АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення пені у зв'язку з несплатою аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_5 та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути пеню у розмірі 52 446,23 грн. в зв'язку з несплатою аліментів за період з 14.05.2012 по липень 2015 року.

Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі із 31.01.2004 по 12.07.2012. Шевченківським районним судом м.Києва 03.08.2012 було прийнято рішення про стягнення з відповідача на утримання непрацездатної дружини аліментів у розмірі 419 грн., починаючи з 14.05.2012 щомісячно. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, рішення суду добровільно не виконує. Позивачка вважає, що ці дії порушують її права, тому і звернулася з даним позовом до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року позов задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 30 000 грн. пені. В іншій частині позовних вимог відмовлено.Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, з посиланням на ст. 196 СК України, вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку щодо розрахунку пені, безпідставно зменшивши її розмір заявлений позивачем, а також дійшов безпідставного висновку про неможливість сплати відповідачем заборгованості.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не було враховано відсутність в діях відповідача вини по несплаті аліментів, оскільки він сам перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Позивач та її представник в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги представника відповідача заперечували за її безпідставністю і необґрунтованістю.

В судовому засіданні представник відповідача свою апеляційну скаргу підтримала з викладених в ній підстав та просила її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечувала за її безпідставністю і необґрунтованістю.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов частково та стягуючи суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було допущено прострочення сплати аліментів у період з червня 2012 року по вересень 2013 року, що є підставою, у відповідності з вимогами ст. 196 СК України, для стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Разом з цим суд дійшов висновку про можливість зменшення пені у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 196 СК України.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі в період із 31.01.2004 по 12.07.2012.

3 серпня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва було прийнято рішення про стягнення з відповідача на утримання непрацездатної дружини аліментів у розмірі 419 грн. починаючи з 14.05.2012.

30 серпня 2012 року Оболонським ВДВС було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду від 03.08.2012, у зв'язку із тим, що відповідач добровільно не виконував дане рішення.

Відповідно до довідки-розрахунку по аліментах виданої держвиконавцем ВДВС Оболонського РУЮ від 13.05.2014, заборгованість відповідача в період з травня 2012 року по квітень 2013 року, становить 5 028 грн.

Згідно довідки ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 18.02.2015 заборгованість по аліментам станом на 13.08.2015 становить 7 123 грн. 00 коп. (а.с. 84).

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У постанові Верховного Суду України від 11.09.2013, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 у справі про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів вказано, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що відповідач не виконує рішення суду зі сплати аліментів, а отже позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення пені за період з червня 2012 року по вересень 2013, розмір якої становить 52 446 грн. 23 коп.

З пояснень сторін та з матеріалів справи вбачається, що відповідачу достеменно відомо про виконавчий лист, який перебуває на виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про стягнення з нього аліментів. Також відповідно до матеріалів справи, відповідач має нерухоме та рухоме майно, мав інші доходи, які фактично могли бути використані ним для погашення заборгованості по виплаті аліментів. Однак, як зазначав у своїй апеляційній скарзі представник відповідача, ОСОБА_5 має певні захворювання, які обмежують його можливість влаштування на роботу, що підтверджується доказами по справі.

Відповідно до ч.2 ст 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції застосувавши приписи ч. 2 ст. 196 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені у зв'язку з несплатою аліментів, врахувавши відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи, стабільного доходу та його незадовільний стан здоров'я.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції правомірно зменшив розмір пені до 30 000 грн., який, з огляду на встановлені фактичні обставини справи та майновий стан сторін, є справедливим і співмірним.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді