ЄУН №337/3053/15-ц
№2-п/337/58/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» від імені якого діє «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» про захист прав споживав та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя ЄУН № 337/3053/15-ц від 14.07.2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» від імені якого діє «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» про захист прав споживав та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Стягнуто з ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (з вкладного рахунку № 2635.5.045506.004 у філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та кредит», МФО 313731, код ЄРДПОУ 25821086) на користь ОСОБА_2 вклад за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 21.05.2014р. № 313731/15464/370-14 в загальній сумі 10 400,00грн. та на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн.

28.07.2015 року ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» від імені якого діє «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. У заяві вказав, що суд безпідставно задовольнив вимог позивача, оскільки на час звернення позивача до Банку про повернення вкладу, існували Постанови Національного Банку №160 від 03.03.2015 року та №354 від 03.06.2015 року, відповідно яких Банки обмежені у видачі грошових коштів вкладникові, та при ухваленні заочного рішення суд обмежився лише доказами позивача, що позбавило відповідача можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі.

Крім того, представник ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в заяві вказав, що судом було ухвалено рішення на підставі копій документів, які містяться в матеріалах справи, позивач не надала суду оригіналів документів, які підтверджують надання відповідачу грошових коштів, не доведено наявності коштів на рахунку позивача, не надано розрахунок по процентам за депозитним договором.

Враховуючи вищезазначене ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» просить суд постановити ухвалу про перегляд і скасування заочного рішення від 14.07.2015 року по справі № 337/3053/15-ц.

Ухвалою суду від 29.07.2015р. заяву ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 31.08.2015р. заява ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» призначена до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що згідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про перегляд заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, необхідні для розгляду заяви, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування заочного рішення судом встановлено наступне.

Так, ухвалою суду від 09.06.2015 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24.06.2015 року, про що сторін було повідомлено у визначеному законом порядку. Однак, 24.06.2015 року сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи відповідач ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26-27). Наступне судове засідання було призначені на 14.07.2015р. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що також свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.31), однак в судове засідання представник відповідача не зявився, письмових заперечень на позов не подавалось.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач без поважної причини був відсутній у судовому засіданні, будучи повідомлений належним чином, причин своєї неявки не повідомляв, письмових заперечень не подавав.

Враховуючи заяву позивача про розгляд справи у її відсутність та не заперечення проти ухвалення заочного рішення, з метою вирішення справи у передбачені чинним законодавством строки, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

При цьому суд бере до уваги, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення, представник позивача взагалі не вказує на поважні причини неявки до судових засідань та не представляє суду будь-яких доказів, які підтверджують поважність причин неявки в судове засідання.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення, суд виходить з того, що відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

Із досліджених матеріалів справи суд дійшов до висновку, що ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» не надав конкретних доказів, які б могли слугувати для суду підставою для винесення принципово іншого рішення.

Посилання лише на те, що судом ухвалено рішення на підставі копій документів, які містяться в матеріалах справи, що позивач не надала суду оригіналів документів, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів, при цьому не спростовуючи дійсність укладання між сторонами договору про банківський строковий вклад (депозит), про його умови, а також про наявність діючих Постанов Національного Банку України №160 від 03.03.2015 року та №354 від 03.06.2015 року, на підставі яких Банки обмежені у видачі грошових коштів вкладникові - не можуть бути взяті за основу для перегляду заочного рішення суду.

Зокрема, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості повернення вкладу у звязку з встановленими постановами НБУ №160 від 03.03.2015р. та №354 від 03.06.2015 року обмеженнями у видачі готівкових коштів, оскільки цими постановами встановлені лише обмеження щодо видачі банками готівкових коштів в національній та іноземній валюті, а не заборона повернення депозитних вкладів. Вказані постанови НБУ не містять положень, які б звільняли відповідача від обовязку виконання своїх зобовязань за депозитним договором.

Посилання представника ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі - також є безпідставні, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити неправомірність вимог позивача, справа призначалась до судового розгляду неодноразово, але жодного разу у судове засідання представник позивача не зявився.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Водночас, суд розяснює, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209, 210, 231, 232, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» від імені якого діє «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» про стягнення суми вкладу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя: М.В.Сидорова