АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/294/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2253/2015 Головуючий в І інстанції: Рябцева М.С.
Категорія: 27 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 01 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Шуліки Аліни Володимирівни, діючої в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 11 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "ПриватБанк" звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.05.2006 року в розмірі 17538,74, яка складається з: 3931,70грн. заборгованості за кредитом; 12295,67грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 500,00грн. штрафу (фіксована частина); 811,37грн. штрафу (процентна складова). Також просив стягнути судові витрати.

Позов з урахуванням уточненої позовної заяви обґрунтований тим, що відповідно до кредитного договору №б/н від 15.05.2006 року, між банком та відповідачем, банк надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 36% річних на суму залишку заборгованості (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір. Відповідач порушує зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом, процентами. Станом на 30 листопада 2014 року відповідач має заборгованість на загальну суму 17538,74, яка складається з: 3931,70грн. заборгованості за кредитом; 12295,67грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 500,00грн. штрафу (фіксована частина); 811,37грн. штрафу (процентна складова). 25.07.2011 року з відповідача вже стягнуто заборгованість, однак рішення суду виконано лише в 2013 році. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10930,96грн., яка складається з: 9934,25грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 500,00грн. штрафу (фіксована частина) та 496,71грн. штрафу (процентна складова).

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 11 червня 2015 рокув задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказав, що суд не звернув увагу на те, що після ухвалення рішення суду від 25.07.2011 року кредитний договір не був розірваний, а тому правовідносини сторін не припинилися і є правомірним нарахування відсотків. Правомірність же нарахування відсотків підтверджується ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 ЦК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

15.05.2006 року ОСОБА_3 звернувся до ЗАТ "ПриватБанк" (після зміни найменування - ПАТ "ПриватБанк") з заявою, в якій просив надати йому кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000грн.; процентна ставка - 3% на місяць, строк дії кредитного договору дорівнює дії карти, порядок погашення заборгованості - щомісячний платіж в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с.11).

Відповідно п.1.1 Умов і Правил надання банківських послуг вказана заява, підписана клієнтом разом з пам'яткою клієнта та умовами правил надання банківських послуг і Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг (а.с.12).

Згідно п.3.1.1, 3.1.3 Правил користування платіжною карткою строк дії карти вказаний на лицьовому боці картки (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня, вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (а.с.16 зворот).

В силу п.9.12 Умов і Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.16).

За п.5.4. вказаних Умов та Правил: строк погашення за кредитом проводиться щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на картці (у полі MONTH).

З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що відповідач має заборгованість перед банком за вказаним кредитним договором станом на 30 листопада 2014 року на загальну суму 17538,74, яка складається з: 3931,70грн. заборгованості за кредитом; 12295,67грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 500,00грн. штрафу (фіксована частина); 811,37грн. штрафу (процентна складова). (а.с.5-10).

В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що рішенням Суворовського районного суду від 25.07.2011 року з відповідача стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором, однак рішення виконано лише в 2013 році.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, зокрема, що борг за цим кредитом згідно рішенню суду він погасив у 2013 році.

За копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2011 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-2632/11, виданим 25.11.2011 року Суворовський райсудом, сума боргу вказана в розмірі 7047,99грн. (а.с.28).

З розпоряджень про перерахування грошових коштів, платіжних доручень та листа Управління ПФУ в Херсонській області від 19.02.2013 року вбачається, що за період з 2012 року по 31.01.2013 року вся сума боргу в розмірі 7792,79грн. з відповідача стягнута, залишок складає 0,00 (а.с.29-38).

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2013 року на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" зазначене виконавче провадження закінчено (а.с.39).

Отже, вказане судове рішення виконано ще у 2013 році.

Кредитний договір, укладений між сторонами, зокрема заява позичальника, не містить в собі умов, згідно з якими позивач має право на отримання відсотків за користування кредитними коштами і після ухвалення рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а також після спливу строку дії кредитного договору, а саме - до повного погашення заборгованості. Цей договір містить чіткі умови: процентна ставка - 3% на місяць, строк дії кредитного договору дорівнює дії карти, порядок погашення заборгованості - щомісячний платіж в розмірі 7% від суми заборгованості.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсотки, комісія та неустойка нараховуються тільки в період дії угоди, а після закінчення її дії кредитор має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на те, що після ухвалення рішення суду від 25.07.2011 року кредитний договір не був розірваний і є правомірним нарахування відсотків за ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 ЦК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам закону та встановленим обставинам.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, діючої в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 11 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: