Справа № 716/79/15-ц
25.03.2015 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді - Угриновської Л.Я.
секретаря - Кульки О.М.
за участю позивача - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку крім нього зареєстровані також і відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Останні протягом трьох останніх років у цьому будинку не проживають. Він, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, не надали суду відомостей про причини неявки.
Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, покази свідка ОСОБА_5, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с. 18), договором купівлі-продажу (а.с. 19). У вказаному будинку крім позивача ОСОБА_1 зареєстровані також відповідачі по справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що видно з витягу з погосподарської книги (а.с.16-17), довідок Шубранецької сільської ради №1389 «а» від 06.12.2012 року, №124 від 28.01.2015 року (а.с. 11 - 12), акту обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_1 №125 від 28.01.2015 року (а.с.14).
З рішення Заставнівського районного суду (а.с.9) видно, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_4 розірвано.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що відповідачка ОСОБА_4 проживала в будинку позивача ОСОБА_1 до 2012 року, після того як їх шлюб було розірвано, відповідачка ОСОБА_4 разом із донькою ОСОБА_3 покинула помешкання ОСОБА_1 і з того часу в ньому не з'являлась.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у його домоволодінні.
Оскільки об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя