УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі :

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Руху», третя особа - СК «Едем» про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПП «РІА «Ліка-С» про поділ майна.

Під час розгляду справи - 25.07.2003 року ухвалою суду було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2; на квартиру АДРЕСА_1; на літній будинок в АДРЕСА_3, на автомобіль «Мазда 323»державний номер НОМЕР_1, які належали на праві власності ОСОБА_2, а також на майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 і в квартирі АДРЕСА_1.

08.02.2006 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.06.2016 року тауУхвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.02.2008 року за результатом розгляду справи в касаційному порядку, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2006 року залишено без змін.

26.08.2015 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2003 року, мотивована тим, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2006 року з 27.06.2006 року набрало законної сили.

Зазначеним рішенням ОСОБА_1 визнано власником 1/3 квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року частково скасовані заходи забезпечення позову, а саме - знято арешт з 1/3 частини цієї квартири.

Проте, рішенням від 26.06.2015 року (№22406646) державний реєстратор відмовив заявникові у реєстрації його права власності на 1/3 частину квартиру, також, відмовив у знятті арешту з 1/3 частини квартири, зазначивши, що згідно ухвали суду під арештом перебуває квартира ціла.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте, від представника заявника надійшла письмова заява про розгляд заяви у його відсутність та підтримання заяви з зазначених підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2003 року ухвалою суду було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; літній будинок в АДРЕСА_3, автомобіль «Мазда 323»державний номер НОМЕР_1, які належали на праві власності ОСОБА_2, а також на майно, яке знаходиться в в квартирі АДРЕСА_2 та в квартирі АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 72).

08.02.2006 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (том 2 а.с. 287-313).

Зокрема, зазначеним рішенням ОСОБА_1 виділено в натурі та визнано за ним право особистої приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 313).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.06.2006 року та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.02.2008 року за результатом розгляду справи в касаційному порядку, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2006 року залишено без змін (том 3 а.с. 73-85, 115, 116).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2006 року набрала законної сили 27.06.2006 року.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року частково скасовані заходи забезпечення позову, а саме - знято арешт з 1/3 частини цієї квартири (том 3 а.с. 125).

Рішенням від 26.06.2015 року (№22406646) державний реєстратор відмовив у зняті арешту квартири, оскільки під арештом перебуває ціла квартира (том 3 а.с. 155).

Оскільки необхідності у забезпеченні позову немає, рішення суду, ухвалене у даній справі, набрало законної сили, заява про скасування заходів забезпечення позову, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 154, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2003 року, - а саме скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а учасниками, які не брали участь в судовому засіданні - протягом 5 днів з дня отримання її копії. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги на ухвалу у встановлені строки, ухвала набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Суддя: