233 № 233/990/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участю:

позивача -

представника відповідача: Олейнікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення безпідставно отриманих сум, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що він є споживачем води, яку надає відповідач по справі. У липні 2014 року представник відповідача в усній формі повідомили його про необхідність проведення планової повірки лічильника за власні кошти, в іншому випадку плата за використану воду буде нараховуватись без врахування показань лічильника. Він за власні кошти здійснив повірку лічильника холодної води, сплативши відповідачу 388,98 грн. Але вважає, що відповідач порушив його права, як споживача, оскільки ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що саме відповідач повинен за рахунок власних коштів здійснювати демонтаж, транспортування та монтаж цього засобу вимірювання. Тому просив визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення періодичної перевірки засобу обліку холодної води за власний рахунок протиправною, стягнути з відповідача 388,98 грн. за періодичну повірку засобів обліку холодної води, та розглянути справу за його відсутності у зв'язку із похилим віком та поганим станом здоров'я.

Представник відповідача Олейнікова Ю.С. у попередньому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, обгрунтовуючи свою позицію тим, що вартість планової повірки лічильника не закладено в тариф на водопостачання.

У судове засідання представник відповідача не з'явилась, надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 мешкає в будинку АДРЕСА_1 та фактично є споживачем послуг водопостачання, цей факт не оспорюється сторонами.

Згідно письмових заперечень відповідача від 30.03.2015 року, 18 липня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського ВУВКГ КП «Вода Донбасу» із письмовою заявою про виведення із експлуатації лічильника холодної води у зв'язку із черговою повіркою лічильника. Також позивач 18.07.2014 р., 28.07.2014 р. та 14.08.2014 р. звертався із письмовими заявами до відповідача про виконання послуг з розпломбування лічильника, подальшу його експлуатацію, зняття, установку та опломбування лічильника холодної води, сплативши за дані послуги згідно калькуляції та квитанцій: 18.07.2014 р. - 17,60 грн. за розпломбування; 14.08.2014 р.: - 129,80 грн. - за демонтаж; - 131,75 грн. - монтаж; - 29,75 - опломбування; - 50,33 - госповірка. Позивач ОСОБА_2 двічі сплатив за опломбування засобу обліку - 29,75 грн., вдруге - 28.07.2014 року, які відповідач вважає за можливе перевести на рахунок сплати за воду позивача (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, відповідачем повністю визнані факти оплати, проведеної позивачем ОСОБА_2 за роботи з проведення планової повірки лічильника холодної води та отримання коштів у загальній сумі 388,98 грн.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з п. 24 якого (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15.

Крім того, вищенаведена позиція наведена в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року (справа № 6-154св15).

Приймаючи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідач по справі був зобов'язаний за власний рахунок забезпечити проведення планової повірки належного ОСОБА_2 лічильника холодної води Qn-2,5 № 76 в будинку АДРЕСА_1.

Доводи представників відповідача щодо не включення вартості послуг з планової повірки до тарифу суд вважає неспроможними, оскільки вони не узгоджуються з приписами п.2 ч.2, ч.3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення періодичної перевірки засобу обліку холодної води за власний рахунок протиправною, стягнути з відповідача 388,98 грн. за періодичну повірку засобів обліку холодної води у 2014 році як безпідставно набуті кошти.

Оскільки позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, що підтверджено пенсіонним посвідченням (а.с. 6-7) і звільнений від сплати судового збору, в силу ст. 88 ЦПК України слід з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.16 ЦК України, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», п.9,10,15,16 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, на підставі ст. 1,3,4 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення безпідставно отриманих сум задовольнити.

Визнати бездіяльність Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства щодо не проведення періодичної перевірки засобу обліку холодної води за власний рахунок у будинку позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 неправомірною.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя