Справа № 161/7607/15-ц
Провадження № 2/161/2672/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

за участю секретаря Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2011 року на нерегульованому перехресті вул. Рівненська пр. Відродження в м. Луцьку мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено належний йому автомобіль марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2, належить ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, а ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, та здійснював перевезення пасажирів на маршрутному таксі, що підтверджується копією трудового договору від 25.11.2011 року та копією дорожнього листа № 19550 від 01.12.2011 року.

Розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача відповідно до звіту № 2011/1429 про оцінку транспортного засобу OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 66 548,89 грн.

Оскільки відповідальність ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/2057010 від 28.01.2011 року, ліміт відповідальності 50 000 грн. застраховано у ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» - за відшкодуванням матеріального збитку в межах ліміту позивач звернувся до страховика.

Однак, жодної відповіді на сьогоднішній день від ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» позивач не отримав. Згодом позивач дізнався, що страхова компанія ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» перебуває в стані припинення.

З урахуванням положень п. 20.3 ст. 20 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ліквідаційної комісії, з вимогою щодо виплати належного йому страхового відшкодування за договором страхування АА/2057010 від 28.01.2011 року, однак також не отримав жодної відповіді.

30.10.2014 року позивач звернувся до МТСБУ з заявою про сплату страхового відшкодування, яку було отримано МТСБУ 04.11.2014 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, але будь-яких дій з боку відповідача, щодо виплати суми страхового відшкодування, не проводилось.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, щодо постановлення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.12.2011 року на нерегульованому перехресті вул. Рівненська пр. Відродження в м. Луцьку мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на нерегульованому перехресті вул. Рівненська пр. Відродження в м. Луцьку, виконуючи поворот ліворуч не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с. 10).

Відповідно до звіту № 2011/1429 про оцінку транспортного засобу OPEL ASTRA реєстраційний номер НОМЕР_1 розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю становить 66 548,89 грн. (а.с.12-13).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2, належить ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, а ОСОБА_2 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД, та здійснював перевезення пасажирів на маршрутному таксі, що підтверджується копією трудового договору від 25.11.2011 року та копією дорожнього листа № 19550 від 01.12.2011 року. (а.с. 15-16)

Відповідальність ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/2057010 від 28.01.2011 року, ліміт відповідальності 50 000 грн. застраховано у ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» (а.с.17).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія», але страховою компанією будь-яких дій щодо визначення суми страхового відшкодування та виплати суми страхового відшкодування не проводилось.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 11 листопада 2013 року у справі №5011-46/12625-2012 ЗАТ «Українська екологічна страхова компанія» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Судом встановлено, що зурахуванням положень п. 20.3 ст. 20 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії, з вимогою щодо виплати належного йому страхового відшкодування за договором страхування АА/2057010 від 28.01.2011 року, однак також не отримав жодної відповіді.

Відповідно до п. 20.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обовязки по договорах обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обовязки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обовязків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

30.10.2014 року позивач звернувся до МТСБУ з заявою про сплату страхового відшкодування, яку було отримано МТСБУ 04.11.2014 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, але будь-яких дій з боку відповідача, щодо виплати суми страхового відшкодування, не проводилось.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди є вмотивованими та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути судові витрати в користь позивача

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.11, 22,23,979,1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_1 50 000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Моторного (транспортного) бюро України на користь ОСОБА_1 500 (пятсот) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь