У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, підігріву питної води,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, підігріву питної води.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року, позов Концерну «Міські теплові мережі» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, підігріву питної води за період з 1 вересня 2011 року до 31 грудня 2014 року у розмірі 1 761 грн 03 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» та стягуючи з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, підігріву питної води за період з 1 вересня 2011 року до 31 грудня 2014 року в сумі 1 761 грн 03 коп., суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідачі зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1, отримували від позивача вказані послуги, проте оплату таких послуг проводили не в повному обсязі.

При цьому суд зазначав, що вартість вказаних послуг (тобто, тарифи) затверджені рішеннями виконавчого комітету Запорізькі міської ради № 327 від

28 липня 2008 року, № 39 від 31 січня 2011 року, № 465 від 14 грудня 2012 року, які є чинними, та не оспорювалися відповідачами у встановленому законом порядку. Розмір нарахувань за спожиті відповідачами послуги не суперечить викладеному у Методиці нарахування вартості централізованого опалення (а.с.

15-16, 53-54).

Відмовляючи у застосуванні строків позовної давності до заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що строк позовної давності було перервано судовим наказом від

31 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості за надані послуги, який ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2014 року було скасовано.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, підігріву питної води.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк