ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/3681/15-ц
Провадження №2/636/1769/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2015 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного земельного агентства в Чугуївському районі Харківської області, Великобабчанська сільська рада Чугуївського району Харківської області про визнання права на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без погодження меж із суміжним землекористувачем,

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їм 20 листопада 2014 року рішенням Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Вигін, 7 в с. Піщане Чугуївського району Харківської області. Відповідач є власником суміжної земельної ділянки, однак позивачі не можуть оформити право власності на земельну ділянку, оскільки відповідач безпідставно відмовляється підписувати акт погодження меж земельної ділянки. Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просять суд:

- визнати неправомірною відмову ОСОБА_3, як власника домоволодіння №9 по вул. Вигін в с. Піщане Чугуївського району Харківської області, у підписанні Акту погодження меж земельної ділянки домоволодіння №7 по вул. Вигін в с. Піщане Чугуївського району Харківської області;

- визнати право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без погодження меж земельної ділянки із сусіднім землекористувачем, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Піщане, вул. Вигін, буд.9;

- визнати погодженою межу земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із суміжним землекористувачем (землевласником) ОСОБА_3 між кінцевими точками відрізку межі суміжною земельною ділянкою, позначеною на кадастровому плані «Б-А», без підпису ОСОБА_3 в Акті погодження меж земельної ділянки;

- визнати право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подати до Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області для затвердження технічну документацію, виготовлену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 без підпису відповідача в Акті погодження меж земельної ділянки.

Позивачі у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні вказала, що вона не погоджує межу земельної ділянки з сусідами, оскільки вважає, що вони звужують її приватизовану земельну ділянку на 1 м.

Представник Управління державного земельного агентства в Чугуївському районі Харківської області пояснив в судовому засіданні, що для вирішення спору між сторонами їм необхідно звернутися до відповідної земельної організації, яка має відповідні дозвільні документи на здійснення робіт із землеустрою.

Представник Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, про що, в матеріалах справи є зворотне повідомлення про отримання повістки, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивачів, відповідача, представника Управління державного земельного агентства в Чугуївському районі Харківської області, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 20 листопада 2014 року надано дозвіл ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Вигін, 7 в с. Піщане Чугуївського району Харківської області.

ОСОБА_3 на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,0500 га та 0.2500 га, які розташовані за адресою: с. Піщане, вул. Вигін, 9 Чугуївського району Харківської області на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки від 28 липня 2008 року серія ЯЕ№520650 та ЯЕ№520649 відповідно.

Як вбачається з акту погодження меж земельної ділянки та підтверджується поясненнями сторін по справі, власник земельної ділянки № 9 по вул. Вигін, с. Піщане Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3 свій підпис на акті не поставила.

Відповідно до частин 1,7 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно до ч. ч. 1,2, 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно зі ст. 184 ЗК України землеустрій передбачає, зокрема, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Відповідно до ст. 185 ЗК України землеустрій здійснюється суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. Землеустрій здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму ВерховногоСуду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільнихсправ» , згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Таким чином, встановлення меж земельних ділянок до компетенції суду не належить.

Суд зазначає, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту і передчасно звернулися до суду, не надавши доказів, що межі їх земельної ділянки були встановлені відповідними органами місцевого самоврядування.

За таких обставин суд відмовляє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 в повному обсязі.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід відмовити і в стягненні на її користь судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 59, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного земельного агентства в Чугуївському районі Харківської області, Великобабчанська сільська рада Чугуївського району Харківської області про визнання права на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без погодження меж із суміжним землекористувачем - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: С.А. Оболєнська