гСправа № 358/1223/15-ц Провадження № 2/358/466/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Харченка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миронівсько-Богуславський об`єднаний районний військовий комісаріат, про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 , звернувшись до суду з даним позовом, просить скасувати наказ начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_2 , поновити його на роботі з 06 травня 2015 року, а також просить зобов`язати відповідача виплачувати йому заробітну плату з 06.05.2015 року до закінчення ним служби в збройних силах України та стягнути із Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він працював на посаді інженера дільниці АВ і ТМ КС-35 Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» з 2007 року. В період з 05 по 07 травня 2015року, відповідно до повісток ІНФОРМАЦІЯ_1 , він згідно наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року проходив медичну комісію, після чого був відправлений на військову службу в Збройні Сили України, де перебуває по даний час в зоні проведення АТО.

Оригінали повісток він передав відповідачу 06.05.2015 року. Не отримавши заробітної плати за травень та червень місяць він зателефонував до начальника управління Золотоніського ЛВУ МГ Кодацького М.П. та довідався, що наказом начальника управління Золотоніського ЛВУ МГ від 06.05.2015 року був звільнений з роботи. Ніяких документальних підтверджень стосовно звільнення (копія наказу, офіційне повідомлення) він не отримував.

Вказані дії відповідача є порушенням ст. 47 КЗпП України, в якій зазначено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Позивач також зазначає, що згідно ч.ч. 3,4 ст.119 КЗпП України працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів, а саме зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Моральну шкоду обґрунтовує грубим порушенням його трудових прав, що завдало йому значних моральних страждань.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 уточнив, а саме просив скасувати наказ №40-к від 06.05.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи, поновити позивача на роботі з 06 травня 2015 року та стягнути із відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. Вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати ОСОБА_2 заробітну плату з 06.05.2015 року до закінчення ним служби в збройних силах України, представник позивача не підтримав з огляду на те, що згідно чинного законодавства за позивачем повинно зберігатися місце роботи, посада і компенсуватися із бюджету середній заробіток на підприємстві, в якому він працював на час призову.

Крім того представник позивача зазначив, що висновок відповідача щодо систематичності порушень трудового законодавства ОСОБА_2 є надуманим та упередженим, оскільки як встановлено в судовому засіданні порушення правил пломбування газовимірювального обладнання, що зазначені в акті від 16.04.2015 року та у акті від 22.04.2015 року, згідно якого перевірка проводилася 17.04.2015 року, тобто на другий день після першої перевірки та до видання наказу №3-с від 21.04.2015 року про винесення догани, є ідентичними. Тому є всі підстави стверджувати про одні і ті ж самі порушення, за які ОСОБА_2 двічі був притягнений до дисциплінарної відповідальності.

На переконання представника позивача перше дисциплінарне стягнення щодо ОСОБА_2 у вигляді догани повинно було включати в себе всі порушення трудового законодавства, що виявлені були 16.04.2015 року та 17.04.2015 року, як порушення, що носять продовжуваний характер. В цьому випадку є одне і те ж саме порушення трудової дисципліни, за яке ОСОБА_2 і повинен був нести відповідальність відповідно до наказу №3-с від 21.04.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач ОСОБА_2 був звільнений з роботи до його призову на службу в Збройні сили України, оскільки звільнення з роботи мало місце 06.05.2015 року, а проходити службу в Збройних силах України позивач почав з 11.05.2015 року.

Звільнення ОСОБА_2 з роботи було проведено у відповідності до діючого трудового законодавства, а саме згідно акту від 22.04.2015 року були виявлені факти порушення правил пломбування газовимірювального обладнання інженером дільниці АВ і ТМ КС-35 Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Черкаситрансгаз» Прядком І.В. Такі порушення мали місце 17.04.2015 року та 21.04.2015 року, носили вони систематичний характер та не виключали можливості втручання в роботу газовимірювального обладнання.

