Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

Справа № 752/21026/14-ц

Провадження № 2/752/1612/15

27.08.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі Головуючого судді Фролова М,О., за участі секретаря Титоренко А.М.розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

06.11.2014 ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернулася у Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі-відповідач), про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

08.12.2014 року ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шевченко Т.М. позовні вимоги були роз'єднані та вищезазначену справу було передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та розподілено судді Фролову М.О..

10.12.2014 ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Фроловим М.О. справу прийнято у своє провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.12.2014 року розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що відповідач не надавав зароблені кошти на потреби сім'ї, в тому числі дитини, тому на думку позивача є всі підстави вважати, що відповідач в подальшому буде ухилятись від матеріального утримання дитини в добровільного порядку.

Окрім того, вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності, кошти заробляє невідомим позивачу чином. Про розміри та шляхи таких заробітків також позивачу не відомо.

Позивач зазначає, що вона, як мати малолітньої дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з нею. Як зазначає позивач, зважаючи на те, що відповідач декілька разів висловлювався з погрозами на її адресу, що забере дитину до себе, тому вважає, що суд має визначити місце проживання дитини.

З огляду на таке, просила стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Визначити місце проживання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матір'ю, ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1.

07.05.2015 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила визначити місце проживання дитини без зазначення конкретного місця проживання.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно рішення Голосївського районного суду міста Києва, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 08.12.2014 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання вдруге та є особою працездатного віку, аліментів на користь інших осіб не сплачує, стягнень по виконавчим документам не має, а також враховуючи, що думка відповідача з приводу позовних вимог невідома, суд вбачає за можливе стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., оскільки обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків в рівному розмірі.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) , проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

В судовому засіданні від 23.02.2015, представник відповідача зазначила, що відповідач не заперечує, щоб дитина проживала з позивачем.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів ухилення матері від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться характеристики (а.с. 20,21), щодо позивача ОСОБА_1 за місцем попередньої роботи у ресторані «Бакинський Бульвар» та за місцем роботи у ресторані «Толстый Лев», в яких дана особа характеризується позитивно. Згідно довідки виданої Дошкільним навчальним закладом № 262, від 23.10.2014 (а.с.19), вказано, що дитину до дошкільного закладу частіше приводить позивач, також, приймає активну участь в житті групи та завжди відвідує батьківські збори.

Разом з тим, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Голосіївської РДА № 100-5797 від 13.05.2015 року, останній вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю, ОСОБА_1.

Таким чином, суд вважає окреме проживання матері з дитиною не відповідає інтересам останньої, у зв'язку з чим вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 160, 161, 180 - 183, 191, СК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю, ОСОБА_1 за місцем постійного проживання матері.

Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, і.п.н. НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Горлівки Донецької області, і.п.н. НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_3 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (одна тисяча) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 10.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, і.п.н. НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави Україна судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп..

Рішення суду в частині стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя