У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та

ОСОБА_3 3 червня 2008 року був укладений договір про іпотечний кредит

№ 854/1, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 140 000,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % з кінцевим терміном повернення 2 червня 2028 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором № 854/1 від 3 червня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 854/1б від 3 червня 2008 року.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 854/1 від 3 червня 2008 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 854/1 від 3 червня 2008 року 188 033,73 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає -

2 600 481,20 грн, яка складається з поточної заборгованості по кредиту -

125 473,04 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1 645 301,62 грн; простроченої основної суми боргу - 8 346,46 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 109 445,38 грн; поточної заборгованості по відсоткам -

3 233,97 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 42 406,37 грн; простроченої заборгованості по відсоткам - 39 758,96 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 521 350,89 грн; пені за порушення строків платежів за тілом кредиту - 2 284,35 дол. С ША, що в гривневому еквіваленті складає 29 954,20 грн; пені за порушення строків платежів за відсотками - 8 936,95 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 117 188,35 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату основного боргу - 6 151,61 грн, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів - 24 066,92 грн; неустойки в розмірі 0,05 % за порушення п. 5.4 договору № 854/1 - 917,90 грн; штрафу в розмірі 5 % за невиконання п. 5.3 договору № 854/1 - 40 337,70 грн; штрафу в розмірі 10 % за невиконання зобов'язання п. 3.3 по договору поруки № 854/16 - 63 360,26 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня

2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року скасовано в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» неустойки в розмірі 0,05 % за порушення п. 5.4 договору № 854/1 - 917,90 грн; штрафу в розмірі 5 % за невиконання п. 5.3 договору

№ 854/1 - 40 337,70 грн.; штрафу в розмірі 10 % за невиконання зобов'язання п. 3.3 по договору поруки № 854/16 - 63 360,26 грн, та ухвалено нове рішення, яким в цій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня

2014 року змінено в частині:

- визначення суми стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», зменшивши її з 188 033,73 дол. США, що в гривневому еквіваленті і становить 2 600 481,20 грн, до 187 448,33 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 458 495,00 грн;

- визначення суми простроченої заборгованості по відсоткам, зменшивши її з 39 758,96 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 5 21 350,89 грн, до 39 273,86 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить

514 989,87 грн;

- визначення суми пені за порушення строків платежів за відсотками, зменшивши її з 8 936,95 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 117 188,35 грн, до 8 876,65 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 116 397,64 грн.

В решті рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

18 грудня 2014 рок залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій, керуючись положеннями статей 526, 527,554, 610, 1054 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення солідарно з відповідачів на користь відповідача заборгованість за кредитним договором. Доводи, на які посилається заявник, висновків судів не спростовують.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» неустойки в розмірі 0,05 % за порушення п. 5.4 договору № 854/1 - 917,90 грн; штрафу в розмірі 5 % за невиконання п. 5.3 договору № 854/1 - 40 337,70 грн.; штрафу в розмірі 10 % за невиконання зобов'язання п. 3.3 по договору поруки № 854/16 - 63 360,26 грн, вірно вважав, що застосування неустойки, як форми відповідальності за невиконання зобов'язання, можливе у тому разі, коли судом встановлено підстави для застосування фінансових санкцій - а саме факт порушення зобов'язання, проте з матеріалів справи не вбачається за яке саме порушення та у зв'язку з ненаданням яких саме документів з відповідачів стягнуто 917, 90 грн на підставі п. 5.4 Договору № 854/1 від 3 червня 2008 року. Разом із тим суд апеляційної інстанції враховував, що покладення на поручителя санкції щодо сплати штрафу у розмірі

10 % від суми несплаченого платежу можливе лише після встановлення судом факту отримання поручителем відповідного належного повідомлення; доказом отримання повідомлення є розписка в отриманні поштового відправлення, втім, у матеріалах справи відсутні жодні посилання на встановлення судом дати отримання відповідачем ОСОБА_4 відповідного повідомлення. Таким чином, враховуючи положення статей 549-550, 553, 554 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Змінюючи рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

18 грудня 2014 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 суми заборгованості, суми простроченої заборгованості по відсотках, суми пені за порушення строків платежів за відсотками, та зменшуючи ці суми, суд апеляційної інстанції вірно виходив із наданого позивачем розрахунку заборгованості та відповідність його наявній сумі заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна