01.09.2015 Справа № 363/2565/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.,

при секретарі Хомяк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в червні 2015 року звернувся до суду з даним позовом. посилаючись на те, що 06 липня 2013 року сторони уклали шлюб, який 12 грудня 2014 року був розірваний. В період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, коп.1 в м.Вишгороді Київської області, правовстановлюючі документи на яку були оформлені на імя відповідача. Позивач зазначає, що спірна квартира була придбана за його особисті кошти, подаровані йому його батьками, при оформленні права власності на придбану квартиру виникли певні складнощі з документами, тому , щоб не витрачати часу право власності на квартиру оформлено на відповідача із домовленістю, що в подальшому квартира буде переоформлена на позивача. Однак, відповідач не визнає, що квартира придбана за кошти , які належали йому особисто та відмовляється вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності на спірну квартиру.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати за позивачем право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримували позовні вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні подала заяву від відповідача про визнання позовних вимог, в суді пояснила, що відповідач визнає, що спірна квартира була придбана за особисті кошти позивача, які були подаровані його батьками, вона не вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено, що 06 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 230212 (а.с. 4).

24.12.2014 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області (а.с. 5).

В період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, коп.1 в м.Вишгороді Київської області, правовстановлюючі документи на яку були оформлені на імя відповідача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.10.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.10.2014 року ( а.с.6-7).

Відповідно до положень п.1, 3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Так, згідно пояснень позивача наданих в судовому засіданні вбачається, що спірна квартира була придбана за його особисті кошти, подаровані йому його батьками, при оформленні права власності на придбану квартиру виникли певні складнощі з документами, тому , щоб не витрачати часу право власності на квартиру оформлено на відповідача із домовленістю, що в подальшому квартира буде переоформлена на позивача, а тому вона не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а належить позивачу на праві особистої приватної власності.

Представник відповідача в суді пояснила, що відповідач визнає, що спірна квартира була придбана за особисті кошти позивача, які були подаровані його батьками, вона не вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу.

Частиною ч.4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачем подано до суду заяву, в якій вона визнала позов, та відсутні законні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, суд вважає за можливе визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 приватною власністю позивача.

Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя О.І.Скарлат