Дата документу 08.09.2015
Справа № 320/7501/15-ц
Провадження № 2-о/320/181/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Васильцова О.В.,

при секретарі Назаренко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду, із заявою, в якій просить встановити той факт, що його син ОСОБА_2 народився 26 квітня 2015 року в місті Ялта Автономної Республіки Крим, мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3, у них 26 квітня 2015 року в АР Крим народився син, ОСОБА_2.

Заявник, його дружина та син тимчасово перебувають на тимчасово окупованій території в АР Крим, у звязку з працевлаштуванням на українському підприємстві. Там знаходяться усі їх особисті речі та речі новонародженої дитини, у звязку з чим заявник просить суд на підставі ст. 217 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Звертаючись до відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області заявник дізнався, що не має можливості зареєструвати народження дитини, оскільки вона народилась на тимчасово окупованій території, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні його заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не мають.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( z1150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о ( z1151-06 ), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 ( z1150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Судом встановлено, що 18 липня 2014 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстровано шлюб, актовий запис № 335, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 8/.

Відповідно до довідки про первинну реєстрацію особи переселенця №4402 від 16.07.2015 року, ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, блок секція 9,10, кімната 43 разом з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що посвідчується печаткою Товариства червоного хреста України.

Відповідно до довідки про первинну реєстрацію особи переселенця №4404 від 16.07.2015 року, ОСОБА_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з копії медичного свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народила дитину 26 квітня 2015 року (а.с.9). Вказаний факт також підтверджуються виписним епікризом (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що медичне свідоцтво про народження, та виписний епікриз, виданий закладом, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.10 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї…

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1, його дитини необхідно встановити факт народження ОСОБА_2, 26 квітня 2015 року на тимчасово окупованій території в місті Ялта Автономної Республіки Крим.

Заявником суду наданий оригінал корінця талону на тимчасове поселення №506906 серія ВА, виданий штабом по роботі з вимушеними переселенцями, які прибувають на територію Запорізької області з Автономної Республіки Крим, м. Севастополь, Донецької та Луганської областей, відповідно до якого склад сімї ОСОБА_1 є: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 син.

Також з метою захисту прав заявника, його дитини - ОСОБА_2, суд вважає можливим відповідно до статті 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої Законом України № 69-V від 03.08.2006 року, допустити негайне виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.ст 13, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, Законом України № 69-V від 03.08.2006 року, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити повністю.

Встановити факт народження ОСОБА_2 26 квітня 2015 року в місті Ялта Автономної Республіки Крим, мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: