АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 753/4978/14-ц Головуючий в І інстанції: Каліушко Ф.А.
Ап. Провадження № 22-ц/796/1022/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року за позовом Публічного Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Через неналежне виконання умов договору про іпотечний кредит від 22 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, у позичальника виникла заборгованість у розмірі 2 289 667,93 грн.

За договором про відступлення права вимоги, укладеного 17 грудня 2012 року, перейшли права первісного кредитора за позивачем, який просив суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Альфа-Банк» подали апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, постановлення нового, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного, на його думку, при вирішенні справи, належним чином не визначив обсяг відповідальності боржника

В судовому засіданні представник ПАТ «Альфа-Банк» - Кохановський В.С. апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 22 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» (далі по тексту - Банк) та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит №456 (далі по тексту - Договір про іпотечний кредит). За умовами даного договору ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 280 000,00 доларів США, який вона зобов'язалась повернути у повному обсязі в строк до 21 листопада 2027 року зі сплатою 10 відсотків річних за користування кредитом (а.с.25).

31 серпня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір №161 про внесення змін та доповнень до Договору про іпотечний кредит, за яким внесено зміни до деяких пунктів цього Договору, зокрема, за його п. 2.1 Банк надає Позичальнику кредит шляхом відкриття не відновлюваної мультивалютної лінії у сумі еквівалентній 4 289 207,68 грн., але для кожного виду валют ліміт кредитування не може перевищувати 276 919,60 доларів США, 2 076 897 грн. З 31 серпня 2009 року ліміт кредитної лінії складає 2 076 897 грн. та встановлюється тільки у національній валюті (а.с.31-32).

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про іпотечний кредит 22 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, за умовами якого, з урахуванням договорів про внесення змін до цього договору від 31.08.2009 року та від 01.02.2010 року, Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 90,60 кв.м., житловою площею 45,90 кв.м. Згідно умов Іпотечного договору за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки становить 1 465 000,00 грн. (а.с.37-39).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі здійснивши видачу позичальнику кредитних коштів.

Водночас, 17 грудня 2012 року між Банком та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитами, за умовами якого та відповідно до його додатків, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Банк передає (відступає), а ПАТ «Альфа-Банк» приймає кредитний портфель та набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі за договором про іпотечний кредит №456 від 22 листопада 2007 року. Також у відповідності до укладеного між Банком та ПАТ «Альфа-Банк» 17 лютого 2012 року договору про передачу прав за договорами забезпечення позивач набув прав вимоги за іпотечним договором від 22 листопада 2007 року (а.с.8-24).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за договором про іпотечний кредит, станом на 01 лютого 2014 року становить 2 289 667,93 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 065 497 грн., відсотками за користування кредитними коштами - 224 170,87 грн. та пені у розмірі 0,06 грн. (а.с.42).

Разом з тим, пунктами 2.3 та 2.4 Договору про іпотечний кредит, з урахуванням внесених до нього змін договором №7 від 01 лютого 2010 року, визначено, що кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 21 листопада 2027 року, а погашення кредиту здійснюється позичальником у відповідності до графіку (додаток №1), який є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.4 цього договору починаючи з січня 2010 року проценти сплачуються позичальником один раз на рік в останній робочий день січня місяця за попередній рік. Також п. 2 цього Договору викладено у новій редакції Додаток №2 до Договору про іпотечний кредит (графік погашення кредиту, а.с.112) та згідно з яким погашення тіла кредиту у сумі 350 грн. та нарахованих відсотків за 2013 рік у сумі 157 309,67 грн. має бути здійснено відповідачем до 31 січня 2014 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до умов договору зазначені грошові кошти до 31 січня 2014 року не було внесено, що також не заперечувалось і представником відповідача у судовому засіданні.

Станом на 01 лютого 2014 року наявна прострочена на один день заборгованість у розмірі 157 659,67 грн.

При цьому, згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи в п. 15 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року (далі по тексту - Постанова) роз`яснив, що вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено - право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках, наприклад при передачі заставодавцем/іпотекодавцем предмета застави/іпотеки іншій особі без згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було необхідним (частина друга статті586, пункт 2 частини другої статті 592 ЦК); порушення обов'язків, установлених іпотечним договором (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»); порушення споживачем умов договору про надання споживчого кредиту (частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 1.4 іпотечного договору передбачено, що сторони оцінюють предмет іпотеки у 1 465 000 грн.

Як роз`яснено в п. 41 зазначеної Постанови при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що встановлені судом обставини, а саме допущене відповідачем порушення зобов'язання за договором про іпотечний кредит у вигляді одного простроченого платежу у розмірі 157 659,67 грн. не є співрозмірним з визначеною сторонами вартістю предмету іпотеки.

Відповідно до договору про іпотечний кредит, кредитні кошти надавались позичальнику для придбання, ремонту та облаштування квартири (п.2.5), тобто кредит носить споживчий характер.

Окрім, вказаного вище, слід зазначити наступне.

На час ухвалення оскаржуваного рішення діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УП 2014 року, який набрав чинність з дати опублікування в газеті «Голос України» № 109 від 07 червня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-УП від 03 червня 2014 року, чинний з протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов*язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об*єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об*єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Обов*язковою умовою застосування зазначеного закону є використання предмета іпотеки, як місця постійного проживання майнового поручителя та відсутності іншого нерухомого житлового майна.

За матеріалами справи відповідачка зареєстрована за місцем спірної квартири (а.с.54,63).

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що висновок суду першої інстанції про не співмірність сум є необґрунтованим суперечать матеріалам справи.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи. Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: