Справа № 466/957/14 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/292/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2, його

представника- ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" № 47-д від 12 листопада 2014 року в частині п. 2 оголошення догани та попередження головному лісничому Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2 та № 79 від 14 листопада 2014 року в частині п. 4 про відсторонення головного лісничого Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2 від виконання посадових обов'язків. Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного лісничого Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" та стягнуто в його користь з Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" кошти за весь час вимушеного прогулу в розмірі 31239 гривень 20 копійок та судовий збір в дохід держави в розмірі 312 гривень 39 копійок.

Рішення оскаржило Обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємствао "Галсільліс". В апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, що ОСОБА_2 - головний лісничий разом з директором Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" притягувалися до дисциплінарної відповідальності за невиконання ряду наказів ОКС ЛГП "Гальсільліс", що є порушенням трудової дисципліни і підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Таке стягнення, в даному випадку догана, як легший засіб дисциплінарного стягнення, застосоване з дотриманням місячного терміну з дня виявлення проступку з врахуванням пояснень позивача, про що вказано в самому наказі № 47-д від 12.11.2013 року "Про трудову дисципліну". Позивач відмовився від ознайомлення з даним наказом, про що комісією, яка прибула в Пустомитівське ДЛГП "Галсільліс" 15.11.2013 року для такого ознайомлення, складено відповідний акт, який є в матеріалах справи, проте судом до уваги не брався.

Апелянт зазначає, що проведення службового розслідування відносно позивача є можливим, оскільки Пустомитівське ДЛГП "Галсільліс" створене наказом ОКС ЛГП "Галсільліс", тому на посадових осіб даного підприємства поширюється дія Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою КМУ від 13.06.2000 р. № 950. Також зазначає, що заробітна плата до звільнення позивачу виплачувалася Пустомитівським ДЛГП "Галсільліс" і наказом керівника даного підприємства було звільнено позивача, таким чином рішення суду про допуск ОСОБА_2 до виконання своїх обов'язків та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає виконанню саме Пустомитівський ДЛГП "Галсільліс". Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у позові відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Захист прав у порядку цивільного судочинства - це передбачені законом способи охорони, цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власних порушеного права повинен довести наявність у нього такого права і може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, а також визначається спеціальними законами, які регулюють конкретні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 листопада 2013 року в.о. директора Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 видано наказ № 10 згідно з яким ОСОБА_2 звільнено з посади головного лісничого Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" за одноразове грубе порушення трудових обов'язків відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, а саме за невиконання наказу ОКСЛП "Галсільліс" від 14 листопада 2013 року №79 "Про проведення службового розслідування".

Так, відповідно до п. 1 зазначеного наказу створено комісію з проведення службового розслідування щодо невиконання директором Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_4 та головним лісничим Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2 ряду наказів ОКС ЛГП "Галсільліс" та порушення останніми вимог чинного законодавства, у складі посадових осіб ОКС ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно з пунктом 4 цього ж наказу на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання посадових обов'язків директора Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_4 та головного лісничого Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2

Пунктами 5 та 6 наказу від 14 листопада 2013 року №79 виконання обов'язків директора покладено на провідного інженера лісового господарства ОКС ЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 та зобов'язано ОСОБА_8 передати ОСОБА_3 установчі документи, печатки, штампи, та усі матеріальні цінності згідно з акту приймання-передачі. Оскільки директор Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_4 перебував на лікарняному, і передав виконання своїх обов'язків згідно з наказом № 9 від 12.11.2013 року ОСОБА_2

Враховуючи те, що ОСОБА_2 згідно з п. 5 наказу № 79 не передав новому в.о. директора Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 установчі документи, печатки, штампи, та усі матеріальні цінності згідно з акту приймання - передачі його було звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов'язків на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 звільнено не уповноваженою особою (власником) зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з Розділом І Статуту Пустомитівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" (в редакції від 22 листопада 2010 року) Пустомитівське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП "Галсільліс" створене обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Галсільліс", яке є єдиним його засновником.

Відповідно до пункту 3.8 Статуту Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" головний лісничий підприємства призначається на посаду засновником за поданням директора підприємства.

Згідно з ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Як вбачається із наказу від 19.11.2013 року № 10 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано такий захід стягнення як звільнення на підставі п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, проте звільнено його не засновником - обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством "Галсільліс", а іншою, не уповноваженою особою - Пустомитівським ДЛГП "Галсільліс".

Відтак, судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права та встановлено, що звільнення позивача із займаної посади не може вважатись правомірним.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року № 9 на підставі п. 1 ст. 41 |КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним шкоду.

Виходячи з пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" саме звільнення за одноразове грубе порушення трудових обов'язків позивача не могло мати місце, оскільки, як вбачається із матеріалів справи самими представниками засновника вчинялися дії на протидію нормальної роботи підприємства, про що свідчать рапорти, подані працівниками Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" про неможливість виконання останніми своїх трудових обов'язків.

Крім того, судом встановлено, що 18 листопада 2013 року позивач не міг грубо порушити своїх трудових обов'язків, оскільки згідно з п. 4 наказу № 79, на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання посадових обов'язків саме з 14 листопада 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. п. 1, 8 Постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року "Про обчислення середньої заробітної плати" обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу, а таке нарахування обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.

З довідки про доходи виданої Пустомитівським ДЛГП "Галсільліс" вбачається, що нарахована заробітна плата ОСОБА_2 за вересень, жовтень 2013 року становить по 4 041, 95 грн. за кожен місяць - середня заробітна плата за цей період - 4 041, 95 грн., середньоденний заробіток - 183, 76 грн.

Станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення пройшло 170 робочих днів від часу звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, а саме: листопад 2013 року - 8 робочих днів; грудень 2013 року - 22 робочі дні; січень 2014 року - 21 робочий день; лютий 2014 року - 2. робочих днів; березень - 20 робочих днів; квітень - 21 робочий день; травень - 1 робочих днів; червень - 19 робочих днів; липень - 20 робочих дні.

Відтак, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає 31 239,20 грн. (8083,90 грн. фактична заробітна плата за останні два місяці роботи / : 44 дні / кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи / = 183,76 грн. / розмір середньоденної заробітної плати / х 170 днів /кількість днів вимушеного прогулу = 31 239,20 грн.).

Також районним судом безспірно встановлено, що 12 листопада 2014 року генеральним директором ОКСЛГП "Галсільліс" було підписано наказ № 47-д про трудову дисципліну, в пункті 2 якого зазначено, що головному лісничому Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2 оголошено догану та попереджено, що при повторному аналогічному порушенні до нього будуть вжиті більш суворі заходи дисциплінарного стягнення. Підставою цього було невиконання наказів ОКСЛГП "Галсільліс" від 16.02.2012 року № 14, від 09.04.2013 року № 26 та від 22.08.2013 року № 63, методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляд місць заготівлі деревини в лісах Держлісагентства України від 21.01.2013 року № 9, дія яких наказом ОКСЛГП "Галсільліс" від 09.04.2013 року з 10.04.2013 року поширена на комунальні підприємства Львівщини.

14 листопада 2014 року наказом № 79 генерального директора ОКСЛГП "Галсільліс" було створено комісію з проведення службового розслідування щодо невиконання головним лісничим Пустомитівського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_2, ряду наказів ОКС ЛГП "Галсільліс", порушенням вимог лісового та природоохоронного законодавства при відведенні і таксації лісосік (п. 1) та відсторонено його від виконання посадових обов'язків (п. 4).

Відповідно до вимог норм ст. ст. 148, 149 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення ним проступку не пізніше одного місяця з дня його виявлення; до застосування дисциплінарного стягнення власником або уповноваженим ним органом повинно бути отримане письмове пояснення порушника, однак, як вбачається із матеріалів справи такі пояснення відсутні.

З аналізу зазначених наказів вбачається, що такі стосуються одного правопорушення, яке було вчинене позивачем. Однак, всупереч основоположним принципах гарантій громадян права на працю та недопустимості безпідставного притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач першим наказом констатував факт правопорушення, а наступним - вчинив дії стосовно його виявлення шляхом проведення службового розслідування. В сукупності це свідчить про те, що винесена догана відносно позивача базується на припущеннях, а встановлення причин його незаконних дій досліджується згодом.

Крім того, статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезомустані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, нормами чинного трудового законодавства чітко передбачені випадки відсторонення працівників від роботи, такий перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Зважаючи на вищенаведене, відсторонення головного лісничого ОСОБА_9 від виконання посадових обов'язків відбулося всупереч ст. 46 Кодексу законів про працю України.

Зазначення в наказі № 79 від 14.11.2013 року на Порядок проведення службових розслідувань стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою КМУ від 13.06.2000 року № 950, не може бути підставою для відсторонення від роботи позивача, оскільки вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України застосовується виключно на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оскільки Статутом Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" передбачено, що підприємство здійснює господарську діяльність з метою одержання прибутку, функцій держави або місцевого самоврядування на посадових осіб Пустомитівського ДЛП ЛГП "Галсільліс" Статутом не покладено.

Враховуючи те, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини, при встановленні зазначених фактів судом не було допущено порушення норм процесуального права, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення також не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального і процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1,308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.