Справа № 524/9283/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року, Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Вказує, що є власником 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Співвласником 1/5 частин цього ж житлового будинку є ОСОБА_3, яка також є власником розташованого поряд житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2. Зазначає, що будинок складається з двох ізольованих квартир. В зв'язку з цим є технічно можливим виділити в натурі в її власність, в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості та як окрему одиницю, належні їй 4/5 частини житлового будинку з надвірними (господарськими) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в м.Кременчуці Полтавської області, що перебуває у спільній частковій власності з ОСОБА_3, а саме: ізольовану квартиру № 1 в житловому будинку літ. "Ааа1а2", сарай літ. "Б", літню кухню літ. "В" сарай літ. "в", сарай літ. "Д", льох літ. "Дп", льох літ. "Ип", сарай літ. "З", огорожу № 1.

В позові ОСОБА_2 також вказує, що рішенням судів зобов'язано ОСОБА_3, співвласника 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці Полтавської області та одночасно власника садиби по АДРЕСА_2 - усунути їй перешкоди в користуванні земельної ділянки загальною площею 497 кв.м., що передані їй у приватну власність згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1578 від 19.12.1997 року; зобов'язано ОСОБА_3, співвласника 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та одночасно власника садиби по АДРЕСА_2, - перенести фрагмент паркану зі сторони садиби по АДРЕСА_2 від точок 3-13 до точок 1-2 кадастрового плану за номером НОМЕР_1 на відстань 126 кв.м. (497 - 371) або на довжину з шириною по 11,35 кв.м.; встановлено тверду межу переданої їй у приватну власність земельної ділянки загальною площею 497 кв.м., згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1578 від 19.12.1997 року за визначеними точками 1-13 кадастрового плану за номером НОМЕР_1.

Змінивши позовні вимоги згідно наданого у справі висновку будівельно-технічної експертизи, просить виділити в натурі у її власність, в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості як окрему одиницю, належні їй 4/5 частини житлового будинку з надвірними (господарськими) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області, а саме: квартиру № 1 загальною площею 30,5 кв.м. в житловому будинку літ. "Ааа1а2", сарай літ. "Б", літню кухню літ. "В" сарай літ. "в", сарай літ. "Д", льох літ. "Дп", сарай літ. "З", огорожу № 1; залишити у власності ОСОБА_3- квартиру № 1 загальною площею 13,1 кв.м в житловому будинку літ. "Ааа1а2", льох літ. "Ип", що розташовані по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за зменшення її частки в правовстановлюючій долі в сумі 119 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 перемістити льох літ. "Ип", що розташований по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області, на земельну ділянку, яка знаходиться в її користуванні відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.09.2013 року по справі № 1601/5683/2012; припинити право спільної часткової власності на виділене в натурі в окрему одиницю (в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості) нерухоме майно; визнати за нею право власності на виділене їй в натурі майно як на окремий (самостійний) об'єкт нерухомості та як окрему одиницю, а саме: квартиру № 1 загальною площею 30,5 кв.м., в житловому будинку літ. "Ааа1а2" по АДРЕСА_1, та сарай літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "в", сарай літ. "Д", льох літ. "Дп", сарай літ. "З", огорожу № 1.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники у судове засіданні не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання експерта, вивчивши матеріали справи, висновок судової будівельно-технічної експертизи № ? -15 від 16 січня 2015 року, дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06 липня 1985 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3555, ОСОБА_2 є власником 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ( колишня АДРЕСА_2) в місті Кременчуці Полтавської області. За змістом цього свідоцтва про право на спадщину за заповітом, житловий будинок з надвірними будівлями в цілому складається з житлового будинку літ. А жилою площею 26,4 кв. м., сараїв літ. Б, Д, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Ж, льоху літ. Дп, огорожі №1, розташованих на землі держфонду розміром 621 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2007 року є співвласником 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1578 від 19.12.1997 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1, в м. Кременчуці, площею 497 кв. м.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2013 року, залишеним без змін, у вказаній нижче частині, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2014 року: зобов'язано ОСОБА_3, співвласника 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці Полтавської області та одночасно власника садиби по АДРЕСА_2 - усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні земельної ділянки загальною площею 497 кв.м., що передані їй у приватну власність згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1578 від 19.12.1997 року; зобов'язано ОСОБА_3, співвласника 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та одночасно власника садиби по АДРЕСА_2, - перенести фрагмент паркану зі сторони садиби по АДРЕСА_2 від точок 3-13 до точок 1-2 кадастрового плану за номером НОМЕР_1 на відстань 126 кв.м. (497 - 371) або на довжину з шириною по 11,35 кв.м.; встановлено тверду межу переданої у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 497 кв.м., згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 1578 від 19.12.1997 року за визначеними точками 1-13 кадастрового плану.

По справі судовим експертом ОСОБА_5 проведено будівельно-технічну експертизу № ?-15 від 16 січня 2015 року. Згідно висновків цієї судової будівельно-технічної експертизи: " В дослідницькій частині даного висновку будівельно-технічної експертизи встановлено: є технічно можливим відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі ОСОБА_2 в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості як окрему одиницю належні їй 4/5 частини житлового будинку з надвірними (господарськими) будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 у урахуванням рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.09.2013 року по справі 1601/5683/2012 (№1).

В дослідницькій частині даного висновку судової будівельно-технічної експертизи та додатку № 1 на розгляд суду запропоновано два варіанти виділу в натурі в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості як окрему одиницю ОСОБА_2 - належних їй 4/5 частин житлового будинку з надвірними (господарськими) будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в м.Кременчуці Полтавської області.

На 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що належать на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_2, припадає квартира № 1 в житловому будинку загальною площею 30,5 кв.м., зі складом приміщень, врахованих вимог ДБН В 2.2 -15.2005 та нормативами, встановленими листом Полтавського обласного суду від 03.10.2000 р., щодо норм мінімального виділення при розподілі будинків, зведених до 1992 року, обладнана самостійними системами інженерного забезпечення, придатна до подальшої експлуатації. Вищевказана частина домоволодіння має в складі господарські будівлі та споруди, облаштована окремим входом в зазначену частину домоволодіння, отже являється об'єктом самостійного користування (окремим об'єктом нерухомості).

З розроблених розрахунків, по І варіанту поділу (виділу часток) житлового будинку, господарських будівель і споруд постає, що грошову компенсацію в ринкових цінах необхідно виплатити: ІІ співвласнику на користь І-го співвласника в розмірі 119 грн. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу споруду льоху літ. "Ип" необхідно перемістити на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_3 відповідно до рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.09.2013 року по справі № 1601/5683/2012.

Відповідно до зроблених розрахунків, по ІІ варіанту поділу (виділу часток) житлового будинку, господарських будівель і споруд грошову компенсацію в ринкових цінах необхідно виплатити: І співвласнику на користь ІІ-го співвласника в розмірі 6646 грн. (№3)."

Згідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом ст. 183 ЦК подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення; неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, з подальшими змінами N 13 від 25.12.92 та N 15 від 25.05.98 "Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" (пп. 6,7), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК (1963р.) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК).

За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зі змісту пункту 7 частини 1 статті 18 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів.

Верховний Суд України в постанові від 03.04.2013 року у справі № 6- 12цс13, прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, вказує, що аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), передає співвласнику частку житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень на нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію й зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок".

Виходячи із правового аналізу приведених вище норм, при вирішенні даного спору суд вважає за можливе задовольнити змінені позовні вимоги ОСОБА_2 згідно варіанту № 1 висновку будівельно-технічної експертизи № ?-15 від 16 січня 2015 року судового експерта ОСОБА_5, відповідно до якого частки в спільному майна, що виділяються сторонам, максимально наближені до належних їм ідеальних часток.

Суд враховує, що позивач висловила згоду на отримання грошової компенсації за зменшення її частки в виділеному їй майні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у повернення сплачених судових витрат: судового збору у розмірі 243, 60 грн та витрати, пов'язані із проведенням судової експертизи у сумі 1800 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 183, 186-188, 316, 317, 319, 328, 357, 364 ЦК України, ст.ст. 8, 10,

11, 57 - 60, 158, 179, 185, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 224-228, 233 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Виділити в натурі у ОСОБА_2 власність, в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості як окрему одиницю належні їй 4/5 частини житлового будинку з надвірними (господарськими) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області, а саме: квартиру № 1 загальною площею 30,5 кв.м. в житловому будинку літ. "Ааа1а2", сарай літ. "Б", літню кухню літ. "В" сарай літ. "в", сарай літ. "Д", льох літ. "Дп", сарай літ. "З", огорожу № 1.

Залишити у власності ОСОБА_3 - квартиру № 1 загальною площею 13,1 кв.м в житловому будинку літ. "Ааа1а2", льох літ. "Ип", що розташовані по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за зменшення її частки в правовстановлюючій долі в сумі 119 грн.

Зобов'язати ОСОБА_3 перемістити споруду льоху літ. "Ип", що розташована по АДРЕСА_1 в місті Кременчуці Полтавської області, на земельну ділянку, яка знаходиться в її користуванні відповідно до рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.09.2013 року по справі № 1601/5683/2012.

Припинити право спільної часткової власності на виділене в натурі в окрему одиницю (в окремий (самостійний) об'єкт нерухомості) нерухоме майно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на виділене їй в натурі майно як на окремий (самостійний) об'єкт нерухомості та як окрему одиницю, а саме: квартиру № 1 загальною площею 30,5 кв.м., в житловому будинку літ. "Ааа1а2" по АДРЕСА_1, а також - сарай літ. "Б", літню кухню літ. "В" сарай літ. "в", сарай літ. "Д", льох літ. "Дп", сарай літ. "З", огорожу № 1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у повернення судових витрат, судового збору у сумі 243, 60 грн. та витрати, пов'язані із проведенням судової експертизи у сумі 1800 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: