АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/1779/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1747/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Баса О.Г., Матковської Л.О.,

при секретарі - Кошельнику В.М.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ганнопільської сільської ради Славутського району, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

22 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 10 жовтня 2010 року ОСОБА_4 склав заповіт на його ім'я, який був посвідчений секретарем Мирутинської сільської ради Славутського району і зареєстрований в реєстрі за № 35. До складу спадкового майна увійшла земельна частка (пай), що розташована на території Ганнопільської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець помер. На день відкриття спадщини з ним проживали син ОСОБА_3 та мати ОСОБА_6, яка пізніше померла.

Зазначає, що інших спадкоємців, окрім нього немає. Згідно з повідомленням державного нотаріуса Славутської державної нотаріальної контори № 1337/01-16 від 24 вересня 2014 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

У встановлений законом строк спадщину він не прийняв. Стверджує, що такий був пропущений з поважних причин. Так, він не знав про смерть спадкодавця, оскільки проживає в іншому селі та не являється родичем останнього. Лише в березні 2013 року дізнався від голови Ганнопільської сільської ради Славутського району про те, що ОСОБА_4 помер. Вказане стало перепоною для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

А тому, просив суд, визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви до Славутської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глинники Славутського району.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Зеленська В.І. Провадження № 22-ц/792/1747/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 59

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Не згідний із висновком суду про те, що зазначена ним причина пропуску строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність щодо моменту її відкриття, є неповажною.

Суд першої інстанції не врахував, що головою Ганнопільської сільської ради, яка є відповідачем по справі, було подано заяву про визнання позову, а згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Окрім того, враховуючи визнання позову відповідачем та відсутність порушення прав та інтересів інших осіб внаслідок такого визнання, він підлягає задоволенню відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На думку апелянта, суд не врахував роз'яснень постанови пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року та лист Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено та ці обставини оспорені не були, що ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 1,10 га, що розташована на території Ганнопільської сільської ради. 10 жовтня 2010 року останній склав заповіт на вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_2, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Мирутинської сільської ради Славутського району і зареєстрований в реєстрі за № 35. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На день смерті з ним разом проживали: син - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Зазначене підтверджується даними: Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1; заповіту від 10 жовтня 2010 року; свідоцтва про смерть ОСОБА_4; довідки № 363 від 1 березня 2013 року, виданої виконкомом Ганнопільської сільської ради Славутського району; свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с. 9, 8, 4, 6, 5).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, що підтверджується повідомленням Славутської державної нотаріальної контори № 1337/01-16 від 24 вересня 2014 року (а.с. 10).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

У справі, яка переглядається, спадкоємець своєчасно спадщину не прийняв через те, що не знав про смерть спадкодавця ОСОБА_4, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість застосування до даних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а отже, вмотивовано відмовив у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що необізнаність про наявність спадкового майна є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки така необізнаність не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Що стосується твердження апелянта про те, що суд, відмовляючи у позові, порушив ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки і сільська рада, і ОСОБА_3 визнали позов, то такі також не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з вищевикладеного, Ганнопільська сільська рада Славутського району не є власником спадкового майна, отже визнання нею позову взагалі не має правового значення. Що стосується сина спадкодавця - відповідача ОСОБА_3, який фактично прийняв спадщину, та визнав позов, то він не позбавлений можливості дати письмову згоду у нотаріуса на її прийняття позивачем (ч. 2 ст. 1272 ЦК України).

Отже, у суду не було підстав для застосування ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки таке суперечило б закону.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б простували висновки суду першої інстанції та вплинули на законність судового рішення.

Судом першої інстанції дотримані вимоги процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування його рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявленого позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова