Справа № 640/641/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ Банк «Меркурій» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банку «Меркурій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про захист права власності від порушення,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ Банк «Меркурій» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, та уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати дії відповідачів щодо ліквідації дверного прорізу входу до підвальних приміщень; ліквідування викопаного приямку до входу шляхом засипки вручну траншеї шляхом планування площин в засипних грунтах, ущільнення грунту незаконними. Зобовязати відповідачів вчинити дії по розмуруванню дверного порізу входу до підвальних приміщень з боку вул. Каразіна, звільнення приямку від засипаного матеріалу, відновленню навісу до входу в підвал і металевих решіток, які знаходяться над входом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 22.12.2011 року АТ Банк «Меркурій» є власником нежитлових підвальних приміщень загальною площею 122,1 кв.м. розташованих в житловому будинку літ.»А-4» №6 по вул. Каразіна в м.Харкові. Ст. державний виконавець Кононенко А.О. та сімя ОСОБА_4 порушили їх право вільно користуватись своїм майном, 23.10.2014 р. зруйнували вхід до нежитлових приміщень, а 25.02.2015 р. замурували вхід цеглинами до нежитлових приміщень підвалу. Отже державний виконавець Кононенко А.О. та сімя ОСОБА_4 знали, що власником нежитлових приміщень є АТ Банк «Меркурій» і не зважаючи на це, вони все ж таки продовжували виконувати незаконні дії відносно банку шляхом його руйнування та створення перешкод в користуванні позивачем його майном.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_6 проти прозову заперечувала, посилаючись на те. що відповідачі ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_1. На протязі останніх 8 років вони вимушені захищати свої порушені права та на законних підставах звертатися до судів першої і апеляційної інстанції, в міліцію, прокуратуру, МВС України, до міського голови тощо. У 2006 році ОСОБА_1 зверталися до суду з позовом до ОСОБА_7, фірми ТОВ «Технодент» про знесення самочинно збудованого входу до підвальних приміщень житлового будинку де вони проживають а саме по вул. Каразіна,6. Позов суд задовольнив, було зобовязано відповідача знести самовільно збудований вхід. Рішення суду від 20.06.2007 року набрало чинності.

Ухвалою суду від 10.11.2014 року задоволена заява ОСОБА_1, було розяснено які дії необхідно вчинити для знесення самочинно збудованого входу до підвальних приміщень, а саме ліквідувати самовільно влаштований дверний проріз входу до підвальних приміщень, знесення незаконно влаштованого навісу до входу в підвал і металевих решіток, які знаходяться над самовільно побудованим входом, ліквідувати викопаний приямок до самовільно побудованого входу шляхом засипки вручну траншеї шляхом планування площин в засипних грунтах, ущільнення грунту. Постановою державного виконавця від 23.09.2014 року відкрито виконавче провадження.

Позивач став власником нежитлових підвальних приміщень з 30.11.2011, тобто після ухвалення судом рішення про знесення самочинно збудованого входу до підвальних приміщень. Отже, самочинно збудований вхід до підвальних приміщень №№ 25-1, 25-2, У1, У1а, УП, 1Х,Х,ХХ1У, розташованих під АДРЕСА_2, ніколи не належав позивачу на праві власності.

Державний виконавець Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_8 подала до суду письмові заперечення (а.с.119) у яких зазначила, що отримавши виконавчі листи від 15.09.2014 року, виданих Київським районним судом м.Харкова про поновлення порушеного права сімї ОСОБА_1 та про зобовязання ОСОБА_7 знести самочинно збудований вхід до підвальних приміщень, розташованих під квартирою №2 в будинку №6 по вул. Каразіна за його рахунок, 23.09.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 23.10.2014 року рішення суду виконано, а саме знесено самочинно збудований вхід до підвальних приміщень.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, суд підстав для задоволення позову не знаходить, виходячи з наступного:

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_3. Квартира розташована на першому поверсі будинку під якою знаходяться підвальні нежитлові приміщення №№ 25-1, 25-2, У1, У1а, УП, 1Х,Х,ХХ1У загальною площею 122,1 кв.м.

Вказані нежитлові приміщення належать ПАТ Банк «Меркурій» на підставі свідоцтва про придбання обєктів нерухомого майна з публічних торгів від 30.11.2011 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.4,5)

До цього вказані нежитлові приміщення належали ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2007 року, за яким він придбав їх у ОСОБА_7

Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20.06.2007 року і додатковим рішенням від 13.07.2010 року встановлено, що ОСОБА_7 самочинно збудовано вхід до підвальних приміщень, розташованих під квартирою №2 будинку №6 по вул.Каразіна у м.Харкові. Цими ж рішеннями суд зобовязав ОСОБА_7 знести за його рахунок самочинно збудований вхід до нежитлових приміщень підвалу.

Вказане рішення і додаткове рішення Київського районного суду набрали законної сили і встановлені ними обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Постановою державного виконавця від 23.09.2014 року відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.09.2014 року визнано неправомірною бездіяльність начальника Київського ВДВС ХМУЮ та зобовязано начальника здійснити примусове виконання виконавчого листа № 2689/07/02 про зобовязання ОСОБА_7 знеси самочинно збудований вхід до підвальних приміщень, розташованих під квартирою №2 у будинку №6 по вул. Каразіна в м. Харковіза його рахунок, як збудований з порушенням норм діючого законодавства.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.11.2014 року задоволено заву ОСОБА_1, визначено, що для виконання вказаних рішень необхідно виконати будівельні роботи, а саме: ліквідувати самовільно влаштований дверний проріз входу до підвальних приміщень, знесення незаконно влаштованого навісу до входу в підвал і металевих решіток, які знаходяться над самовільно побудованим входом, ліквідувати викопаний приямок до самовільно побудованого входу шляхом засипки вручну траншеї шляхом планування площин в засипних грунтах, ущільнення грунту.

З акту державного виконавця від 27.02.2015 р. вбачається що рішення суду по знесенню самочинно збудованого входу до підвальних приміщень виконано. 05.03.2015 р. державним виконавцем Кононенко А.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі (а..с. 155-154).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що у технічному паспорті обєкту нерухомості, який належить АТ Банку «Меркурій» на праві власності, зазначені і дверний проріз до підвальних приміщень, і сходи до входу до підвальних приміщень.

Оскільки з свідоцтва про право власності, виданого 30.11.2011 року приватним нотаріусом ХМНЮ ОСОБА_10 убачається, що до ПАТ Банк «Меркурій» перейшло право власності на приміщення підвалу №№ 25-1, 25-2, У1, У1а, УП, 1Х,Х,ХХ1У. Самочинно збудований вихід цих приміщень не був предметом реалізації і право власності на нього не зареєстровано за ПАТ Банк»Меркурій» у Державному реєстрі.

Виходячи з того, що спірний вихід з підвальних приміщень є самочинним будівництвом, то його не слід розглядати як приналежність до цих приміщень відповідно до ст.186 ЦК України при тому, що підвальні приміщення мають вихід у підїзд.

З огляду на наведене, суд відмовляє позивачу у позові про визнання незаконними дій відповідачів щодо ліквідації дверного прорізу входу до підвальних приміщень; ліквідування викопаного приямку до входу шляхом засипки вручну траншеї шляхом планування площин в засипних грунтах, ущільнення грунту та про зобовязаня відповідачів вчинити дії по розмуруванню дверного порізу входу до підвальних приміщень з боку вул. Каразіна, звільнення приямку від засипаного матеріалу, відновленню навісу до входу в підвал і металевих решіток, які знаходяться над входом.

Керуючись ст..ст.10,11,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Публічному акціонерному товаристві Банк «Меркурій» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банку «Меркурій» про захист права власності від порушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя