РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 384/433/15-ц

№пр. 2/384/92/2015

25 вересня 2015 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Галицького В.В.,

зі секретарем Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині, посилаючись на те, що разом із своєю бабусею ОСОБА_4 представник позивача проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2013 року внаслідок ряду хвороб бабуся перебувала в безпомічному стані і потребувала постійного стороннього догляду. З часу настання хвороб бабусі та по день її смерті - 09.12.2014 року представник позивача доглядала за нею, готувала їжу, прала одяг, лікувала і т.ін.. Відповідач ОСОБА_3 протягом останніх восьми років, в тому числі і під час хвороби своєї матері, коли вона перебувала в безпорадному стані, взагалі жодного разу її не відвідував, ухилявся від надання їй допомоги і не давав грошей на придбання ліків.

09.12.2014 року бабуся позивача померла, проте за життя, 11.04.2012 року склала заповіт, згідно з яким належну їй на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії КР №020077 земельну ділянку №626 площею 5,99 га., розташовану на території Добрянської сільської ради, заповіла сину представника позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Поховання бабусі здійснювала представник позивача за свій рахунок. Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку. Оскільки відповідач по справі є інвалідом 3 групи, він має право на спадкування незалежно від змісту заповіту, на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Протягом встановленого піврічного строку для прийняття спадщини відповідач звернувся до Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про прийняття спадщини на ? частки зазначеного в заповіті майна. Оскільки відповідач фактично не піклувався про свою матір, не спілкувався з нею, та не надавав будь-якої допомоги, представник позивача вважає що розмір обовязкової частки відповідача повинен бути зменшений. Представник позивача просить суд зменшити розмір обовязкової частки у спадщині відповідача до 1/8 частини земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Просить розглянути справу у його відсутність.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні, показали, що відповідач був у селі 3-4 роки назад на зустрічі однокласників. Повідомили що наскільки їм відомо відповідач матір не відвідував та не доглядав. Зазначили що відповідач є інвалідом 3-ї групи та хворіє на цукровий діабет.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, показала, що відповідач є однокласник її чоловіка, хворіє на цукровий діабет. Зазначила що відповідач не доглядав свою матір.

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 198340 виданого виконавчим комітетом Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 09.12.2014 року (а.с. 42), ОСОБА_4 померла 09.12.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на її майно.

Згідно свідоцтва про народження серія І-ОЛ №125189 від 04.04.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 46), матірю позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1.

У відповідності до копії довідки Добрянської сільської ради №755 від 08.06.2015 року (а.с. 44), представник позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з дня народження зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею з 1982 року проживає та була зареєстрована по день смерті її бабуся ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (померла 09.12.2014 року), за якою догляд здійснювала її онука ОСОБА_1.

Відповідно до копії довідки Добрянської сільської ради №2346 від 09.12.2014 року (а.с. 45), представник позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с. Добрянка, Вільшанського району, Кіровоградської області поховала громадянку ОСОБА_4 за власний рахунок.

Відповідно до заповіту від 11.04.2012 року (а.с. 41), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем земельної ділянки площею 5,99 га., кадастровий номер :02:000:0626, яка належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, померлої 09.12.2014 року, та він після смерті останньої разом із позивачем звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4. Крім того, факт родинних відносин між відповідачем та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 07.09.1955 року (а.с. 89).

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно довідки МСЕК серія ЧЕР № 012502 від 14.11.2009 року (а.с. 61), відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, є інвалідом ІІІ групи, безстроково.

Відповідно до довідки № 617 від 18.09.2015 року центральної районної лікарні м. Золотоноша Черкаської області (а.с. 62), ОСОБА_3 з березня 1999 року знаходиться на обліку у лікаря ендокринолога з приводу: Д-з: Цукровий діабет тип 1. Хворий постійно приймає інсулін. Постійно потребує амбулаторного та стаціонарного лікування.

Матеріальний стан відповідача підтверджується довідкою УПФУ в Золотоніському районі Черкаської області № 6817/02 від 16.09.2015 року (а.с. 60), відповідно до якої відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду як пенсіонер по інвалідності з 14.06.1999 року і одержує пенсію в розмірі 1049 грн..

Таким чином судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, отримує мінімальну пенсію, хворіє, потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування, проживає в іншій області та у звязку із матеріальним становищем не мав змоги здійснювати догляд за матірю або надавати їй допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Також представником позивача не надано суду доказів того, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві та мав можливість її надавати. Адже ухиляння особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги (ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу) полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, тобто ухиляння характеризується умисною формою вини.

Між тим, сам представник позивача в позовній заяві (а.с. 1) і в судовому засіданні визнала, що вона доглядала спадкодавця.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 також підтвердили, що представник позивача доглядала ОСОБА_4. Отже потреби в тому, щоб надавав допомогу матері ще і відповідач не було.

У письмових запереченнях відповідач пояснив, що після смерті батька, між ним та його матірю була домовленість, що у звязку із станом його здоровя, він не має змоги їй допомагати, а тому відмовляється від своєї частки у спадщині після смерті батька. Також домовились, що у спадок від матері відповідачу залишиться одна земельна ділянка, на що мати погодилась.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, що його поведінка характеризується умисною формою вини.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 10, 11, 66, 213-215, 218 ЦПК України, ст.1241 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Вільшанський районний суд). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: