Справа №345/3123/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

06.10.2015 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Онушканича В.В.

секретаря судового засідання - Бабійчук Л.В.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. В 1972 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою, ОСОБА_2. За час спільного проживання, а саме в 1977 році, вони з відповідачкою розпочали будівництво житлового будинку, яке не було завершене, оскільки в 1978 році шлюб між ними було розірвано і відповідачка перейшла проживати до своїх батьків у с.Нижній Струтин Рожнятівськог району. Після розірвання шлюбу рішенням Народного суду Калуського району від 20.02.1980 року було проведено розподіл будинку в с. Голинь по вул. Мазепи,17, а саме позивачу та його матері ОСОБА_1 виділено 57,75% ідеальних долей, а відповідачці ОСОБА_2 та двом її дітям 42,25% ідеальних долей.

15.02.2008 року, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 15.02.2008 року за позивачем та відповідачем було зареєстровано право власності по 1/2 частині будинковолодіння №17 по вул. Матросова (на даний час ОСОБА_3) в с. Голинь Калуського району.

10.08.1987 року відповідачка ОСОБА_2 у письмовому повідомленні запропонувала позивачу купити 1/2 вищевказаного домоволодіння, що належало їй на праві власності за ціною 3000,00 карбованців. Оскільки на той момент у позивача такої суми не було, відповідачка погодилася відтермінувати укладення між ними договору купівлі-продажу на один рік. 04.08.1988 року позивач передав відповідачці кошти в сумі 3000,00 карбованців за 1/2 частину вказаного будинковолодіння, про що відповідач власноручно написала розписку та передала ключі від будинку. Після цього вони домовилися, що через дві дні зустрінуться у м.Калуш, біля нотаріальної контори, для належного оформлення договору купівлі-продажу. Проте відповідачка ОСОБА_2 проігнорувала домовленість, в зазначений час та день до нотаріальної контори не приїхала. Пізніше позивачу стало відомо, що відповідачка разом із дітьми покинула своє місце проживання. Більше тридцяти років позивач користується в цілому даним будинковолодінням, жодного разу відповідачка не давала про себе будь-яких відомостей і де вона на даний час проживає нікому не відомо.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем було фактично укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини будинковолодіння №17 по вул. Матросова (на даний час ОСОБА_3) в с. Голинь Калуського району, позивач просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в с. Голинь, Калуського району по вул. Мазепи,17.

Позивач у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує та просить суд його задоволити. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина».

Суд, за згодою позивача та, враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Народного суду Калуського району від 20.02.1980 року було проведено розподіл будинку в с. Голинь, Калуського району, а саме позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_4 виділено 57,75% ідеальних долей, а відповідачці ОСОБА_2 та двом її дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 42,25% ідеальних долей (а.с.6).

10.08.1987 року відповідачка ОСОБА_2 у письмовому повідомленні запропонувала позивачу купити 1/2 домоволодіння №17 в с. Голинь Калуського району по вул. Матросова ( ОСОБА_3), що належало їй на праві власності, за ціною 3000,00 карбованців (а.с.9, 49).

Згідно з оригіналом розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с. 48), відповідачка ОСОБА_2 одержала від позивача ОСОБА_1 04.08.1988 року кошти в сумі 3000,00 карбованців за частину вказаного будинковолодіння, претензій щодо будинку немає.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що слід визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинковолодіння по вул.Мазепи,17 в с.Голинь Калуського району від 04.08.1988 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Крім того, згідно з довідкою, виданою виконкомом Голинської сільської ради №241 від 30.06.2015 року (а.с.14), ОСОБА_1 користується в цілому житловим будинком за адресою с.Голинь вул. Мазепи,17 Калуського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою вул. Мазепи,17, с.Голинь Калуського району, Івано-Франківської області (а.с.15-18) вбачається, що загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 315 360,00 грн. і складається з: «А» - житлового будинку, площею 133,2 кв.м., інвентаризаційною вартістю 163 138,00 грн.; «Б» - літної кухні, площею 12,0 кв.м., вартістю 21 383,00 грн.; «Б1» - прибудови, площею 17,8 кв.м., вартістю 36215,00 грн., «В» - стодоли, площею 14,5 кв.м., вартістю 5736,00 грн.; «В1» - стайні, площею 20,3 кв.м., вартістю 19560,00 грн.; «Д» - убиральні, площею 1,4 кв.м., вартістю 3024,00 грн.; «Е» - гаражу, площею 44,5 кв.м., вартістю 41785,00 грн.; «Ж» - навіс, площею 9,5 кв.м., вартістю 2245,00 грн.; під №1 криниці, вартістю 2209,00 грн.; під №2 огорожі, площею 138,7 кв.м., вартістю 12528,00 грн.; під №3 огорожі, площею 56,2 кв.м., вартістю 4450,00 грн.; під №4 воріт, площею 5,8 кв.м., вартістю 3087,00 грн.

При цьому в технічному паспорті зазначено, що прибудова під літерою «Б1», гараж під літерою «Е» - самочинно збудовані (а.с.18).

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Ч.3 ст. 376 ЦК України зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З довідки, виданої виконкомом Голинської сільської ради, вбачається, що самочинно збудовані ОСОБА_1 будівлі (гараж та прибудова літньої кухні) відповідають державним будівельним нормам та не порушують прав суміжних землекористувачів (а.с.25).

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов слід задоволити.

На підставі ст.ст. 202, 205, 207, 220, 328, 334, 638,639, 655 ЦК України, ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинковолодіння по вул.Мазепи,17 в с.Голинь Калуського району, укладеного 04.08.1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- 1/2 частину домоволодіння за адресою вул. Мазепи,17, с. Голинь Калуського району, Івано-Франківської області, що складається з наступних будівель та споруд: «А» - житлового будинку, площею 133,2 кв.м., інвентаризаційною вартістю 163 138,00 грн.; «Б» - літної кухні, площею 12,0 кв.м., вартістю 21 383,00 грн.; «Б1» - прибудови, площею 17,8 кв.м., вартістю 36215,00 грн., «В» - стодоли, площею 14,5 кв.м., вартістю 5736,00 грн.; «В1» - стайні, площею 20,3 кв.м., вартістю 19560,00 грн.; «Д» - убиральні, площею 1,4 кв.м., вартістю 3024,00 грн.; «Е» - гаражу, площею 44,5 кв.м., вартістю 41785,00 грн.; «Ж» - навісу, площею 9,5 кв.м., вартістю 2245,00 грн.; під №1 криниці, вартістю 2209,00 грн.; під №2 огорожі, площею 138,7 кв.м., вартістю 12528,00 грн.; під №3 огорожі, площею 56,2 кв.м., вартістю 4450,00 грн.; під №4 воріт, площею 5,8 кв.м., вартістю 3087,00 грн., а всього загальною вартістю 315 360,00 грн., вартістю 1/2 частини будинку 157 680,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд зарчного рішення без задоволення.

Інші особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або у цей же строк з дня отримання копії рішення, у випадку якщо особа, яка оскаржує рішення, не була присутня у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий: