Провадження № 2/522/8081/15
У Х В А Л А

Іменем України

„26 серпня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі, а також заяву представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна обєктом спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до змісту позовної заяви просив встановити факт спільного сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 29.10.1997 року до грудня 2012 року й визнати об'єктом праві спільної сумісної власності таке майно ? частину квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_3 12.08.2015 року подала до канцелярії суду клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що спір з цього приводу, про той самий предмет спору вже вирішений судом у іншій справі.

Представник позивача ОСОБА_4 18.08.2015 року подав до канцелярії суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заявленого клопотання про закриття провадження підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, про поважні причини такої неявки суд не повідомили, їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаних клопотань.

Заслухавши сторону відповідача, дослідивши матеріали справи, клопотання, суд вважає за необхідне у задоволенні вимог обох клопотань відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.

Щодо клопотання про закриття провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з позовних вимог поданої позовної заяви, предметом позову є встановлення факту проживання сторін в якості однієї сімї з 1997 року до 2012 рік та визнання обєктом права спільної сумісної власності спірну, на думку позивача, ? частину квартири АДРЕСА_1.

При цьому, як вбачається з рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2014 року по справі № 522/24819/13, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 мав своїм предметом визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 30.12.2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6, за реєстровим №11862; поділу спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнання 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках; визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2; визнання за ОСОБА_1 права користування квартирою №48 у будинку №1 по вул. Сегедській в м. Одесі. Зазначений позов в іншому провадженні заявлено з інших правових підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що предмети вказаних позовів різняться між собою, не існує повного співпадіння складу учасників по справі й предмету позову.

При цьому, суд критично ставиться до обґрунтування клопотання представника відповідача щодо того, що під час іншого провадження питання з приводу вирішення позовних вимог у цій справі вже досліджувались судом, оскільки такі обставини та вимоги не мали статусу окремих позовних вимог та не розглядалися судом у якості таких, а отже не можуть бути підставами для закриття провадження у цій справі.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог клопотання про закриття провадження у цій справі.

Щодо клопотання про забезпечення позову.

Представником позивача ОСОБА_4, подано до канцелярії суду 18.08.2015 року клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Проте, позивачем не надано жодних доказів щодо можливого ухилення від виконання зобовязань відповідачем у разі задоволення вимог позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Додатково, суд звернув увагу на те, що накладення арешту можливе виключно за умови доведеності факту належності майна відповідачу на праві власності.

Проте позивачем не надано належних документів, що б підтверджували належність ОСОБА_2, станом на день звернення до суду з вказаним позовом, квартири АДРЕСА_4 на праві власності, на яку позивач просить накласти арешт.

За таких обставин клопотання позивача про забезпечення позову суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином суд зобовязаний відмовити у задоволенні клопотань обох сторін з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись ст. 151-153, п. 2 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3, поданого до канцелярії суду 12.08.2015 року, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна обєктом спільної сумісної власності відмовити.

Заяву представника позивача ОСОБА_4, подану до канцелярії суду 18.08.2015 року, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру залишити без задоволення.

Ухвала в частині вирішення питання про відмову в закритті провадження у справі апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, в частині вирішення питання про відмову у закритті провадження включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

В решті вирішених питань апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. Погрібний

26.08.2015