УХВАЛА

іменем України

"09" жовтня 2015 р. cуддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства. Свої вимоги мотивував тим, що з лютого 2014 року позивач та ОСОБА_3 знаходилися у близьких стосунках, з вересня 2014 року - у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_3 знаходилась у шлюбі з відповідачем. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Від фактичних шлюбних відносин у позивача та ОСОБА_3 народилася дитина. Відповідач відмовляється написати заяву про те, що він не є батьком, нічим не мотивуючи. У відповідності до журналу реєстрації новонароджених у пологовому будинку №6 батьком зазначено позивача. Тому змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, щоб зареєструвати новонародженого сина на своє прізвище, ім'я по батькові. Просить суд встановити факт визнання батьківства, а саме визнати батьком новонародженої дитини позивача.

Ухвалою судді від 25 серпня 2015 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж п'ять днів з дня отримання заявником ухвали, оскільки встановлена її невідповідність вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Згідно положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред"явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ст.118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де позовна заява реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що є спір про батьківство дитини. Тому необхідно уточнити прізвище,ім"я та по бат ькові дитини та зазначити, чим це підтверджується. Також необхідно визначитися з правовим статусом ОСОБА_3, яка зазначена у заяві як зацікавлена особа на стороні позивача.

Згідно ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01 липня 2010 року № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону № 2398-VI, органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398-VI визначено, що компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до якої відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Тому необхідно зазначити в якості третіх осіб по справі відділ реєстрації актів цивільного стану, відділ опіки та піклування.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

З урахуванням наведеного необхідно уточнити позовні вимоги.

Відповідно до п.9 вищезазначеної Постанови резолютивна частина рішення повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У зв'язку з наведеним в позовній заяві необхідно уточнити зазначені відомості.

Згідно ч.4 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У зв'язку наведеним позивачу необхідно привести свої вимоги до відповідності з вимогами ст.ст.118, 119 ЦПК України та звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно з вимогами ст.120 ЦПК України до позовної заяви додаються копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У відповідності зі ст.127 ЦПК виклик відповідача, третьої особи ведеться одночасно з врученням копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, третьої особи - копії позовної заяви.

Тому позивачу необхідно надати копії документів, що додаються до позовної заяви відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Копію ухвалу суду від 25 серпня 2015 року представником позивачем було отримано 01 вересня 2015 року, про що свідчить розписка про отримання копії ухвали суду.

Станом на 09 жовтня 2015 року позивачем не усунули недоліки, що викладені в ухвалі суду від 25 серпня 2015 року.

Згідно ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, не виконає вимоги визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 ЦПК України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства, вважати такою, що не подана та повернути завникам.

Повернути ОСОБА_1:

- сплачений 14 серпня 2015 року судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок, що були сплачені в ПАТ «Приватбанк» відповідно до квитанції на розрахунковий рахунок 0005, МФО 820019, код 38012871, на користь УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. Є. Арапіна