№2/263/2988/2015
№263/9456/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 18 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого відповідачка зобов'язалась довічно повністю утримувати ОСОБА_1, надаючи необхідне харчування, одяг, побутові послуги, забезпечувати надійний догляд та необхідну допомогу, у свою чергу позивач передав у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 18 червня 1992 року, реєстр №5-2037, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 18.06.1992 року, реєстр №35316. На сьогоднішній день відповідачка проживає в місті Москва Російської Федерації, умови договору нею не виконуються. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_2 від 18 вересня 2007 року.

Позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, згодна на розірвання договору довічного утримання, укладеного із позивачем 18.09.2007 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору довічного утримання (догляду), укладеного 18 вересня 2007 року та посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., ОСОБА_1 (Відчужувач) передав у власність квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (Набувачу). Відповідно до п.5 зазначеного Договору, ОСОБА_2 зобов'язалась довічно утримувати ОСОБА_1, надаючи необхідне харчування, одяг, побутові послуги, забезпечувати надійний догляд та необхідну допомогу, а у разі виникнення потреби надавати Відчужувачеві інші види матеріального забезпечення та догляду, а у разі виникнення питань, не передбачених цим Договором, спір щодо них має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Відповідно до п.14 Договору, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ від 21.09.2007 року, вказана квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 18.09.2007 року, посвідченого нотаріально.

Згідно ч.1 ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією зі сторін інша сторона має право частково або у повному обсязі відмовитись від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, у зв'язку з визнанням відповідачкою позову, у судовому засіданні встановлено, що вона не виконує обов'язків, передбачених договором довічного утримання, а отже не спроможна захистити права та інтереси ОСОБА_1, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, внаслідок чого договір довічного утримання від 18.09.2007 року, укладений між сторонами, підлягає розірванню.

У відповідності до ст.755, ст.756 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем зобов'язань по договору, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано та має право вимагати його повернення. У цьому випадку зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України при розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Оскільки судом встановлені підстави для розірвання договору довічного утримання, то квартира АДРЕСА_1 підлягає поверненню у власність ОСОБА_1.

На підставі ст. ст. 610-611, 615, 651, 653, 749, 755, 756 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 18 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М. та зареєстрованого у реєстрі за №8-2818.

Привести сторони в первісний стан.

Поновити право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,3кв.м., у тому числі житловою площею 14,7кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя В.О. Ковтуненко