№ 201/3013/15-ц
провадження 2/201/1488/2015
УХВАЛА

02 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (04210, Україна, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 10 аАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (49027, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, буд. 5 б, кв. 12, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду було подано заяву про забезпечення позову та уточнення до неї, в якій він просить накласти арешт на нежитлове приміщення № 13 (поз. 1-27, І) загальною площею 369,2 м2, в тому числі літ. МС мансардний поверх; літ а13 ганок в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах літ. А1 -3, А2 -3, а-3, а1-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Червона, 3, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року, оскільки відповідач ухиляється від повернення суми боргу, яка є значною та відповідач під час розгляду справи судом матиме змогу переоформити, продати належне йому майно чи інше, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в звязку з чим накласти арешт на нежитлове приміщення № 13 (поз. 1-27, І) загальною площею 369,2 м2, в тому числі літ. МС мансардний поверх; літ а13 ганок в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах літ. А1 -3, А2 -3, а-3, а1-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Червона, 3, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та між сторонами виник майновий спір з приводу стягнення суми боргу, що є значною (2 954 000 грн.), отже зважаючи на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, та враховуючи розмір заявлених позовних вимог, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову буде співмірним та є доцільним, обґрунтованим, а також існують всі підстави вважати, що відповідачем може бути відчужене зазначене майно на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна, а тому з урахуванням вище викладеного в разі невжиття заходів забезпечення позову зазначений відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна, що йому належить, на користь інших осіб, тобто дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що йому належать, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову вживаються судом до розгляду справи по суті, тобто мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. ч. 1, 9, 10 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення № 13 (поз. 1-27, І) загальною площею 369,2 м2, в тому числі літ. МС мансардний поверх; літ а13 ганок в житловому будинку літ. А-3 та прибудовах літ. А1 -3, А2 -3, а-3, а1-2 за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Червона, 3, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2012 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 02 березня 2015 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк