АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Фадєєвій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року,

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Апекс-Банк», у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, яка передана в іпотеку на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Лотуре-Агро» за кредитним договором ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року на підставі договору іпотеки від 28.03.2012 року та договору № 1 від 05.03.2013 року про внесення змін до цього договору, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ІвановимПавлом Юрійовичем і зареєстрований у реєстрі № 236.

Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на квартиру заборгованість за кредитним договором не була безспірною і нотаріусом порушено порядок його вчинення, просив задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 рокуназваний позов задоволено.

Визнано виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, яка передана в іпотеку на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Лотуре-Агро» за кредитним договором ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року на підставі договору іпотеки від 28.03.2012 року та договору № 1 від 05.03.2013року про внесення змін до цього договору, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ІвановимПавлом Юрійовичем і зареєстрований у реєстрі № 236 таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Апекс-Банк»просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «Апекс-Банк» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки надані йому документи не підтверджували факту безспірності заборгованості.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2012 року між ПАТ «Апекс-Банк» та ТОВ «Лотуре-Агро» укладено кредитний договір № ЮКЛ/220312/1.

Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 30 000 000 грн. зі сплатою 23 % річних строком до 20 березня 2013 року.

28 березня 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір.

Предметом договору є: квартира АДРЕСА_1.

Заставна вартість предмета іпотеки становить 14 253 623 грн. і підтверджується звітом про незалежну оцінку ринкової вартості квартири станом на 20.03.2012 року.

Додатковими угодами до кредитного договору та договору іпотеки сторони визначили, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у розмірі 45 000 000 грн. у строк до 03 березня 2014 року, зі сплатою відсотків з 01.06.2012 року у розмірі - 23% або 24%, а з 05.03.2013 року - 25% або 26% річних в залежності від виконання умов договору (а.с. 11, 40-64).

05 березня 2014 року та 06 березня 2014 року на адресу іпотекодавця банком направлено вимогу та вимогу з уточненнями про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 30 днів з дати отримання вимоги.

Вказані вимоги ОСОБА_1 отримав 09.04.2014 року, що підтверджується зворотнім повідомленням ( а.с. 88-89).

Проте, вимога банку виконана не була, й заборгованість за кредитним договором не погашена.

20 травня 2014 року нотаріус вчинив виконавчий напис, яким запропонував звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, яка передана в іпотеку на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Лотуре-Агро» за кредитним договором ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 року на підставі договору іпотеки від 28.03.2012 року та договору № 1 від 05.03.2013 року про внесення змін до цього договору. Строк платежу настав 03.03.2014 року. Строк за який проводиться стягнення заборгованості - з 04.03.2014 року по 20.05.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири позивача, нотаріус пропонував задовольнити вимоги відповідача у загальному розмірі 52 584 198 грн. 63 коп., з яких:

- 44 765 376 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту;

- 3 954 464 грн. 72 коп. - заборгованість за відсотками;

- 1 301 901 грн. 02коп. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 114 733 грн. 65 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків;

- 2 447 723 грн. 24 коп. - штраф за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та користування кредитом та комісій.(а.с. 16).

Постановою державного виконавця 27 травня 2014 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначив, що у зв'язку з невідповідністю розміру заборгованості за кредитним договором у виконавчому написі та надісланій банком вимозі, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню.

З матеріалів справи вбачається, що для вчинення виконавчого написупублічне акціонерне товариство «Апекс-Банк» надало нотаріусу первинні документи банку, які підтверджують достовірну заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно із п. 284 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (з відповідними змінами), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 20 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

Зміст оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 20 травня 2014 року та наявні в справі докази свідчать, що нотаріусу на обґрунтування стягнення на предмет іпотеки були надані документи, передбачені у Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов'язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума заборгованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає.

Вирішуючи спір, суд не урахував вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень.

Як вбачається з матеріалів справи, у письмовій вимозі боржнику банк повідомив останнього про можливість нарахування відсотків та штрафних санкцій ( а.с. 28 ).

Таким чином, збільшена банком, після надіслання письмової вимоги, пеня за прострочення сплати кредиту до 1 301 901 грн. 02 коп., пеня за прострочення сплати відсотків до 114 733 грн. 65 коп., не дає підстави вважати, що суми є спірними. При цьому, заборгованість за відсотками залишилась незмінною - 3 954 464 грн. 72 коп., а заборгованість за кредитом не збільшилась, а зменшилась з 45 000 000 грн. 00 коп. до 44 765 376 грн. 00 коп.

Звернення ПАТ «Апекс-Банк» до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, також не свідчить про безпірність суми, оскільки положення ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку.

Протилежні висновки суду першої інстанції є помилковими.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 листопада 2014 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Апекс-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

ПоліщукН.В.

Справа № 757/24003/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3770/2015

Головуючий у суді першої інстанції: БатринО.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.