Справа № 2/593/369/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Рекшинської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її діда ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді будинковолодіння, що в АДРЕСА_1, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю вищезазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 її позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник Рекшинської сільської ради Бережанського району у судове засідання не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивачки та взявши до уваги письмову заяву відповідача і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки дід позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного йому майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що дід позивачки ОСОБА_3 постійно разом із своєю дружиною ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_1, і вони були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм обом на праві спільної сумісної власності належало по 1/2 його частині.

Цей факт підтверджується показами представника позивачки; свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, що було 3 травня 1989 року видане виконкомом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області; довідкою за № 736, виданою 30 червня 2015 року Рекшинською сільською радою; інформаційною довідкою за № 103 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 16 липня 2015року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи за № 154.

Із свідоцтв про смерть видно, що дід позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а його дружина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Пояснення представника позивачки також свідчать про те, що дід позивачки після смерті своєї дружини ОСОБА_4, як єдиний спадкоємець за законом, вступив в управління спадковим майном, так як залишився проживати у будинковолодінні, у якому проживав разом із спадкодавицею до її смерті, тобто він прийняв спадщину, хоч офіційно не переоформив її на себе. Крім цього, дід позивачки на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та, склавши заповіт, все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповів своїй внучці ОСОБА_2. Позивачка, як єдиний спадкоємець після смерті свого діда, своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк звернулася в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе.

Вищевказаний факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні заповітом, складеним 23 серпня 2013 року ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, з якого видно, що спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном та все належне йому майно, у тому числі житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів своїй позивачці ОСОБА_2; заявою, поданою позивачкою 23 червня 2015 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті її діда; письмовими повідомленнями Бережанської держнотконтори за № 882/01-16 і № 881/01-16 від 12 серпня 2015 року та постановою нотаріальної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що дід позивачки ОСОБА_3 після смерті своєї дружини, як єдиний спадкоємець останньої, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв належну їй спадщину -1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та, являючись вже власником цілого будинковолодіння, склав заповіт на користь позивачки, а остання не мала можливості переоформити цю спадщину на себе через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння, а так як остання фактично прийняла спадщину, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її діда ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.