Справа № 369/9453/14 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/1424/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 18 25.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Химинець Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

встановила:

у вересні 2014 р. позивачка звернулася до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що за умовами попередніх договорів, про купівлю частини житлового будинку, передала відповідачці 84 900 доларів США. Проте на даний час відповідачка ухиляється від укладення основних договорів купівлі-продажу і не повертає отримані грошові кошти.

16.09.2014 року позивач разом з позовом подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 і на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: :01:004:0047, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить ОСОБА_1

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладений арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 і на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: :01:004:0047, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову повернути заявникові.

Обґрунтовувала доводи апеляційної скарги тим, що позивачкою не подано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Також, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечуючи позов суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладені попередні договори про купівлю частини житлового будинку на виконання яких позивачка передали передала відповідачці 84 900 доларів США.

Із отриманих позивачкою відомостей з інтернет - ресурсу вбачається, що будинок, який належить на праві власності відповідачці, виставлено на продаж.

Таким чином, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції правильно вважав за необхідне, в порядку забезпечення позову, накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і на земельну ділянку, що знаходиться за вказаною адресою, які належить на праві власності відповідачці.

Зважаючи на ці норми, висновки судді, щодо задоволення заяви про забезпечення позову є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Безпідставні доводи апеляційної скарги, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, не посилаючись на жодні докази.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суді першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права щодо підсудності і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303,307,311,312,314,315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді