Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 317/33/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/778/4614/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року провадження по справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25.11.2014р. по справі за позовом ОСОБА_3 до Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом вже був вирішений спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказане рішення набрало чинності.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Так, законодавством України кожній особі гарантоване право на судовий захист своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно рішення Конституційного Суду України N 9-зп від 25.12.1997р. щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позову. Підставою позову є посилання позивача на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2014р. ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що у період з початку 2009 року по 06.01.2012 року працював сторожем у Мар'ївській сільській раді щоденно, без вихідних, також працював у святкові дні, але за вихідні і святкові дні нарахування заробітної плати йому не проводилося. Позивач зазначав, що йому не була нарахована та виплачена заробітна плата за 330 днів. ОСОБА_3 вважав, що роботодавцем порушені його права та відповідач повинен відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 32 968,13 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. (а.с. 49-51).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відмовлено (а.с. 52-53).

У січні 2015 року ОСОБА_3 знову звернувся до суду з позовом до Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначає, що з початку 2009 року по 06.01.2012 року він працював на посаді сторожа Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Він кожен день працював з 21-00 год. по 05-00 год., але заробітна плата йому нараховувалась за 40 - годинний робочий тиждень, а за вихідні та святкові дні заробітну плату йому не нараховували, тому він вважає, що йому не була нарахована та виплачена заробітна плата за 343 дні. У зв'язку з тим, що заробітна плата йому не була своєчасно виплачена, позивач вважає, що він має право отримати за це компенсацію. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за роботу в неробочі та святкові дні в розмірі 34 265,40 грн., компенсацію за втрату частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну виплати в сумі 4 272,94 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. (а.с. 1-4).

При аналізі позову ОСОБА_3 від 07.04.2014р., рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року та позовної заяви по цій справі колегія суддів дійшла висновку про те, що не всі обставини (підстави) позову по цій справі є тотожними із тими, що наведені у позові від 07.04.2014р. Отже, суд дійшов висновку про закриття провадження, не з'ясувавши повно та всебічно всі підстави позову по справі, що вже розглянута судом, та цієї справи.

Крім того, позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати при поданні позову у квітні 2014р. ОСОБА_3 взагалі не заявляв.

Враховуючи те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції неповно з'ясував у встановленому законом порядку обставини (підстави) позову та зміст всіх позовних вимог, і внаслідок цього дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, то відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду в іншому складі (ч. 1 ст. 21 ЦПК України).

Вимога ОСОБА_3 про постановлення нової ухвали про задоволення позову в повному обсязі суперечать положенням ст.ст. 307, 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 21, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 10 червня 2015 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: