Справа № 159/2784/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Луньова Т.М.
Провадження № 22-ц/773/1293/15 Категорія: 59 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю пр-ка позивача ОСОБА_1,

пр-ка відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23 червня 2015 року позов в даній справі задоволено.

Зобовязано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 недобудованим житловим приміщенням будинком № 81 по вул.Вишневецького у м.Ковелі Волинської області.

Зобовязано ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 доступ до усіх приміщень зазначеного будинку та передати ОСОБА_3 дублікат ключів від вхідних дверей до будинку та дублікат ключів до хвіртки від огорожі подвіря вказаного будинку.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Вважає, що судом допущено неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить недобудований житловий будинок № 81 по вул.Вишневецького у м.Ковелі Волинської області (матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва цього будинку), ступінь готовності якого до експлуатації становить 95%, у тому числі житлового будинку 98%, гаража 64%, огорожі та воріт з хвірткою 100% і відповідач чинить перешкоди позивачу у доступі до своєї власності та користуванні нею, у звязку з чим позовні вимоги щодо зобовязання відповідача усунути ці перешкоди та надати дублікати ключів від вхідних дверей будинку та до хвіртки від огорожі подвір'я вказаного будинку підлягають до задоволення.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено, що недобудований житловий будинок № 81 по вул.Вишневецького в м.Ковелі Волинської області (матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва цього будинку), ступінь будівельної готовності якого становить 95%, у тому числі житлового будинку 98%, гаража 64%, огорожі та воріт з хвірткою 100%, належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності (а.с.5-7, 11-13).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач не має можливості користуватися своєю власністю, оскільки з 2009 року в будинку не проживає та не має ключів ні від будинку, ні від хвіртки огорожі цього будинку, а відповідач вільного доступу до належного їй майна не надає.

Враховуючи наведене, з урахуванням вимог ст.ст.319, 321, 369 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що допущені відповідачем перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, підлягають усуненню.

Покликання апелянта на те, що усуненню підлягають лише ті перешкоди, які чиняться, а він жодних перешкод позивачу у користуванні майном не чинив і не чинить не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються мотивацією самого ж відповідача у поданій суду заяві про перегляд заочного рішення, у пункті 2 якої він ствердив, що з 2009 року проживає у спірному будинку зі своєю сім'єю, у якому знаходяться їх особисті речі, цінності та інше майно, позивач у ньому не проживає з цього ж часу та будь-які її речі відсутні. Згоди на користування будинком не досягнуто, порядок користування не встановлено, частки не виділено. Позивач для нього є чужою людиною, а тому немає підстав для її доступу до приміщень, у яких знаходяться його особисті речі та речі його сім'ї (а.с.45-47).

Сумніви апелянта щодо того, на підставі яких доказів судом встановлено наявність дверей у недобудованому будинку та наявність хвіртки від огорожі подвіря вказаного будинку не заслуговують на увагу, оскільки не спростовані протилежним, хоча ст.60 ЦПК України зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних заперечень, а також належних та допустимих доказів про відсутність дверей у недобудованому будинку та відсутність хвіртки від огорожі подвіря вказаного будинку або ж щодо тієї обставини, що двері і хвіртка не зачиняються ключами відповідач не подав.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами правильно визначив правовідносини між сторонами і застосував норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді