Справа № 282/867/15
Провадження № 2/282/271/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді І.І.Замеги

при секретарі судових засідань Г.М.Войтович

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до Стрижівської сільської ради про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванківці Любарського району Житомирської області у віці 65 років помер її батько ОСОБА_4

У відповідності з чинним цивільним законодавством вона являється спадкоємицею майна померлого серед якого є будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1, який він разом із дружиною ОСОБА_5, збудував під час шлюбу. Зазначена будівля по завершенні будівництва у 1973 році було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 в погосподарській книзі № 9 за 1977-1979 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було.

Згідно з рішення Стрижівської сільської ради від 2.02.1996 року, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства спадкодавцю були передані у приватну власність земельні ділянки загальним орієнтовним розміром 0.25 га., та 0.01 га.

За даними органу місцевого самоврядування, дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому, зважаючи на вищезазначені обставини позивач просять суд постановити рішення про визнання за нею в порядку спадкування за законом по смерті її батька ОСОБА_4, право власності на садибу АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_2, у попередньому судовому засіданні позов підтримав повністю.

Представник Стрижівської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні.

Вислухавши представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_6, свідоцтво серії НОМЕР_2. Її батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

03 грудня 1988 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, свідоцтво серії НОМЕР_3. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка.

Згідно довідки виконавчого комітету Стрижівської сільської ради Любарського району № 82 від 08.05.2015 року, ОСОБА_4, з 1973 року проживав у власному будинку АДРЕСА_1, який він разом із ОСОБА_5, збудували під час перебування у шлюбі. По завершенню будівництва будинок було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 у по господарській книзі № 9 за 1977-1979 роки. Будинок до самочинно збудованих не відноситься.

Як вбачається із виписки з рішення Стрижівської сільської ради від 28.02.1996 року, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_8 було передано у приватну власність земельні ділянки розміром 0,25 га, та 0.01 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Стрижівка Любарського району Житомирської області помер ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_4, актовий запис № 49.

Відповідно до висновку експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/724-а від 06 серпня 2015 року, запис імені по батькові «ОСОБА_8», «ОСОБА_8», «ОСОБА_8» у документах є ідентичними.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 за матеріалами Стрижівської сільської ради рахувався за померлим ОСОБА_4, а позивачка є спадкоємицею майна померлого за законом, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130 ч.4, 174 ч.4, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, року, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємицею - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванківці Любарського району Житомирської області право власності на садибу АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.І.Замега