Справа №642/4259/14
№2/642/86/15
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

9 лютого 2015 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, УДАІ ГУМВС України в Харківській області, Акціонерне товариство « ОТП Банк» про визнання частки в спільній сумісній власності та визнання права власності та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити, що частка померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частину. Визначити, що 1/2 частина автомобіля марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Визнати за нею,ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. . Свою вимогу позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4. Спадкоємцями першої черги після її смерті є вона, її донька та її чоловік - ОСОБА_2, відповідач по справі. Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Дев»ятої Харківської державної нотаріальної контори Бочарніковою Г.Є. від 10.08.1996 р., зареєстровано в реєстрі за № 1-4461, спадкоємцем всього належного майна ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1. На момент смерті ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належало майно: автомобіль ЗАЗ Daevoo sens Т13110 2005 року випуску, держ.номер НОМЕР_2, автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4, квартира за адресою: АДРЕСА_3 та квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_2, чоловіка ОСОБА_4. Зазначене майно було придбано у період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 25.04.1991 р.. У встановлений законом строк, позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. І на теперішній час позивачем було отримано свідоцтво на спадщину на наступне майно: ? частину автомобіля ЗАЗ Daevoo sens Т13110 2005 року випуску, держ. номер НОМЕР_2, та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_3. Та приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 213/02-31 від 08.05.2014 р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно: ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена відмова була мотивована тим, що для здійснення нотаріальних дій необхідний певний пакет документів, а саме: оригінал свідоцтва реєстрації транспортного засобу за померлою та документи , що підтверджують право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру. Однак, дані документи перебувають у відповідача ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представником позивача була надана уточнена позовна заява. Відповідно до якої реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції було виключено з третіх осіб та в якості третьої особи було залучено Акціонерне товариство « ОТП Банк» в іншій частині позовні вимоги залишись без змін.

В свою чергу відповідачем ОСОБА_2 було надано зустрічну позовну заяву, відповідної до якої він просить визнати за ним, ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на автомобіль марки автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4. Обґрунтовуючи тим, що з 25.04.1991 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. І після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є він та донька ОСОБА_4- ОСОБА_1 Квартира АДРЕСА_1 була придбана ним за особисті кошти, які йому були подаровані на підставі договору дарування б/н від 07.08.2000 р., що був укладений між ТОВ «ДДД Сервіс» та ним, в серпні 2000 року, в той час коли фактичні шлюбні відносини із дружиною ОСОБА_4 були припинені і йому необхідно було вирішувати питання про житло, так як він виїхав з квартири де вони мешкали разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_3..У зв'язку з даруванням йому грошових коштів, останні є його особистою власністю, а тому оскільки зазначені грошові кошти були витрачені ним на придбання житла, то і вказане житло не є майном, нажитим подружжям, оскільки виходячи із приписів Цивільного кодексу УРСР 1963 року є його особистою власністю. Стосовно даного автомобіля зазначив, що дійсно 13.06.2007 року між ПАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 16000,00 доларів США, що станом на дату укладання договору за офіційним курсом НБУ складало 80800 грн.00 коп.. відповідно до договору поруки № SR-703/027/2007 від 13.06.2007 року він був поручителем за виконання ОСОБА_4 цього грошового зобов'язання. Відповідно до договору купівлі - продажу автомобіля № 1590/05/2007 від 21.05.2013 року вартість автомобіля марки автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4,який вони придбали складає 135484 грн.00 коп.. На той час ними було вирішено зареєструвати даний автомобіль за ОСОБА_4, так як на його ім.»я вже був зареєстрований автомобіль. При цьому різницю для придбання вказаного автомобіля в сумі 10828,50 доларів США ним була надана з особистих коштів, отримані ним з грошового вкладу та частину йому надали його батьки. Крім того, в подальшому кредитні кошти отримані ОСОБА_4 ним були сплачені ПАТ « ОТП Банк» самостійно, про що свідчить наявність у нього оригіналів квитанцій про сплату за кредитом. З цього , на його думку випливає, що зазначений автомобіль належить йому, так як він був куплений для нього і ні хто крім нього ним не користувався.

В судовому засіданні позивач та представник позивача первісним позов підтримали в повному обсязі. Пояснення надали аналогічно обставинам викладеним в позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечували в повному обсязі. Посилаючись на те, що твердження відповідача ОСОБА_2 стосовно того, що він та ОСОБА_4 в 2000 році фактично припинили свої шлюбні відносини, не правдиві. Так як в 2000 році позивач ОСОБА_1 одружувалась і ОСОБА_2 був присутній на її весіллі разом з ОСОБА_4 За весь час їх шлюбу фактичних припинень шлюбних відносин взагалі не було. Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 вона придбали разом. В даній квартирі хоча постійно і не мешкали, однак періодично залишались. Стосовно, автомобіля, зазначили, що дійсно частина коштів на придбання зазначеного автомобіля була взята в кредит, який був оформлений на ОСОБА_4, даний автомобіль придбався для потреб сім»ї і ОСОБА_4 також ним керувала. Кредитні кошти повертались з сімейних коштів. Також позивач ОСОБА_1 вказувала, що взагалі в їх сім»ї усі кошти були спільними і при придбанні будь-якої речі дане питання обговорювалось ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно. У зв'язку з чим і вважає усе майно їх спільною власністю.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з»явились. Проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені в зустрічному позові. Зустрічну позовну заяву підтримали в повному обсязі. Пояснення надали аналогічно обставинам викладеним ними в зустрічному позову.

Представник третьої особи УДАІ ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не з»явився. Однак надав до суду відзив відповідно до якого слухання справи просив провести в відсутність представника, стосовно позовних вимог покладався на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 та представник третьої особи ПАТ « ОТП Банк» в судове засідання не з»явились. Про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає можливим заслухати справу в їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перевіривши матеріали справ, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились 25.04.1991 р..

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_4 є матір'ю - ОСОБА_1.

07.10.2000 році ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_9 та після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка і стала ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтво про одруження серії НОМЕР_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8.

В судовому засіданні встановлено, що до моменту смерті ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На момент смерті ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належало майно: автомобіль ЗАЗ Daevoo sens Т13110 2005 року випуску, держ.номер НОМЕР_2, автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4, квартира за адресою: АДРЕСА_3 та квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім.»я ОСОБА_2.

Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Дев»ятої Харківської державної нотаріальної контори Бочарніковою Г.Є. від 10.08.1996 р., зареєстровано в реєстрі за № 1-4461, усе належне майно ОСОБА_4 заповідала своїй доньці ОСОБА_1, позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина і відповідно до вимог ст. .1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя,який його пережив.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк, передбачений вимогами ст.1270 ЦК України протягом 6-ти місяців від дня відкриття спадщини подала заява про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

Після чого, позивачем ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину на майно: ? частину автомобіля ЗАЗ Daevoo sens Т13110 2005 року випуску, держ.номер НОМЕР_2, та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_3.

Крім того, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 213/02-31 від 08.05.2014 р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно: ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з не наданням зі сторони спадкоємця право установчих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач посилались на той факт, що квартира АДРЕСА_1 була придбана відповідачем ОСОБА_2 в період фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_4 і за власні кошти, які були ним отримані на підставі договору дарування від 07.08.2000 року, що був укладений між ним та ТОВ « ДДД Сервіс» покупки житла для особистого мешкання.

З договору дарування від 07.08.200 року вбачається, що ТОВ « ДДД Сервіс», яке діє на підставі статуту в особі директора Зуб Е.В. подарувало ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 9980 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказував на те, що ТОВ « ДДТ Сервіс» це підприємство в якому він працював та був його засновником. Крім нього було ще два засновника. Дана квартира була придбана для потреб підприємства і для його особистого мешкання.

Однак, суд ставиться критично до даних пояснень, так як до даного договору не додано протокол зборів засновників даного підприємства про виділ даної суми коштів, та не надана квитанція про отримання цих коштів від ТОВ « ДДД Сервіс». Крім того, з договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.08.2000 року укладеного між ОСОБА_11,ОСОБА_12 та ОСОБА_2 не вбачається, що при укладанні даного договору відповідач ОСОБА_2 діяв в інтересах ТОВ « ДДД Сервіс».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позиція відповідача ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, так як надана ксерокопія договору дарування, має не чітко виражену печатку, відсутній протокол зборів засновників ТОВ « ДДД Сервіс», про обговорення питання оформлення та надання дозволу усіх засновників на укладання даного договору, та відсутнє платіжне доручення на отримання зазначеної суми. Також не надано інших доказів, які б підтвердили факт припинення фактичних шлюбних відносин між відповідачем та ОСОБА_4.

Крім того, в показах відповідача ОСОБА_2 суд вбачає розбіжності, так як в тексті зустрічного позову відповідачем ОСОБА_2 зазначено, що спірна квартира ним була придбана оскільки на той момент йому не було де жити, у зв'язку з тим, що він пішов від ОСОБА_4 і з квартири за адресою: АДРЕСА_3 і був вимушений жити у батьків. При цьому, даючи пояснення в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що вказану квартиру він купував для офісу по своєму бізнесу.

В свою чергу, допитані в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що сім»ю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знали давно і з моменту їх одруження з 1991 року вони завжди мешкали разом, будь-якого фактичного припинення шлюбних відносин між ними не було.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вимогами ст. 57 СК України особистою зазначається, що приватною власністю дружини, чоловіка є:1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто та інше.

Однак, суд не вбачає підстав для застосування норм ст. 57 СК України до моменту придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 за договором дарування грошей, так як умовами даного договору укладеного мід ТОВ « ДДД Сервіс» засновником якого був відповідач ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_2 не внесено посилання, що дані гроші даруються для придбання квартири. Інших доказів, що саме за дані кошти зазначена квартира була придбана відповідачем ОСОБА_2 не надано, як і не підтверджена дійсність даного договору дарування.

Відповідно до кредитного договору від 13.06.2007 року укладеного між ПАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_4, остання отримала в кредит грошові кошти в розмірі 16000,00 доларів США, що станом на дату укладання договору за офіційним курсом НБУ складало 80800 грн.00 коп.. відповідно до договору поруки № SR-703/027/2007 від 13.06.2007 року ОСОБА_2 був поручителем за виконання ОСОБА_4 цього грошового зобов'язання.

Згідно до договору купівлі - продажу автомобіля № 1590/05/2007 від 21.05.2013 року вартість автомобіля марки автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4, складає 135484 грн.00 коп.. Даний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час кредит сплачено в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що повернення кредитних коштів по вказаному кредитному договору ним було здійснено самостійно. Також, посилався на той факт, що при придбанні вказаного автомобіля ним було надано другу частину коштів з своїх особистих коштів.

Однак, суд ставиться критично до даних пояснень, так як основою майнових відносин подружжя є положення про те, що пожитки, набуті подружжям за час шлюбу, належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Положення ч. 2 ст. 61 СК України та ч. 3 цієї самої статті встановлено, що в разі укладення одним із подружжя договору в інтересах сім'ї, гроші й інше майно, а також гонорари й виграші, одержані за цим договором, є об'єктами права спільної сумісної власності обох партнерів. При цьому для застосування законного правового режиму врегулювання відносин подружжя стосовно їх майна не потрібно кожен раз волевиявлення кожного із подружжя.

Крім того, суд не приймає до уваги пояснення відповідача ОСОБА_2 в частині того, що даний автомобіль ним використовувався особисто, у зв'язку з тим, що існування факту права спільної сумісної власності подружжя є щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем.

Стосовно пояснень сторін відносно факту водійського посвідчення на ім.»я ОСОБА_4, суд вважає, що дана обставина не є істотною для вирішення питання по вказаному автомобілю, так як автомобіль TOYOTA AURIS 2007 року випуску, державний знак НОМЕР_4 купувався в період перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в шлюбі для потреб сім»ї.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення частки померлої ОСОБА_4 на ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, так як дане майно було придбано подружжям в період зареєстрованого шлюбу. Позиція відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла.

В свою чергу, на підставах вищевикладених, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству.

Вимогами ст. 1226 ЦК України, передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділ в натурі.

Таким чином, суд враховуючи те, що ОСОБА_4, відповідно до заповіту від 10.08.1996 року, усе належне їй майно на момент смерті було заповідано ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею право власності на ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1. підлягають задоволенню, так як дані вимоги є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні.

Також, в силу ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.328, 392,1226, 1216, 1258,1261, 1268,1270,1296, 1299 ЦК України , ст.ст. 57, 60,61, 70 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, УДАІ ГУМВС України в Харківській області, Акціонерне товариство « ОТП Банк» про визнання частки в спільній сумісній власності та визнання права власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частину.

Визначити, що 1/2 частина автомобіля марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 та 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля марки TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідет. код НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 365 грн. 40 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити частково .

Визнати з ОСОБА_2 ( ідет. код. НОМЕР_3) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1

Визнати з ОСОБА_2 ( ідет. код. НОМЕР_3) право власності на ? частину автомобіля TOYOTA AURIS 2007 року випуску, чорного кольору, легковий комбі - В, номер кузова НОМЕР_1, державний знак НОМЕР_4.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко