Справа № 184/1695/15-ц
Номер провадження 2/184/578/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування нею.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідачка - ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 03.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського нотаріального округу Дніпропетровської області Куликом О.П., р/номер 2418. Право власності позивача на вказану квартиру зареєстровано КП «МБТІ» м. Нікополь, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Тобто ще у 2002 році КП «МБТІ» м. Нікополь була здійснена державна реєстрація про перехід права власності на моє ім'я на вказану квартиру. Відповідачка є колишнім співвласником вказаної квартири, яка раніше належала на праві власності їй, її батькам на її сестрі внаслідок приватизації квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе 17.07.1993 року.

На час нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі - продажу квартира вже була вільна від її колишніх власників та від їх речей. Відповідачка на той час вже проживала в м. Одеса і від її імені діяла її матір на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Усі інші співвласники квартири на час нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі - продажу вже були зняти з реєстрації в цій квартирі, залишалася бути зареєстрованою в ній тільки відповідачка, яка на той час фактично вже змінила своє місце проживання.

Відповідно до п. 5 змісту укладеного між сторонами договору купівлі - продажу від 03.10.2002 року відповідачі одержали грошові кошти за квартиру повністю ще до підписання вказаного договору. ОСОБА_4, яка діяла на підставі доручення, виданого відповідачкою, пообіцяла позивачу вирішити питання відносно зняття ОСОБА_2 з реєстрації в цій квартирі протягом найближчого часу. ОСОБА_1 з цим погодився і не наполягав на тому, щоб ОСОБА_2 була знята з реєстрації ще до нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Однак, як виявилося пізніше, вона так і не виконала своєї обіцянки і відповідачка до сих пір залишається бути зареєстрованою в квартирі позивача, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 03.10.2002 року, довідкою МКП «ЖЕО» № 7303 від 10.07.2015 року, актом МКП «ЖЕО» від 14.07.2015 року.

Сам факт реєстрації відповідачки в квартирі позивача порушує його права як її власника та це створює для нього відповідні незручності, які обмежують його права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, позивач не може з цієї підстави отримати субсидію на житлово-комунальні послуги поки в ній зареєстрована відповідачка. ОСОБА_1 звернувся до відділу з призначення субсидій Орджонікідзевського управління соцзахисту населення та отримав відповідь, що потрібно зазначати у заяві дохід усіх осіб, зареєстрованих у квартирі. Після чого він звернувся за довідкою про склад осіб, зареєстрованих у квартирі і побачив, що відповідачка до сих пір не знята з реєстрації в його квартирі. Крім того, державна виконавча служба може накласти арешт на майно позивача, що знаходиться в його квартирі наслідок боргів відповідачки, постійне місце проживання якої до сих пір зареєстровано в його квартирі.

Відповідно до Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування ті розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, - під час розгляду позові про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником т попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла т членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попередиш власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власник таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення прав власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно» зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить в вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За змістом ч. 1 ст. 1-6 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідачка вже не є співвласником моїй квартирі, вона передала мені усі свої права власності на квартиру на підставі нотаріально посвідченого доручення та договору купівлі -продажу. Вона не проживає в моїй квартирі та не користується нею вже більше 13 років.

Відповідно до ст. 3 Закону України № від «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.

ВСУ в «Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначив наступне: «Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах Верховного суду України № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі».

Тому позивачу потрібно усунути перешкоди в користуванні своєю квартирою шляхом позбавлення відповідачки права користування нею, що є підставою для подальшого зняття її з реєстрації у його квартирі. В зв'язку з чим він і змушений звернутися до суду з цим позовом.

Нормами ст. 1, 3 ЩІК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства насамперед є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має і право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою.

Керуючись ст. ст. 317, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 - 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш