Справа № 713/1377/15-ц
Провадження №2-о/713/60/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В, заявника, представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Вижницький районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відноси у зв'язку із смертю роботодавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про встановлення факту припинення трудових відноси у зв'язку із смертю роботодавця, заінтересована особа Вижницький районний центр зайнятості.

В заяві вказувала, що у період з 01.12.2011 року по травень 2015 року працювала за трудовим договором у ФОП ОСОБА_4 Октайовної у м. Донецьк, який був зареєстрований 07.12.2011 року Донецьким міським центром зайнятості за №1. У травні 2014 року ФОП ОСОБА_4 померла.

Стверджувала, що у зв'язку з надзвичайними подіями на сході країни, вимушена була покинути м. Донецьк і прибула в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області та отримала статус переміщеної особи з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО. У зв'язку з цим нею не вирішені питання щодо припинення трудових відносин з ФОП ОСОБА_4, зокрема не вирішено питання щодо юридичного розірвання трудового договору та зняття трудового договору з реєстрації у центрі зайнятості.

Зазначала, що з метою працевлаштування та вирішення питання щодо юридичного розірвання трудового договору та зняття трудового договору з реєстрації у центрі зайнятості зверталася у Вижницький районний центр зайнятості, де формально надали послуги консультаційного характеру і повідомили, що не можуть вчинити жодних дій щодо вирішення питання про розірвання трудового договору та зняття трудового договору з реєстрації у центрі зайнятості, оскільки відсутня інформація про смерть роботодавця, чинним законодавством не визначено порядку зняття з реєстрації трудового договору у разі смерті роботодавця, а у зв'язку з цим вона не може стати на облік, як безробітна, оскільки перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 .

Відповідно до даних Вижницького РЦЗ державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 у зв'язку з її смертю не проведена. На даний час не може офіційно працевлаштуватися, отримати статус безробітної, вчиняти інші дії, оскільки до цього часу існує нерозірваний трудовий договір з померлою ФОП ОСОБА_4, який зареєстрований у службі зайнятості.

У зв'язку з цим Вижницьким місцевим центром надано безоплатну вторинну правову допомогу та призначено адвоката який рекомендував та підготував заяву про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем у зв'язку з її смертю.

Посилаючись на ч.2 ст.256 ЦПК України просила встановити факт припинення її трудових відносин з роботодавцем ФОП ОСОБА_4 (ІПН за даними ДРФО НОМЕР_1) у зв'язку з її смертю.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 заяву підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини просили заяву задовольнити.

Представник Вижницького районного центру зайнятості ОСОБА_2 в судовому засіданні просила заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Суд заслухавши заявника ОСОБА_3, її представника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася 30.08.1976 року у м. Красноармійськ Донецької області, що підтверджується копією паспорта серія ВА 253750, виданого 05.06.1996 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області.

Згідно відмітки в паспорті місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відповіді директора Вижницького районного центру зайнятості №13-05-11/941 від 23.07.2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (НОМЕР_1), юридична адреса АДРЕСА_1 01.12.2011 було укладено трудовий договір з найманим працівником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний трудовий договір 07.12.2011 року зареєстрований Донецьким міським центром зайнятості за №1. До даного часу трудовий договір, укладений з найманим працівником ОСОБА_3 вважається не розірваний та не знятий з реєстрації у даному центрі зайнятості. Як додаток додано копію даних з бази ЄІАС.NЕТу.

Згідно копії довідки від 06.11.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої 06.11.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 01.08.2014 року прибули з м. Донецьк, вул. Політбойців, 3/35 у с. Банилів, вул. Л. Українки, 5, Вижницького району Чернівецької області.

Згідно копії довідки від 06.11.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, виданої 12.06.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 01.08.2014 року прибули з м. Донецьк, вул. Політбойців, 3/35 у с. Банилів, вул. Л. Українки, 5, Вижницького району Чернівецької області.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 19.08.2015 року, наданого на запит суду Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 31.05.2014 року у м. Донецьк, про що 11.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку видано свідоцтво про смерть серія І-НО 769149.

З копії детальної інформації про фізичну особу, наданої на безкоштовний запит Міністерством юстиції України вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована 29.11.2007 року в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець (у процесі припинення, банкрутства не перебуває).

У зв'язку з необхідністю працевлаштування, отримання статусу безробітної, вчинення інших дій виникла потреба у встановленні факту припинення трудових відносин з роботодавцем у зв'язку з її смертю.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ч.2 ст.8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно частини 2 вказаної статті гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.4 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви).

Отже, питання набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та питання припинення трудових відносин особами, які не звільнилися з роботи у разі неможливості продовження роботи за попереднім місцем проживання та які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, урегульовані ч.4 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Як вбачається з досліджених судом письмових доказів ОСОБА_3 не надала доказів про направлення нею роботодавцю чи її правонаступнику ФОП ОСОБА_4 нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява надіслана останній рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви).

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо звернення ОСОБА_3 у передбаченому порядку до відповідних державних органів з питання набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та питання припинення трудових відносин за наведених нею обставин, та доказів про факт відмови їй у задоволенні такої заяви.

Отже, підставою для припинення трудових відносин у разі смерті працівника або роботодавця - фізичної особи є свідоцтво про смерть, видане у встановленому порядку. Запис до трудової книжки працівника у даному випадку має вчиняти посадова особа державної служби зайнятості, яка і має пересвідчитися у відповідному юридичному факті.

Встановлення факту припинення трудових відносин позивача у звязку зі смертю роботодавця не потребує встановлення такого юридичного факту в судовому засіданні, оскільки заявником та заінтересованими особами не оспорюється і підтверджений витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

У зв'язку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази, та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3.

На підставі викладеного, ст.256 ЦПК України, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 259 ЦПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа Вижницький районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відноси у зв'язку із смертю роботодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. В. Пилип'юк