Справа № 456/2237/15-ц
Провадження № 2/456/1076/2015
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2015 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Зокрема, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст.121 ЦПК.

Відповідно до п.10 зазначено Постанови ВСУ проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 113 СКУ особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, передбачених у ст.ст.119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам ч.2 ст.119 ЦПК України, оскільки виклад позивачкою обставин, якими вона обґрунтовує позовні вимоги, є неповним; відсутнє посилання на засоби їх доказування; не зазначено пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей; не зазначено відповідно до вимог ст.113 СК яким прізвищем бажає іменуватись позивачка після розлучення.

Вважаю, що за таких обставин позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу залишити без руху і надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3