Враховуючи систематичність порушення трудової дисципліни зі сторони ОСОБА_2 , останнього, після отримання згоди від профспілкового комітету, було звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 до звільнення з роботи працював на посаді інженера групи метрології дільниці автоматизації та телемеханіки Богуславського промислового майданчика Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Згідно наказу в.о. начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №3-с від 21.04.2015 року за порушення вимог п. 1.4 «Посадової інструкції інженера групи метрології дільниці АВ і ТМ», вимог п. 6 «Інструкції щодо порядку пломбування газовимірювального обладнання», за невиконання наказу по Золотоніському ЛВУМГ № 227 від 17.12.2014 року ОСОБА_2 інженеру групи метрології дільниці АВ і ТМ оголошено догану.

Підставою для накладення вказаного дисциплінарного стягнення був акт обстеження стану пломбування газовимірювального обладнання ГРС Тулинці-2 від 16.04.2015 року, що видно зі змісту рішення Богуславського районного суду Київської області від 09.07.2015 року, яким залишено без задоволення позов ОСОБА_2 до філії Управління магістральних газопроводів «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» про скасування дисциплінарного стягнення.

Наказом начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року ОСОБА_2 06 травня 2015 року звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Зі змісту даного наказу про звільнення з роботи ОСОБА_2 не видно, за які саме систематичні порушення трудової дисципліни його було звільнено з роботи.

Натомість, представник відповідача в судовому засіданні стверджував, що звільнення ОСОБА_2 з роботи було проведено після перевірки стану пломбування газовимірювального обладнання ГРС: Тулинці-2, Тулинці-1, Ржищів, Стайки, Кагарлик, Зеленьки, Росава, Миронівка, Медвин, Ківшовата, що зафіксовано в акті від 22 квітня 2015 року, згідно якого було виявлено порушення пломбування газовимірювального обладнання, які допущені інженером групи метрології дільниці АВ і ТМ ОСОБА_2 .

Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення чинного трудового законодавства України.

Пунком 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно положень ст.ст. 147, 147-1, 148 КЗпП України: за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідач не надав суду доказів, що позивачу була вручена копія наказу про звільнення з роботи чи видана трудова книжка, а тому ОСОБА_2 не пропустив тримісячний строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Пленум Верховного Суду України в п. 22, 23 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив судам, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Позивача ОСОБА_2 звільнено з роботи з 06.05.2015 року згідно наказу начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Попереднє дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано до ОСОБА_2 наказом в.о. начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №3-с від 21.04.2015 року.

Зі змісту акту перевірки стану приладів обліку газу та їх пломбування ГРС: Тулинці-2, Тулинці-1, Ржищів, Стайки, Кагарлик, Зеленьки, Росава, Миронівка, Медвин, Ківшовата, Богуслав, складеного комісією 22.04.2015 року, вбачається, що факти порушень були виявлені 17.04.2015 року та 21.04.2015 року.

Тобто, із вищевикладеного вбачається, що після накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді догани, що мало місце 21.04.2015 року, не було виявлено порушень трудової дисципліни, які б свідчили про систематичність порушення позивачем трудової дисципліни.

Останній факт порушення вимог п. 6 «Інструкції щодо порядку пломбування газовимірювального обладнання» ОСОБА_2 було виявлено комісією 21.04.2015 року, тобто в день застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а тому це порушення не може розцінюватись як систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди із відповідача в розмірі 100000 гривень, суд враховує наступне.

В будь-якому випадку для застосування положень ст. 237-1 КЗпП України необхідно встановити факт, що порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, але позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження цих фактів та розміру моральної шкоди. Тому суд вважає за можливе вимоги позивача в цій частині задовольнити частково та стягнути із відповідача на його користь 2000 гривень моральної шкоди.

Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути із публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на користь держави судовий збір в розмірі 316 гривень 68 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 62, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 367 ч. 1 п. 4 ЦПК України, ст.ст. 40, 43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 40 п. 3, 147, 149, 235 КЗпП України, п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів №40-к від 06.05.2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_2 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді інженера групи метрології дільниці автоматизації виробництва та телемеханіки Богуславського промислового майданчика Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з 06 травня 2015 року.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на користь ОСОБА_2 2000 гривень за заподіяну моральну шкоду.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на користь держави судовий збір в розмірі 316 гривень 68 коп.

У відповідності до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, о особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення, через 10 днів з моменту отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлене 13.11.2015 року.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов