Справа № 727/680/15-ц
Провадження № 2/727/507/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 10 червня 2004 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що сімейне життя не склалося. З листопада 2012 року між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначала, що відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву їх відносин. Вважає, що фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Вказувала, що з лютого 2013 року подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. На даний час між ними втрачено почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Їх шлюб існує формально. Спір про майно відсутній. Просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що на примирення вона категорично не згодна. Разом вони не проживають спільного господарства не ведуть.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що дійсно вони не зійшлися характерами і через це, в них постійно виникають конфлікти. Заперечував проти надання строку для примирення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши виписку про з актів цивільної реєстрації, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають протягом двох років і на протязі цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка категорично не згодна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Керуючись статтями 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України суд, -

вирішив:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2, 1977 року народження, та ОСОБА_1, 1985 року народження, зареєстрований Духовним судом провінції Хасака, селище /район/ Рас Аль-Айн (місце і Номер реєстрації: Аль-Асдія - 19, громадянство САР /Сирія/), 10 червня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: