У Х В А Л А

3 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

встановила:

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 2 квітня 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 4 червня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 трьох процентів річних та інфляційних втрат змінено, зменшено їх розмір з 1 172 грн 95 коп. до 554 грн 98 коп., з 16 073 грн 55 коп. до 14 286 грн 83 коп. Зменшено стягнутий з відповідача судовий збір на користь держави з 2 050 грн 22 коп. до 2 026 грн 16 коп. У решті - рішення суду залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у відкритті касаційного провадження

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог, виходив із того, що відповідачем не було виконано зобов'язання за договором банківського вкладу «Найкраща пропозиція оn-line» з виплатою грошових коштів та процентів відповідно до умов договору банківського вкладу, у зв'язку із затримкою видачі позивачеві депозиту також підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати на підставі положень статті 625 ЦК України. Крім того, ОСОБА_4 звернувся до банку із заявою про повернення вкладу і нарахованих процентів 12 січня 2015 року, а тимчасова адміністрація в ПАТ «Дельта Банк» була запроваджена лише 2 березня 2015 року.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що 13 червня 2014 року Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Форум» і з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на ім'я позивача. Крім того, банком було передано інформацію щодо виплати коштів для позивача за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги про стягнення коштів, не звернув уваги на положення частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідно до пункту 3 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язання перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

Ю.Л. Сенін