Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/546/15-ц
Провадження № 2/670/172/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 рокусмт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

прокурора Брезіцької М.Л.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом прокурора Віньковецького району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації про накладення заборони на відчуження майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що батьком неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 являється відповідач, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Віньковецького районного суду від 28 березня 2012 року у відповідача відібрано неповнолітнього ОСОБА_2 та влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізки».

Рішенням Віньковецького районного суду від 03.07.2014 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, стягнуто аліменти із ОСОБА_4 у розмірі 150 (сто пятдесят) гривень та з ОСОБА_1 у розмірі 50 (пятдесят) гривень, починаючи з 20 березня 2014 року, на утримання дитини - ОСОБА_2, який перебуває у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини.

Однак вказаним рішенням суду питання щодо накладення заборони на відчуження житла дитини не вирішено, при тому, що у власності відповідача ОСОБА_1 знаходиться квартира в АДРЕСА_1. У звязку з цим прокурор просив вирішити дане питання в судовому порядку.

У судовому засіданні прокурор Брезіцька М.Л. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просила задовольнити і накласти заборону на відчуження квартири з метою захисту прав неповнолітнього ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов прокурора визнав повністю. Погодився на накладення заборони на відчуження квартири в АДРЕСА_1, пояснивши, що з матірю дитини, тобто ОСОБА_4, вони домовились ще раніше, що дана квартира буде належати їхньому сину ОСОБА_5. Крім того, пояснив, що він постійно проживає у с. Рубань, а квартира в с. Осламів пустує.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в суд не з`явився.

Заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням Віньковецького районного суду від 28 березня 2012 року у відповідача було відібрано неповнолітнього сина ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав, а рішенням Віньковецького районного суду від 03 липня 2014 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який перебуває у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини.

Відповідно до ст. 52 Конституції України утримання та виховання дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які в наслідок смерті батьків, позбавлення батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

В силу статті 248 Сімейного кодексу України дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 167 цього кодексу дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього.

Аналогічна норма закріплена також в ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

У відповідності з ч. 4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Однак при розгляді судом справи про позбавлення батьківських прав питання про заборону на відчуження належного батькам житла не вирішувалося.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується договором купівлі продажу квартири від 11.10.2001 року, інформацією КП «Бюро технічної інвентаризації» від 24.06.2015 року № 2-1101, що власником квартири в АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

Таким чином, з метою захисту прав малолітнього ОСОБА_2 суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, і де раніше він проживав, позбавлений на теперішній час батьківського піклування, до досягнення ним повноліття.

В силу приписів ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 248 СК України, ст. 71 ЖК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Верховною радою України 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Накласти заборону на відчуження майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до досягнення повноліття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова