Справа №333/1105/15-ц
Пр. № 2/333/1094/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2015 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Боровікової А.І. при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному належить по ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 28875 від 26.05. 2008 року, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської Ради згідно з розпорядженням голови районної ради від 26.05. 2008 року, р. № 984р. Вказане свідоцтво пройшло державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ у реєстровій книзі за № 286 номер запису 39406, реєстраційний номер 23802292 від 30.06. 2008 року.

У зазначеній квартирі, крім позивачів, зареєстровані відповідачка по справі - ОСОБА_3 колишня дружина позивача ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 був зареєстрований 21.04.2007 р. Жовтневим відділом РАЦС ЗМУЮ, актовий запис № 99 та розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.12. 2013 року.

З вересня 2007 року відповідачка ОСОБА_3 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, її майна в спірній квартирі немає. У звязку з тим, що відповідачка більше пяти років тому добровільно залишила спірну квартиру та немає права власності на спірну квартиру, не бажає нести витрати по квартирі, просили визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі за вищезазначеною адресою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в своїх інтересах та як представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов: усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування належною позивачам квартирою.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що дійсно більше року не проживає в спірній квартирі. В вересні 2007 р. вона з дитиною та чоловіком позивачем ОСОБА_2 залишила спірну квартиру та перейшли проживата на орендовану квартиру, через те, що у неї не склалися стосунки із батьками чоловіка, на теперрішній час після розлучення з чоловіком позивачем ОСОБА_2 проживає з дитиною в квартирі її матері за адресою: АДРЕСА_3, речей та майна, їй належних в спірній квартирі немає, проте заперечує проти позову з тих підстав, що їй потрібна офіційна реєстрація місця проживання. Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

Позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по ? частині належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 28875 від 26.05. 2008 року, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської Ради згідно з розпорядженням голови від 26.05. 2008 року, р. № 984р. ( а.с. 6).

Право власності позивачів на зазначену квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19355129 від 30.06. 2008 року, реєстраційний номер 23802292 ( а.с. 7).

Згідно акту від 23.12.2014 р., виданому начальником ЦОА ГКП «Основаніє», в квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані позивачі, неповнолітня ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_5, зпояснень сусідів остання в спірній квартирі не проживає ( а.с. 8).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013р. шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 розірвано ( а.с. 9).

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні, відповідачка добровільно залишила спірну квартиру у вересні 2007 року, перешкоди в користуванні квартирою відповідачці з боку позивачів не чинилось На відповідачку нараховуються витрати по квартирній пліаті, які він не має можливості сплачувати, оскільки отримує мінімальну пенсію, майна та речей, належних позивачці в квартирі не має.

Вищезазначене підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, пояснила суду, що вона часто буває в спірній квартирі, відповідачка в цій квартирі більше пяти років не проживає, її майна в квартирі не має. Відповідачка ніколи за цей час в квартиру не приходила, перешкоди в користуванні квартирою відповідачці з боку позивачів не чинилось.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє права користування ним.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, право члена сімї власника квартири, який не є його співвласником, на користування цією квартирою обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним з ним проживанням у цій квартирі. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка, як колишній член сімї власника позивача ОСОБА_2, у спірній квартирі не проживає з вересня 2007р., тобто більше одного року, при цьому добровільно залишила квартиру, забравши належні їй речі та майно, спроб вселитися в квартиру не здійснювала, перешкоду у користуванні квартирою з боку позивачів відповідачці не чинилося. Реєстрація відповідачки за адресою квартири позивачів, чинить перешкоди власникам у володінні та користуванні належною їм квартирою, а тому вимоги позивачів про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання позивачки такою, що втратила право користування спірною квартирою суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 156 ЖК України, ст.ст. 405, 391 ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_6.

Рішення суду є підставою для Комунарського районного відділу у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова