АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8271/15 Справа № 180/3555/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

07 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Пономарь З.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Державного підприємства «Придніпровська залізниця»

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року про закриття провадження у справі за скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на дії Кіровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересовані особи - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання дій та бездіяльності держвиконавця неправомірними, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ДП "Придніпровська залізниця" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року і направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду скарги, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права. Крім того, заявник вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та Закону України "Про виконавче провадження" / а. с. 240-242 /.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрито провадження у справі за скаргою ДП "Придніпровська залізниця" на дії Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, заінтересовані особи - СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язання вчинити певні дії / а. с. 231-232 /.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року ДП "Придніпровська залізниця" звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Кіровського ВДВС ДМУЮ, де просиловизнати дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язати вчинити певні дії / а. с.119-121 /.

В обґрунтування заявлених вимог підприємство посилалося на те, що 02.07.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області задоволено позов ОСОБА_2 до ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_4 і ПАТ "СГ "ТАС" про стягнення моральної шкоди та стягнено солідарно з ДП "Придніпровська залізниця" та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 100000 грн.; стягнено з ПАТ "СГ "ТАС" на користь позивачки 2250 грн. та стягнено з ДП "Придніпровська залізниця", ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 81,20 грн. з кожного / а. с. 60-63 /.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2014 року зазначене рішення міського суду від 02.07.2014 року залишене без змін / а. с. 99-102 /.

На виконання рішення суду 02.07.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було видано 14.08.2014 року виконавчий лист №2/180/836/2014.

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловолом В.О. від 22.08.2014 року, за зазначеним вище виконавчим листом, було відкрито виконавче провадження ВП №44521517.

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловолом В.О. від 06.11.2014 року стягнено з ДП "Придніпровська залізниця" виконавчий збір у розмірі 1675,64 грн. / а. с. 126 /.

Як вбачається із матеріалів справи державне підприємство звернулося до суду зі скаргою, в якій оскаржує дії державного виконавця щодо прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та пов'язані із цією постановою виконавчі дії.

Вимогами п.7 ч.2 ст.17 ЗУ "Про виконавче провадження", передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Також, згідно роз'яснень, викладених в п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року, №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", - відповідно до статей 28, 41, 89 ЗУ "Про виконавче провадження" при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом п.7 ч. 2 ст.17 ЗУ "Про виконавче провадження" - постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належить до компетенції адміністративних судів.

Аналогічний висновок є і у п.6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства в справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

У зв'язку із вище викладеним, у разі подання такої скарги (зокрема скарги відносно постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та дій пов'язаних з цією постановою) в порядку цивільного судочинства суд, який помилково прийняв скаргу до розгляду, під час судового розгляду цієї скарги має закрити провадження у справі з тих підстави, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з вище наведеного, - суд першої інстанції прийшов до висновку, що провадження за скаргою ДП "Придніпровська залізниця" слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між заявником та державним виконавцем, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки учасників процесу, обставини справи, перевірив доводи заявника і державного виконавця та дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що, в силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, провадження у справі за скаргою ДП "Придніпровська залізниця" слід закрити. Приведені в апеляційній скарзі доводи ДП "Придніпровська залізниця" не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування або зміни ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання та не спростовують висновки суду першої.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" - відхилити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: