АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1542/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2729/15Головуючий у 1-й інстанції Юхно С.П. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І.

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що Банк 11 квітня 2011 року уклав з відповідачем договір про отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6600 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконував умови договору щодо погашення кредиту, відсотків за користування ним та комісії, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 11 квітня 2011 року, яка виникла станом на 31 січня 2015 року в сумі 13722 (тринадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 38 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а всього 13 965 (тринадцять тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 98 коп.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» припинити дію договору та нарахування пені, залишити до сплати 5083, 76 грн. - заборгованості за кредитом. Апелянт вважає рішення місцевого суду таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

На підставі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 11 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписали анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої відповідачу надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6600 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді.

Крім того, відповідач підписав довідку про умови кредитування, згідно якої він зобов'язувався у разі несвоєчасного погашення заборгованості сплачувати пеню та штраф.

Згідно п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не попередить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.14 Умов передбачено, що клієнт зобов'язаний сплачувати комісію та інші платежі, встановлені банком за обслуговування клієнта у відповідності з Тарифами.

Згідно п.1.1.5.20, п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбачених діючим договором, більше чим на 30 днів, Клієнт зобов'язаний оплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам відкритих у валюті USD)+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Однак, свого зобов'язання за даним договором відповідач належним чином не виконував, в зв'язку з чим, станом на 31.01.2015 року, виникла заборгованість по кредиту в сумі 13 965, 98 грн., з яких: 5083, 76 грн. - заборгованість за кредитом; 6708, 98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість з комісії та пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 629, 64 грн. - штраф (процентна складова).

Встановивши, що відповідач не виконував належним чином своїх обов'язків по кредитному договору, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої в ході розгляду справи доведений позивачем доданим до матеріалів справи розрахунком, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення вказаної заборгованості.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів як з таким, що ґрунтується на нормах цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та відповідає зібраним по справі доказам.

Відповідачем не заперечувався факт укладення договору та наявності заборгованості. Спірним він вважає є розмір нарахованих відсотків та суми пені та штрафів. Однак, як в суді першої інстанції, так і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості, наданий позивачем. В апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих доказів невірності нарахування зазначених сум, не надано і іншого розрахунку заборгованості по відсотках, комісії та штрафах.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо звільнення його від виконання ним зобов'язання, у зв'язку з відбуванням покарання у місцях позбавлення волі. Так, главою 50 Цивільного кодексу України передбачені підстави для припинення зобов'язання, проте, вчинення відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення та відбування ним покарання не може бути підставою для припинення зобов'язання за кредитним договором.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо невірного нарахування банком пені, оскільки як вбачається із розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» пеня за кредитним договором нарахована з 01.06.2014 року, тобто в межах річного строку позовної давності, визначеного ст. 258 ЦК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, останній платіж на погашення заборгованості по кредитному договору ОСОБА_2 було здійснено 02.02.2013 року, внаслідок чого перебіг строку позовної давності перервався в силу ст. 264 ЦК України. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись з вимогою до суду 17.04.2015 року строк позовної давності не пропустив.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що розмір заборгованості збільшився внаслідок відмови позивача в наданні йому кредитних канікул, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку, або зменшенні суми боргу. Надання кредитних канікул є правом кредитора, а не його обов'язком.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : _____________ Т.В. Одринська

Судді: _____________ Ю.М. Винниченко ____________ В.І. Корнієнко