'я внаслідок закритого перелому правої ноги. Просив зменшити розмір вказаних аліментів на утримання дочки до 400 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду чинності, до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повідомлені позивачем обставини щодо зобов'язання його за рішенням суду до сплати аліментів на утримання останньої та утримання відповідача в даній справі на її користь відповідно у розмірі 750 грн. та 250 грн. щомісячно відповідачем визнані, а отже, не потребують доказування.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 05.11.2014 року (а.с.8) до складу сім'ї ОСОБА_2, 1985 року народження, входить мати ОСОБА_5 1958 року народження, та батько ОСОБА_6, 1954 року народження.

Суд першої інстанції підставно не прийняв до уваги доводи позивача про погіршення його майнового стану та представлені ним докази щодо погіршення його стану здоров'я, оскільки будь-який ступінь інвалідність позивачу не встановлено і відсоток втрати працездатності йому також не визначався, натомість заявлена позивачем втрата працездатності має тимчасовий характер, оскільки доказів незворотніх ушкоджень для його здоров'я останнім не представлено, первинне визначення аліментів у твердій грошовій сумі охоплює обставини отримання платником міливого доходу, у тому числі за відсутності стабільного заробітку. Також безпідставними є твердження позивача стосовно наявності у нього на утриманні непрацездатної хворої матері, оскільки вона за поясненнями самого позивача хворіла на час постановлення судового рішення про стягнення аліментів в оспорюваному розмірі, а також щодо виконання ним грошових зобов'язань за кредитними договорами, оскільки дані обставини фактично існували на час постановлення рішення про стягнення аліментів, а отже, не належать до визначених законом підстав можливості подальшої зміни розміру присуджених аліментів. Визначення непрацездатності матері позивача достатньо забезпечено отриманням останньою державної пенсії та не становить переважного права перед обов'язком позивача надання утримання неповнолітній дитині, надто у відповідності до положень ст.3 Конвенції про права дитини, яка є складовою національного законодавства, а тому дана обставина не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки обов'язок батька надання утримання неповнолітній дитині є безумовним, на відміну від обов'язку надання утримання матері дитини, проте, його оспорювання не перебуває у межах позовних вимог.

З врахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права ідоводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Г

оловуючий: Су

дді: З оригіналом вірно: