Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2680/15 Головуючий у 1 інстанції: Іжевська Н.Г.
Єдиний унікальний № 336/4093/14 Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Бондаря М.С.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

У позові зазначала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. В період спільного життя вони придбали автомобіль ДЕУ Ланос держ. номер НОМЕР_1 вартістю 36 894,38 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на автомобіль, передати їй автомобіль та стягнути з неї на користь відповідача половину його вартості в сумі 18 447,19 грн.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В зустрічному позові зазначав, що в період спільного життя крім автомобіля вони також придбали за спільні кошти інше майно: телевізор вартістю 1 200 грн., холодильник вартістю 3 500 грн., газову плиту вартістю 1 100 грн., кондиціонер вартістю 4 000 грн., пральну машину вартістю 3 300 грн., а всього на суму 13 100 грн. Крім того, він витратив на ремонт автомобіля 13 697 грн. та виплатив кредит в сумі 8 000 грн. і вважає, що ці суми необхідно виключити з загальної суми спільного майна.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частини автомобіля, виділити спірний автомобіль йому, виділити відповідачці інше майно та стягнути з нього на її користь вартість 1/3 частини автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2015 року в позові ОСОБА_3 відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено із спільного майна подружжя в користування ОСОБА_4 автомобіль ДЕУ Ланос державний номер НОМЕР_1 вартістю 36894,38 грн.

Виділено із спільного майна подружжя на користь ОСОБА_3 телевізор LG вартістю 4010 грн., кондиціонер «Панасонік» вартістю 5105 грн., пральну машину «Індезіт» вартістю 3300 грн., газову плиту «Індезіт» вартістю 1100 грн. на загальну суму 13100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості спільного майна подружжя в сумі 11897 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, заперечення відповідача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 26.03.2012 року. В період спільного життя сторони купили автомобіль ДЕУ Ланос державний НОМЕР_1, який зареєстрований 16.09.2006 року на ОСОБА_4 згідно з висновком експерта №138/14 вартість автомобіля складає 36 893,38 грн. (а.с.58-73).

Також, в період шлюбу сторони придбали побутову техніку: телевізор LG вартістю 4010 грн., кондиціонер «Панасонік» вартістю 5105 грн., пральну машинку «Індезіт» вартістю 3300 грн., газову плиту «Індезіт» вартістю 1100 грн. на загальну суму 13 100 грн. Наявність цього майна за місцем проживання ОСОБА_3 підтверджується актом обстеження умов проживання позивачки (а.с.152).

Таким чином, в період шлюбу сторонами придбано майно на загальну суму 49 994 грн.(36 894 грн. + 13 100 грн.)

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

За статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов до правильного висновку про те, що вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому доля кожного з подружжя в грошовому еквіваленті складає ? частину в розмірі 24 997 грн.

Виділяючи автомобіль ОСОБА_4 суд врахував, що робота відповідача пов'язана з використанням автомобіля (а.с. 93) та на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, які проживають з ним, що не заперечується позивачкою. Також, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 пояснив, що він використовує спірний автомобіль для надання послуг з перевезення й у такий спосіб заробляє додаткові кошти на утримання дітей.

При цьому решту майна на суму 13100грн. суд виділив позивачці та стягнув з відповідача на її користь різницю у вартості їх часток у спільному майні у розмірі 11 897 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, тому не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Доводи апелянта про те, що відповідачем не доведено придбання побутової техніки у період шлюбу являються безпідставними. На вимогу суду першої інстанції ОСОБА_3 не спростувала доводів відповідача, не надала суду оригіналів документів на спірну техніку, пояснюючи, що вона куплена її батьками та подарована родичами.

Посилання апелянта на те, що вона внесла на депозитний рахунок суду вартість ? частки спірного автомобіля у розмірі 18 450 грн., тому суд повинен був виділити їй автомобіль являються необґрунтованими. Відповідач ОСОБА_4 не давав згоди на отримання вартості його частки автомобіля відповідно до ст.71 СК України. Питання про повернення позивачці внесених коштів на депозитний рахунок суду може бути вирішено в порядку ст. 220 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2015 року

по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: