Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/4448/13-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С.Г.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Талько О.В., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 березня 2014 року, -

встановила:

У вересні 2013 року позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просив винести рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 25 373,46 грн та судові витрати.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в повному обсязі та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дане рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при постановленні рішення суд неповно з'ясував обставини справи, які мають суттєве значення для справи. Зокрема, посилається на те, що ініціатором укладання договору виступив відповідач, який був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить його власноручний підпис.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.06.2014 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.03.2014 року скасовано та ухвалено нове про повне задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 25 373,46 грн та 253,73 грн судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.10.2014 року рішення апеляційного суду Житомирської області від 08.04.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 серпня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір за умовами якого, останньому на підставі поданої ним заяви надано кредитну карту універсальну з встановленим лімітом у розмірі 250 грн, базовою відсотковою ставкою 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік, з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії платіжної картки, а саме два роки (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов'язався за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 31.07.2013 року на загальну суму 25 373,46 грн., яка складається з:

- 5 972,32 грн заборгованості за кредитом;

- 17 716,69 грн заборгованості по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн штраф (фіксована частина);

- 1 184,45 грн штраф (процентна складова).

При цьому Банк самостійно визначав та збільшував ліміт кредиту.

Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі.

Відповідно до п. 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що банком було самостійно збільшено строк дії картки до серпня 2012 року, оскільки доказів на підтвердження отримання відповідачем нової картки зі збереженням її номеру та збільшеним строком дії суду не надано.

Відповідно до правил користування платіжною карткою картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі ? зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-146цс14).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Доводи банку щодо переривання строку позовної давності надходження коштів на виконання вимог указаного договору не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 здійснив таку проплату (квитанцій, касових ордерів тощо), а наданий банком розрахунок заборгованості із зазначенням проплати 16 грудня 2010 року таким доказом бути не може, оскільки жодним чином не доводить про вчинення особисто ОСОБА_1 такої дії.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.

Оскільки строк погашення кредиту встановлено до 31.08.2008 року включно, то перебіг позовної давності по заявленим вимогам починає обчислюватися з 01.09.2008 року. З позовом до суду Банк звернувся 19 вересня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Заяв про поновлення вказаного строку позивач не подавав.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 березня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Судді: