АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1224/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівБондаренка С. І. , Храпка В. Д.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до СТОВ «Колос» про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, недоотриманої орендної плати за 2013 рік з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, пені та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із вказаним позовом.

У ході розгляду справи у суді першої інстанції 06 квітня 2015 року позивачі подали до суду заяву про забезпечення доказів, мотивуючи її тим, що після закінчення строку дії договорів оренди СТОВ «Колос» використовував земельні ділянки з 25 грудня 2013 року до 08 жовтня 2014 року без жодних правових підстав, оскільки втратило право «землекористувача» та не являлося землекористувачем ні за законом, ні за договором, а тому таке використання земельних ділянок було самовільним. Обставини самовільного зайняття земельних ділянок відповідачем, у силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, встановлені рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2014 року, яке переглядалося у апеляційному та касаційному порядках та було залишено в силі.

Заявники зазначили, що в цьому ж рішенні суду вказано, що належним доказом підтвердження розміру заподіяної шкоди самовільним зайняттям земельної ділянки слід вважати розрахунок, проведений територіальними органами Держсільгоспінспекції за спеціальною Метоодикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, затвердженої постановою КМУ від 25 липня 2007 року № 963.

Подання належних доказів особисто позивачами є неможливим, оскільки керівництво Держсільгоспінспекції України в Черкаській області ігнорує їх звернення з цього приводу, в зв'язку із чим позивачі просили суд зобов'язати Держсільгоспінспекцію України в Черкаській області розрахувати розмір шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельних ділянок ОСОБА_6, ОСОБА_7 СТОВ Агрофірмою «Колос» в період з 25 грудня 2013 року по 08 жовтня 2014 року.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2015 року у задоволені заяви позивачів про забезпечення доказів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, вказуючи, що вона перешкоджає подальшому розгляду справи, є необгрунтованою та незаконною, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою залучити до справи у якості третьої особи Держсільгоспінспекцію України в Черкаській області та доручити їй проведення розрахунку шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 СТОВ Агрофірмою «Колос».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вважав, що обраний позивачами спосіб забезпечення доказу є таким, що суперечить законодавству, яке регулює діяльність Держсільгоспінспекції України в Черкаській області. Судом вказано, що процедура визначення Держсільгоспінспекцією України в Черкаській області шкоди, завданої власникам земельних ділянок визначена Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 лютого 2013 року № 132, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 року за № 412/22944. Цим порядком не передбачено проведення розрахунку збитків, нанесених порушенням законодавства на вимогу суду, в зв'язку з чим суд вважав що доручити державному органу вчинити дії всупереч існуючого порядку неможливо.

Проте, судом всупереч діючим нормам земельного законодавства, не звернуто увагу на існування передбаченого чинним законодавством порядку визначення розміру та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі те землекористувачам.

Так, відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284). У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у непридатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Зі змісту п. 2 вказаного Порядку вбачається, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад…Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до п. 4.11. Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 № 770, Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку.

У силу положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Процесуальним законодавством України надана можливість особі, яка бере участь у справі і у якої є складнощі із поданням доказів чи подання потрібних доказів для особи є неможливим, вона має право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. (ст. 133 ЦПК України), а суд сприяє справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою захисту прав фізичних осіб. (ст. 1 ЦПК України)

Виходячи з вищевказаних норм діючого законодавства та існування особливого порядку визначення розміру та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі на підставі тільки конкретних доказів, зокрема акту комісії по визначенню таких збитків, віднесення до повноважень Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області як є територіального органу Державної інспекції сільського господарства України визначення розміру шкоди, колегія суддів не погоджується із висновком районного суду щодо неможливості доручення судом державному органу вчинити дії щодо визначення розміру шкоди, оскільки він не грунтується на вимогах закону, в зв'язку із чим ухвала суду у відповідності до вимог ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції шляхом вирішення питання про забезпечення доказів за заявою позивачів.

Керуючись ст. 307, 311, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2015 року скасувати.

Матеріали справи направити до Драбівського районного суду Черкаської області для вирішення питання про забезпечення доказів.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :