Справа № 201/7494/15-ц
Провадження № 2/201/227/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Батманової В.В., при секретарі Гоц Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась з даним позовом до суду в обґрунтування якого зазначила, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. В 2006 році з метою заміни каналізаційного стояку позивач звернулась до власників квартир 18 та 6. З власниками квартири 18 було замінено стоякову трубу, проте з власниками квартири 6 позивачу так і не вдалось домовитись, через відмову власників. Оскільки власники квартири 6 відмовились замінювати стоякову трубу залишився залишок незаміненою труби з якого почали потрапляти нечистоти до квартири позивача, чим спричинено їй матеріальну та моральну шкоду, яку вона просила стягнути з відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений. Причини неявки суду не відомі.

В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією відповідного свідоцтва. В 2006 році з метою заміни каналізаційного стояку позивач звернулась до власників квартир 18 та 6. З власниками квартири 18 було замінено стоякову трубу, проте з власниками квартири 6 позивачу так і не вдалось домовитись, через відмову власників. Оскільки власники квартири 6 відмовились замінювати стоякову трубу залишився залишок незаміненою труби з якого почали потрапляти нечистоти до квартири позивача, що підтверджується копією акту № 129 наявною в матеріалах справи.

Внаслідок вказаного потрапляння нечистот до квартири позивача останній було спричинено матеріальну та моральну шкоду, яку позивач оцінює в 20 000 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами справи врегульовані нормами діючого ЦК України у тому числі гл.82 ЦК України.

Згідно вимог ст.22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 316. ЦК України Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ч.ч.1-4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно вимог ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 243 гривні, 60 копійок суд приходить до висновку, що в цих вимогах слід відмовити оскільки позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження спричинення позивачу матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню.

Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень, суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Так, в судовому засіданні знайшов своє об'єктивне підтвердження факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди позивачу, шляхом пошкодження належного їй рухомого та нерухомого майна, суд приходить до висновку про наявність права позивача на відшкодування моральної шкоди.

Так, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що вини відповідача було порушено право власності позивачів, а саме завдано незручностей у користуванні належним на праві власності позивачу майном, оскільки відповідач в добровільному порядку не погоджувалась на заміну стоякової труби, позивач була змушена змінювати певні умови свого життя та побуту, оскільки потрапляння нечистот до квартири позивача спричинило їй певні незручності для організації свого життя. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з даних підстав підлягають задоволенню частково у сумі 10 000 гривень, оскільки саме така сума є співмірною завданій шкоді.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 82, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про стягнення матеріальної шкоди в сумі 243 гривні 60 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Батманова