Справа №589/3618/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1854/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про позбавлення права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Вказана квартира є однокімнатною, жилою площею 14,1 кв.м. та загальною площею 30,6 кв.м. Договір у витратах на утримання будинку і прибудинкової території укладений 05 травня 1995 року між ОСОБА_3 та ЖКК АТ «Шостхимбуд». У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У 2007 році шлюб між сторонами по справі було розірвано. Відповідно до акту директора ПП «Івушка Шостка» ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі з січня 2013 року. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2011 року ОСОБА_4 та її син ОСОБА_4 вселені в спірну квартиру, а ОСОБА_3 зобовязано не чинити перешкоди у користуванні квартирою та надати ключ від спірної квартири, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, рішення суду про відмову в позові ОСОБА_3 залишено в силі. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено з задоволенні позову про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом. Згідно листа ПП «Івушка Шостка» ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2011 року. Згідно листа КП ПВО «Енергія» квартира АДРЕСА_3 приватизована ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 серпня 2013 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за комунальні послуги в сумі 1 347 грн. 81 коп.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків щодо поважності причин тимчасової відсутності відповідачки у спірній квартирі у звязку із тим, що позивач перешкоджає їй користуватись спірною квартирою є необґрунтованими. ОСОБА_3 не було надано доказів про те, що він не перешкоджає колишній дружині користуватись спірною квартирою.

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_4 відмовляється сплачувати за наданні комунальні послуги не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка мешкає в іншій квартирі не є підставою для позбавлення ОСОБА_4 права на спірне житло.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що про те, що як тільки він звертається до суду з позовом про позбавлення відповідачки права користування квартирою, вона одразу звертається з фіктивними заявами до міліції про перешкоджання їй у користування вказаною квартирою є безпідставними та не підтверджені матеріалами справи.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При ухваленні рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд обґрунтовано брав до уваги рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2011 року про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 121 в буд. 4А по вул. Прорізна в м. Шостка, а ОСОБА_4 та ОСОБА_4 вселено у вказану квартиру та зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою та надавши ключ від вказаної квартири. Також, при ухваленні рішення було взято до уваги неодноразові звернення відповідачки до органів міліції.

Всі ствердження апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: