Справа № 510/484/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.07.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

У складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики 137 500, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 24.06.2015р., 16.07.2015 р., будучи сповіщена належним чином, не явилася, про причину неявки, суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

У звязку із цими обставинами, суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розписки ОСОБА_2 від 26.08.2014р. про отримання від ОСОБА_1 5 800 (пять тисяч вісімсот) доларів США та 500 (пятсот) доларів США у борг.; копія розписки ОСОБА_2 від 18.05.2014р. про отримання від ОСОБА_1 4 500 тис. грн. у борг; копія розписки ОСОБА_2 від 25.05.2014р. про отримання від ОСОБА_1 16 000 тис. грн. та 15 000 тис. грн. у борг, строком на 1 міс. із зазначенням 10 % ставки за даним договором позики ;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 26.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 позичила відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5 800 (пять тисяч вісімсот) доларів США. у борг із визначенням дати строку повернення боргу до 26.02.2015р. В той же день, 26.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 позичила відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 (пятсот) доларів США у борг із визначенням дати строку повернення боргу до 31.11.2014р. 18.05.2014 р. позивач ОСОБА_1 позичила відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4 500 тис. грн. у борг без зазначення дати строку повернення боргу. 25.05.2014 р. позивач ОСОБА_1 позичила відповідачці ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 16 000 тис. грн. та 15 000 тис. грн. у борг, строком на 1 місяць (тобто до 25.06.2014 р.), із зазначенням 10 % ставки за даним договором позики. Про отримання грошових коштів у борг відповідачкою ОСОБА_2 оформлювалися відповідні розписки. Таким чином, сторони фактично уклали між собою цивільно-правову угоду договір позики.

Отже судом встановлено, що розписками від 26.08.2014р. був передбачений строк повернення позики, щодо запозичення коштів у сумі 5 800 (пять тисяч вісімсот) доларів США та 500 (пятсот) доларів США до 31.11.2014р. Розпискою від 18.05.2014 р. був передбачений строк повернення позики, щодо запозичення коштів у сумі 4 500 тис. грн. без зазначення дати строку повернення боргу. Розпискою від 25.05.2014 р. був передбачений строк повернення позики, щодо запозичення коштів у сумі 16 000 тис. грн. та 15 000 тис. грн., строком на 1 місяць (тобто до 25.06.2014 р.), із зазначенням 10 % ставки за даним договором позики. Відповідачка зобовязувалась повернути гроші за першою вимогою позивачки. Однак, взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу відповідачка не виконала, до теперішнього часу борг не повернула, на вимоги позивачки повернути гроші не реагує. Станом на 19.03.2015р. сума боргу відповідачки за договорами позики (розписками): від 26.08.2014р. складає 6 300 тис. доларів США; від 18.05.2014р. 4 500 тис. грн.; від 25.05.2014 р. складає 31 000 тис. грн. Отже, загальна сума грошового зобовязання (за курсом НБУ) складає 137 500 тис. грн., які позивачка просить стягнути. Також позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення судових витрат в розмірі 1375 грн. 00 коп.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом

розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,

який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими

ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, ч. 2 якої передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи вищевказані вимоги цивільного законодавства, суд зазначає, що між сторонами були дійсно укладені договори позики, що підтверджується наданими суду розписками відповідачки від 26.08.2014р., 18.05.2014р., 25.05.2014 р., які вона написала власноруч та підписала їх, підтверджуючи факт отримання грошей в борг. У розписках були зафіксовані строки повернення грошей (26.02.2015 р., за першою вимогою, на 1 (один) місяць, тобто до 25.06.2014 р.), які ОСОБА_2 порушила, гроші не повернула.

Таким чином, уклавши договір позики, між сторонами виникли правовідносини грошового зобовязання, які мають виконуватися належним чином відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, отже сума грошових коштів у загальному розмірі за розписками 137 500 тис. грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 375 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 213, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1049, 1050 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 137 500 (сто тридцять сім тисяч пятьсот) грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 375 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник