Справа № 396/279/15-ц
Провадження № 2/396/200/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 10 листопада 2014 року позивач передав відповідачу гроші в сумі 6000 гривень. При цьому відповідачем було написано розписку, в якій він зазначив, що поверне кошти до 15 січня 2015 року. Однак до цього часу гроші відповідач не повернув, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 6000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та суду пояснив, що відповідачу дав дозвіл на обробітку городу його трактором МТЗ-80, але останній на ньому керуючи, перевернувся та заподіяв шкоду в розмірі 6000 грн. у зв'язку з чим і було написано розписку та просить стягнути на його користь борг по розписці.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог так як він не позичав кошти, а розписка була написана під тиском та у зв'язку з наданням згоди позивачем на обробіток його городу трактором на якому він в позивача працював, але не справився з керуванням та перекинувся, тому був змушений примусово написати боргову розписку, так як йому всі погрожували, але гроші не брав. З розміром шкоди не погоджується так як вважає повинен бути висновок експерта про розмір заподіяної шкоди і про те що він не мав права керувати трактором позивачу було добре відомо, але він його наймав на роботу та добровільно дав трактора в користування для обробітку власного городу.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні посвідчив, що йому добре відомо, що ОСОБА_2 працював у позивача на тракторі та допустив перекидання трактора, тому щоб не було угона останній навписав розписку про позику грошей.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року між сторонами укладено договір позики в простій письмовій формі у вигляді розписки. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідач взяв в борг 6 тисяч гривень, зобов'язався повернути борг до 15 січня 2015 року, однак до цього часу гроші не повернув.

Розписка про отримання грошей була предметом огляду в судовому засіданні, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

У відповідності з п. 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом із показів сторін та свідка ОСОБА_3 встановлено обставини, які підтвердили, що за позикою сторони мали намір укласти інший договір у зв'язку із заподіянням шкоди.

Відповідач не заперечив, що розписка написана ним власноручно, але під примусом позивача та працівників міліції.

Наявність оригінала розписки у позивача свідчить про невиконання боржником зазначеного зобов'язання.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Обов'язок доведення тієї обставини, що ця сума не бралася боржником чи є меншою, чи не передавалися лежить на відповідачеві.

Однак, як повідомив позивач в судовому засіданні, грошей в сумі 6000 гривень він відповідачу ОСОБА_2 не передавав та розписка була написана у зв'язку із заподіянням шкоди, в результаті перекидання відповідача на тракторі, який він дав останньому для обробітку городу та який на ньому в сезон працював у нього.

Зважаючи на той факт, що позивач ОСОБА_1 не передавав гроші відповідачу ОСОБА_2, відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є неукладеним, а тому не встановлює для сторін взаємних прав та обов'язків.

Враховуючи, що судом встановлено про безгрошів'я боргової розписки та під борговою розпискою сторони мали підтвердити заподіяння шкоди в результаті перекидання трактора МТЗ-80, який був добровільно наданий відповідачу у тимчасове користування, зазначені обставини суд вважає є підставами для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором позики, а тому позовні вимоги позивача до відповідача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та стягненню 6000 гривень за борговою розпискою від 10.11.2014 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 243.60 грн. не компенсуються у зв'язку з відмовою в позовних вимогах.(а.с.2).

.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 208, 213 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 10.11.2014 року в розмірі 6000 гривень та судових витрат в розмірі 243.60 гривень відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: О. А. Гарбуз