Справа № 305/1473/15-ц
Провадження по справі 2-о/305/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за заявою ОСОБА_1, що діє по угоді в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Рахівська Державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє по угоді в інтересах ОСОБА_2, звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що після смерті батьків її довірителя, ОСОБА_2, який помер 21 січня 2001 року, залишилося як спадкове майно, житловий будинок №69 (с/н 473) в с. Костилівка Рахівського району Закарпатської області. За життя, його мати вчинила заповітне розпорядження, за яким все своє майно, а також належний їй будинок з прилеглими до нього прибудовами, що знаходиться в с.Костилівка 473, Рахівського району Закарпатської області, заповіла ОСОБА_2. З метою отримання правовстановлюючих документів, заявник, як спадкоємець за заповітом звернувся до Рахівської ДНК з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі таких йому було відмовлено у зв"язку з наявними розбіжностями у написанні прізвища як спадкодавця так і його. На час звернення до суду з даною заявою заповіт є дійсним, не скасованим та є зареєстрованим у спадковому реєстрі. Так, згідно свідоцтва про народження позивач значиться як ОСОБА_3, разом з тим, заповіт від 10.12.1984 року складений на користь ОСОБА_4 від імені спадкодавця ОСОБА_5, а в свідоцтві про одруження батьків прізвища батьків значаться Лелье. Заявник вважає, що посадова особа, яка засвідчувала заповіт, внесла у нього відомості зі слів заповідача, які фактично відрізняються від дійсних анкетних даних. Встановлення вказаного юридичного факту дасть позивачу можливість у подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначені розбіжності в документах мають суттєве значення для вирішення питання щодо реалізації його спадкових прав, а в інший спосіб ніж через рішення суду про встановлення юридичного факту не являється можливим, з причин зазначених вище. На підставі наведеного просила встановити юридичний факт, згідно якого заповіт зареєстрований в реєстрі за №89 складений в с. Костилівка, 10 грудня 1984 року від імені ОСОБА_5, за яким на випадок смерті ОСОБА_5, все своє майно, а також належний їй житловий будинок з прилеглими до нього прибудовами, що знаходиться в с. Костилівка, 473 Рахівського району Закарпатської області заповіла громадянину ОСОБА_4, складений в користь заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак остання надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовільнити.

Представник Рахівської ДНК в судове засідання не з`явився, однак завідуюча Рахівської ДНК, ОСОБА_6 надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі їхнього представника. Заявлені вимоги визнають.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що 21 січня 2001 року, померла громадянка ОСОБА_7, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 048170 від 22.01.2001 року.

За життя ОСОБА_7 вчинила заповітне розпорядження, за яким все своє майно, а також належний їй будинок з прилеглими до нього прибудовами, що знаходиться в с.Костилівка 473, Рахівського району Закарпатської області, заповіла ОСОБА_2.

Однак, як вбачається з самого заповіту, спадкоємця майна померлого, зазначено помилково як "Лєлє Іван Іванович", що на даний час унеможливлює оформлення ним своїх спадкових прав, через наявні розбіжності у прізвищі спадкоємця.

Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про встановлення юридичного факту, - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно свідоцтва про народження заявника серії ІІ-ЯР № 203264, виданого 19.06.1958 року, заявник значиться, як ОСОБА_3. Натомість у паспорті громадянина України серії ВР 160317, виданого Рахівським РВ УМВСУ в Закарпатській області 20.10.2004 року, заявник значиться як ОСОБА_2.

Так, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження ,місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В даному випадку, заявник просить встановити належність йому саме документа, який є правовстановлюючим для оформлення своїх майнових прав - отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У відповідності до п.6 "Порядку скасування чи зміни заповіту" Глави ІІІ "Посвідчення заповіту, внесення змін до нього та скасування" розділу ІІ "Порядку вчинення окремих нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02. 2012 року, порядок внесення змін до заповіту, який визначений законодавцем, не передбачає внесення до нього змін без відповідної волі заповідача.

Отже, враховуючи, що на час звернення до суду, спадкодавець ОСОБА_7, померла, вирішення даного питання у позасудовому порядку не являється можливим, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 212, 213, 223, 234, 235, 256, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, згідно якого заповіт зареєстрований в реєстрі за №89 складений в с. Костилівка, 10 грудня 1984 року від імені ОСОБА_5, за яким на випадок смерті ОСОБА_5, все своє майно, а також належний їй житловий будинок з прилеглими до нього прибудовами, що знаходиться в с. Костилівка, 473 Рахівського району Закарпатської області заповіла громадянину ОСОБА_4, складений в користь заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.