Справа №666/4411/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді Заболотного В.М.,
при секретарі Гріциній О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Херсонського регіонального управління ПАТ «УкрСиббанк», про захист прав споживачів стягнення процентів за договором банківського рахунку, депозитними вкладами та три процентів річних,
Представник позивача у судовому засідання підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи з дозволу представника позивача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
За період з 2006 року по 2014 рік включно, на зазначені поточні рахунки ОСОБА_1 були зараховані кошти заробітної плати моряка у валютах «долар США» та «євро», а також періодично вносилися кошти в цих валютах на зазначені вкладні (депозитні) рахунки.
Апеляційний суд Херсонської області своїм рішенням від 25 травня 2015 року у справі № 22-ц/791/1025/15 рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.02.2015 року в частині стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1
В решті рішення залишено без змін(а.с.11-13).
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За період з 17.04.2014 року по 16.02.2015 року проценти «на вимогу» за цим рахунком не були нараховані та не були стягнуті з відповідача за судовим рішенням від 17 лютого 2015 року.
Так як відповідач розрахувався з позивачем за борговим зобов'язанням лише 02.07.2015 року, за період з дати вимоги 17.04.2014 по 01.07.2015 року з відповідача підлягають стягненню нараховані проценти «на вимогу» у розмірі 158,79 євро
США , які загальною сумою 9072,48 доларів США були стягнуті з відповідача за судовим рішенням від 25 травня 2015 року.
Так як відповідач розрахувався з позивачем за борговим зобов'язанням у валюті «долар США» лише 02.07.2015 року, за період з 17.02.2015 по 01.07.2015 року з відповідача підлягають стягненню нараховані на цей вклад депозитні проценти у
CШA, які загальною сумою 535,73 доларів США були стягнуті з відповідача за судовим рішенням від 17 лютого 2015 року.
Так як відповідач розрахувався з позивачем за борговим зобов'язанням у валюті «долар США» лише 02.07.2015 року, за період з 17.02.2015 року по 01.07.2015 року з відповідача підлягають стягненню нараховані на цей вклад депозитні проценти у
сумою 978,73 євро були стягнуті з відповідача за судовим рішенням від 17 лютого 2015 року.
Так як відповідач розрахувався з позивачем за борговим зобов'язанням у валюті «євро» лише 02.07.2015 року, за період з 17.02.2015 по 01.07.2015 року з відповідача підлягають стягненню нараховані на цей вклад депозитні проценти у розмірі 0,91
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно до правової позиції №6-113цс 14 від 1 жовтня 2014 року Верховного Суду України зазначив, що предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до
якого будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання.
Згідно пункту 5.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Керуючись 525,526, 611, 615, 625, 651, 1058, 1060,1061 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 224 226, 295 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Херсонського регіонального управління ПАТ «УкрСиббанк», про захист прав споживачів стягнення процентів за договором банківського рахунку, депозитними вкладами та три процентів річних задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір в розмірі 800,64грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпровського районного суду м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Заболотний В.М.