Справа №442/4716/15-ц
Провадження №2/442/1662/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Коваля Р.Г.,

з участю секретаря: Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 10.03.1994 року у відділі ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 130.

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, у зв'язку з тим, що між ними постійно виникали сварки через побутові дрібниці та різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вона втратила до відповідача почуття поваги та любові. На даний час вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. Через несумісність характерів та різне бачення життєвих проблем вони не змогли створити міцної сім'ї. Вона твердо переконана, що їх шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 10.03.1994 року у відділі ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 130, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 10.03.1994 року.

Беззаперечно встановлено той факт, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, позивач твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде та примирення між ними неможливе.

Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст., ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.03.1994 року у відділі ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 130.

Після розірвання шлюбу за позивачем залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити відділу РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя: Р.Г. Коваль