Справа № 530/1332/15-ц
Номер провадження 2/530/645/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Дігтяр М.І., при секретарі Бедюх Н.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, визнання права власності на автомобіль та звільнення автомобіля з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати укладений 22.09.2011 року договір купівлі - продажу автомобіля, марки ВАЗ 21093 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску таким, що відбувся, визнати за ним право власності на придбаний ним автомобіль а також звільнити з-під арешту вищевказаний автомобіль.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Співвідповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явивсь, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в 2011 році позивачем в співвідповідача по справі ОСОБА_4 був придбаний легковий автомобіль, що підтверджується відповідною розпискою від 22.09.2011 року, наданою ОСОБА_4, згідно з якої ОСОБА_4 (паспорт серії КН № 341773, вид. Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області від 26.02.1997 року), житель ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав від позивача, ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, грошові кошти в сумі 24500 грн. (двадцять чотири тисячі пятсот гривень) за автомобіль марки ВАЗ 21093 сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску.

При передачі коштів за автомобіль, ОСОБА_4 попередив позивача, що даний автомобіль він продає за довіреністю на розпорядження та експлуатацію зазначеного автомобіля, наданої йому власником автомобіля ОСОБА_3, тож сам автомобіль і досі зареєстрований на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію на даний автомобіль.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Також судом встановлено, що разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 передав позивачеві також довіреність від 30.08.2007 року, посвідчену в місті Зіньків нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області, згідно з якої відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уповноважував ОСОБА_4 представляти його інтереси перед третіми особами з питань експлуатації та розпорядження автомобілем марки ВАЗ 21093, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі Y9L2109302L006705, XTA0281. Дана довіреність видана 30 серпня 2007 року, строком на пять років і дійсна до 30 серпня 2012 року. Тобто даною довіреністю підтверджується права ОСОБА_4 на розпорядження автомобілем від імені ОСОБА_3, у тому числі і на його продаж іншим особам. Отже між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля у простій письмовій формі.

Після придбання даного автомобіля у 2011 році, позивач забрав його до себе та став ним користуватися у своїх цілях, вважав його своєю власністю, купував запасні частини, проводив ремонти. Також позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 з проханням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля для того щоб зняти авто з обліку та перереєструвати його на своє ім'я, на що відповідач постійно просив почекати з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу автомобіля посилаючись на занятість, а останнім часом взагалі повідомляв, що у зв'язку із сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем у нього немає можливості нотаріально укласти договір для подальшого переоформлення права власності на автомобіль на ім'я позивача.

Зі слів представника позивача, позивач не в змозі самостійно нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, що перешкоджає подальшій перереєстрації придбаного ним автомобіля на своє імя.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Факт того, позивачем у ОСОБА_4, що діяв по довіреності від ОСОБА_3, в 2011 році був придбаний автомобіль ВАЗ 21093, сірого кольору, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, підтверджується розпискою, написаною ОСОБА_4 від 22.09.2011 року, нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 від 30.08.2007 року на розпорядження та експлуатацію ОСОБА_4 зазначеного автомобіля, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що на майно відповідача ОСОБА_3, в тому числі і на придбаний в 2011 році позивачем автомобіль, у звязку з боргами відповідача накладено арешт, так як даний автомобіль і досі являється зареєстрованим на відповідача, через що на автомобіль накладено арешт.

Тобто в звязку тим, що придбаний позивачем автомобіль, за які останній сплатив великі гроші і який фактично належав йому з вересня 2011 року, не було своєчасно знято з обліку та не перереєстровано з відповідача на імя позивача, і на який зараз накладено арешт, позивач опинився у такому становищі, коли не може користуватися та розпоряджатися власним автомобілем.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки умови договору від 22 вересня 2011 року сторони виконали у повному обсязі за виключенням нотаріального посвідчення договору, на підставі вищевказаних норм Цивільного кодексу, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на автомобіль автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі Y9L2109302L006705, XTA0281, 2002 року випуску.

Керуючись ст. ст. 316, 319, 321, 325, 328, 330, 334, 386, 391, 392, 393 ЦК України, ст. ст. 208, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на автомобіль сірого кольору марки ВАЗ 21093, 2002 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі Y9L2109302L006705, XTA0281, раніше зареєстрованого на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 з правом послідуючого переоформлення на його ім'я, звільнивши одночасно вказаний автомобіль з під арешту і повернути вищевказаному власнику ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його оголошення.

СуддяОСОБА_5