Справа № 405/2507/15-ц
Провадження №2/405/585/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді - Іванової Л.А.
при секретарі - Волошиній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком та зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1, як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах останнього, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що її сину ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28.12.2013 року належить будинок АДРЕСА_1. За цією ж адресою, крім власника будинку, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_1, який фактично більше 2-х років за вказаною адресою не проживає. Позивач також зазначила, що реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права власника будинку, оскільки він (відповідач) не несе витрат по утриманню будинку.
З огляду на зазначене та з посиланням на ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просить визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 та зобов'язати Ленінський районний сектор у м.Кіровограді УДМС у Кіровоградській області зняти останнього з реєстраційного обліку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу фактичного місця проживання відповідача, зазначену позивачем в позові, причини неявки суду не відомі, клопотання відсутні.
Представник відповідача - Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області до суду не з'явився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч. 1 ст. 225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечувала.
Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі договору дарування від 28.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковською О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1156, належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого (договору дарування) ОСОБА_3 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_1, яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла дарунок безоплатно, який належить Дарувальнику (ОСОБА_7) на підставі договору дарування, посвідченого Медведенко С.В. державним нотаріусом першої Кіровоградської державної нотаріальної контори 15 жовтня 1993 року, за реєстровим № 4-2783, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_4.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, підстава виникнення права власності: договір дарування, за реєстровим № 1156, серія та номер: НОМЕР_5 НОМЕР_6, виданий 28.12.2013 року, державний реєстратор приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковська О.І., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: НОМЕР_7 від 28.12.2013 року.
Судом також встановлено, що відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом № 6 Ленінського району м. Кіровограда 30 квітня 2015 року за № 114 склад сім'ї ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 складають: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який за даною адресою не проживає з вересня, 2011 року.
Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 12.05.2015 року місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 22.10.1993 року.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1, який є батьком малолітнього ОСОБА_1 та колишнім чоловіком позивача ОСОБА_1 з вересня 2011 року не проживає в будинку АДРЕСА_1, який він залишив добровільно, при відсутності перешкоджання йому у цьому з боку позивача, крім того, матеріальної допомоги на утримання будинку не надає, не несе витрати на оплату комунальних послуг.
Викладені обставини підтверджені матеріалами справи: договором дарування від 28.12.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2014 року, якими підтверджено право власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1, відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 12.05.2015 року, згідно з якими ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною вище адресою, актами від 16.09.2014 року, 21.10.2014 року, 18.11.2014 року, 25.12.2014 року за підписами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, підписи яких засвідчено головою квартального комітету № 6 ОСОБА_13, якими підтверджено, що ОСОБА_3, не проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому вважаються судом встановленими.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Члени сім'ї власника житла набувають речових прав, а саме сервітутних (особистий сервітут) на право користування житлом, належним власнику, сутність яких полягає в тому, що суб'єкт даного права має змогу користуватися чужою річчю.
Відповідно до ст.395 ЦК України, речовими правами на чуже майно, серед іншого, визнається право користування (сервітут).
Крім того, ч. 1 ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, за умови збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Більш того, у разі втрати особою статусу члена сім'ї, сервітут не припиняється, однак за відсутності згоди про безоплатне користування житлом колишній член сім'ї повинен вносити плату за користування житлом і за комунальні послуги, що відповідає положенням ч. 4 ст. 156 та ст. 162 ЖК України.
При цьому, суд також відзначає, що наявність у члена сім'ї власника житла іншої можливості задоволення своїх потреб у житлі не може бути підставою для припинення права члена сім'ї на користування цим житлом, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЖК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом.
Оскільки під час судового розгляду встановлено, що відповідач без поважних на те причин не проживає в будинку АДРЕСА_1 з вересня 2011 року, тобто понад один рік, і даний факт не спростовано під час судового розгляду справи, приймаючи до уваги, що відповідач не вносив плату за користування житлом і за комунальні послуги, між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, більш того, відповідач добровільно залишив даний будинок, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_1 таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1.
При цьому судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Крім того, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 пред'явила вимогу до відповідача Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області про зобов'язання зняти відповідача ОСОБА_1 з реєстрації в спірному будинку, яка задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Відповідно до ст.ст.16, 316, 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 213, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком та зняття з реєстрації,- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ленінського районного сектору в м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області про зобов'язання Ленінський районний сектор в м.Кіровограді УДМС в Кіровоградській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, - залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку ст.233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова