РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19353/14-ц

пр. № 2/759/1158/15

26 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді: Лук"яненко Л.М.

при секретарі Борей В.Г.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група ТАС" про оскарження рішення страховика щодо встановлення суми страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування

в с т а н о в и в:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група ТАС" про оскарження рішення страховика щодо встановлення суми страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування. В позовній заяві вказала, що квартира АДРЕСА_1 була застрахована у «Страховій Групі ТАС» за договором добровільного страхування майна фізичних осіб та відповідальності перед третіми особами, номер договору ЕКС /13/33 004627 від 14.10.2013 року на страхову суму 200000,00 грн. 14 квітня 2014 року, в квартирі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відбулася аварія водопровідної системи, а саме: розрив труби гарячого водопостачання, внаслідок чого була затоплена ванна кімната. На виконання вимог договору, а саме п.18.1., 16 квітня 2014 року, позивачка повідомила про настання страхової події страхову компанію, що підтверджується відміткою дати надходження документів та підписом страховика у додатку до процедури прийому телефонограм СГ «ТАС»: Перелік документів, необхідних по страховій справі зі страхуванням майна». На місце огляду пошкодженого майна 22 квітня, через п ять днів після повідомлення страхової компанії прибув аварійний комісар.

16 травня 2014 року до страхової компанії був переданий висновок №15- 09/14 від 15 травня 2014 року про розмір матеріального збитку, що підтверджується відбитком вхідного номеру №0028743 загального відділу управління справами «СГ ТАС» на копії висновку.

18 серпня 2014 року на ім'я позивачки надійшов лист № 7720 від «СГ ТАС», в якому компанія визнає випадок страховим та вказує суму відшкодування у розмірі 424.90 гривень. Експертна оцінка проводилась ПП «Пліч-Опліч». Так як франшиза за договором страхування складає 500,00грн, то сума відшкодування становить -75.10, тобто для виплати немає правових підстав. Даний лист надійшов через 92 дні після отримання висновку з встановленою сумою відшкодування, хоча в договорі п.21.1 вказано що: протягом 20 (двадцяти) робочих днів після отримання від Страхувальника всіх необхідних документів для підтвердження факту настання страхового випадку та визначення розміру збитку Страховик:складає страховий акт з визначенням розміру страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування за формою, встановленою Страховиком».

02 вересня 2014 року письмово звернулася до страхової компанії «СГ ТАС» про ознайомлення мене з звітом експертної компанії ПП «Пліч-Опліч».

Не погодившись з такою сумою оцінки, 12 вересня 2014 року, позивачка звернулася до суб'єкта оціночної діяльності ФОП «ОСОБА_3» про проведення повторної незалежної експертизи, та встановлення суми збитку для відновлення мого майна.

вересня 2014 був проведений огляд пошкодженого майна та проведена оцінка збитку, яка склала: 8036,00гривень. На проведення повторного огляду телеграмою бала повідомлена і страхова група «ТАС», що підтверджується повідомленням з поштового відділення Київ 103., проте представник страховика на огляд не з'явився. Оскільки відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування, просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути суму збитків, які складаються з суми страхового відшкодування у розмірі 8036,00 грн., моральної шкоди, яка полягає в порушенні її права власності, внаслідок пошкодження майна, переживання, страждання з приводу того, що відповідачем неправильно було оцінено збитки, що тримало позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі, яку вона оцінює у розмірі 8000 гривень, витрати на оплату експертної оцінки у сумі 1200,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 гривні, витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1500 ,00 грн..

Представники позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, зазначив, що 14.10.2013 р. між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 на підставі Правил добровільного страхування майна від 15.10.2008р. було укладено Договір добровільного страхування майна №004627. 16.04.2014р. актом комісією КП ДСТО «Золотоустівська» проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та виявлено у ванній кімнаті (заг. площею 2,7 м.кв.) пошкодження внутрішньо-квартирних сантехнічних мереж. Інших пошкоджень квартири позивача не виявлено. 16.04.2014р. позивач ОСОБА_1 повідомила відповідача про настання страхового випадку - пошкодження 14.04.2014 труби гарячої води під ванною. Інших пошкоджень квартири позивачем заявлено не було. 17.06.2014р., тобто через два місяці від настання страхового випадку, актом комісією КП ДСТО «Золотоустівська» проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та виявлено додаткові виявлені пошкодження - відшарування шпалер житлової кімнати, яке трапилося майже через чотири місяці від дати настання страхового випадку. 08.08.20914р., тобто через два місяці від другої події, позивач повідомила страховика про наявність додаткових пошкоджень квартири. Про настання другого страхового випадку позивач не заявляла. Також на його думку витрати позивача в розмірі 1 200 грн. на замовлення звіту №1150/7 від 16.09.2014 року, які не є прямими збитками позивача, не підлягають стягненню, оскільки, згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Згідно пункту 11.3 Договору страхування страховик не відшкодовує непрямі збитки страхувальника, неустойки (штрафи, пені), інші стягнення, що виникають з договірних та позадоговірних зобов'язань страхувальника, в т. ч. моральну шкоду. Вважає, що відсутні також правові підстави для стягнення витрат на правову допомогу. Просить в позові відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом статті 626,ч.1 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов»язків.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про страхування» «Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.»

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була застрахована у «Страховій Групі ТАС» за договором добровільного страхування майна фізичних осіб та відповідальності перед третіми особами, номер договору ЕКС /13/33 004627 від 14.10.2013 року на страхову суму 200000,00 грн. (а.с. 19-20)

15.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «СГ «ТАС» з заявою про настання події з застрахованим майном 14.04.2014 року пошкодження труби гарячої води під ванною. Інших пошкоджень квартири позивачем заявлено не було. (а.с. 94-96)

Згідно акту комісії від 16.04.2014 року, що складений при обстеженні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 виявлено пошкодження внутрішньо-квартирних сантехнічних мереж. (а.с. 97)

17.06.2014р., актом комісією КП ДСТО «Золотоустівська» проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та виявлено додаткові виявлені пошкодження - відшарування шпалер житлової кімнати, яке трапилося майже через чотири місяці від дати настання страхового випадку. (а.с. 56)

08.08.20914р., тобто через два місяці від другої події, позивач повідомила страховика про наявність додаткових пошкоджень квартири. Про настання другого страхового випадку позивач не заявляла.

Страховим випадком розглядається поєднання збитків протягом 168 послідовних годинами у відношенні будь-якої події, а тому пошкодження житлової кімнати квартири позивача, що сталося 62 календарні дні з дати настання страхового випадку не підлягають відшкодуванню за страховим випадком який трапився 14.04.2014 року та за яким відшкодовуються збитки, що мали місце з 14.04.2014 року по 21.04.2014 року.

Суд вважає, що позовні вимоги позвачки про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 8036,00 грн. підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного:

22 квітня 2014 року Актом огляду пошкодженого майна, що є невід'ємною частиною Висновку №15-09/14 від 15.05.2014 р. ПП «Пліч - Опліч» встановлено: «За результатами пошкодженого майна з'ясоване наступне: ванна кімната: залиття підлоги приблизно 3.5 м.кв. Також пошкоджено трубопроводи, які потребують заміни та сантехнічного обладнання». Інших пошкоджень квартири не виявлено. Позивач ОСОБА_1 погодилась з актом, про що свідчить її підпис на акті. Тому суд вважає , що стягненню підлягає саме матеріальна шкода , а саме шкода заподіяна у ванній кімнаті , а не пошкодження які були виявлені через два місяці в в житловій кімнаті . Цей висновок логічний , послідовний , обгрунтований .

Проте суд, не може погодитись з розміром матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок пошкодження квартири в розмірі 424, 90 гривень, що визначені Висновком №15-09/14 від 15.05.2014 р. ПП «Пліч - Опліч», оскільки, як вбачається з розрахунку вартості ремонтних робіт за ремонт ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_1 становить 3 891, 60 копійок. (а.с.98, 186-187)

Згідно ст. 8 Закону «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого завдав страхувальник.

Задовільняючи частково позовні вимоги , при визначення розміру відшкодування, суд приймає до уваги кошторисну документацію, складену спеціалізованим підприємством, щодо вартості відновлюваного ремонту помешкання позивача,що складає 3 891, 60 копійок: в цю суму входить вартість витратних матеріалів та вартість виконання ремонтних робіт.

Згідно п.5.3 Договору франшиза по «Зоні 1» (обрана в п.7.1) становить 500,00 грн.

Відповідно до пунктів 9.5, 14.2.1, 14.10 Договору франшиза підлягає вирахуванню із суми збитку.

Враховуючи викладене, належна позивачу сума страхового відшкодування становить від'ємну суму, згідно розрахунку: 3 891 грн. 60 коп. - 500,00 грн. = -3 491 грн. 60 коп.

Згідно звіту про незалежну оцінку, що виконаний ПП «Пліч - Опліч», на замовлення відповідача, така становить 424, 90 гривень.

Вказану оцінку позивач заперечила, з посиланням на невідповідність його вартості використаних в помешканні витратних матеріалів.

Відповідно вимог статті 10 і 60 ЦПК України обов»язок доказування покладено на сторони.

Оскільки відповідач доводи позивача не спростував, суд приходить до висновку, що доводи відповідача суперечливі, не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів,які передбачені ст.16 ЦК України, а відтак доводи відповідача до уваги прийматись не можуть. Також суд не приймає до уваги висновок ФОП «ОСОБА_3» згідно з розрахунком якого вартість відновлювального ремонту складає 8036, 00 гривень, оскільки він проведений з урахуванням виявлених додаткових пошкодження - відшарування шпалер житлової кімнати, яке трапилося майже через чотири місяці від дати настання страхового випадку.

Враховуючи вищевикладене витрати позивача в розмірі 1 200 грн. на замовлення звіту №1150/7 від 16.09.2014 року не підлягають стягненню, оскільки в матеріалах справи відсутні оригінали платіжних документів , крім того згідно п. 11.3 Договору страхування страховик не відшкодовує непрямі збитки .

Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, то слід зазначити, що правовідносини, які існують між сторонами договору страхування, є зобов»язальними. Верховним Судом України в Аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування (схвалена на нараді суддів цивільної юрисдикції Верх в:- суду України 11 липня 2011 року) зазначено, що у таких випадках судам потрібно виходити з того, що між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним Законом М85/96-ВР та ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі.

Згідно пункту 11.3 Договору страхування страховик не відшкодовує непрямі збитки страхувальника, неустойки (штрафи, пені), інші стягнення, що виникають з договірних та позадоговірних зобов'язань страхувальника, в т. ч. моральну шкоду.

У зв'язку з вищевикладеним, суд, не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 8 000, 00 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Що стосується судових витрат згідно ст.89 ч.3 ЦПК України то витрати на правову допомогу відповідно до Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " від 20.12.2011 року та додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590, граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Враховуючи те, що 40 % від розміру мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення становить 487 ,20 грн., (згідно Закону України - 1 218 ,00 грн. х 40 % = 487,20 грн.), кількість годин витрачених на надання правової допомоги ОСОБА_4 ( у відповідності до роздруківки журналу судових засідання 2 години, згідно інформації наданої представником відповідача не можна встановити загальну кількість витраченого часу . Поданий до суду представником позивача розрахунок ( прибуткові касові ордери та квитанції до прибуткового касового ордеру ) суд не приймає до уваги в якості належного доказу, оскільки в розрахунку не зазначено витраченого часу не міститься доказів, що саме надання правової допомоги ( якої саме ) зайняло кількість годин витрачених, а тому обрахувати такі види робіт не виявляється можливим тому враховуючи вищевикладене та враховуючи гуманність та справедливість, суд прийшов до висновку, що розмір компенсації витрат на правову допомогу має бути обмежено , виходячи з Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " та підлягає відшкодуванню з Приватного акціонерного товариства "Страхова група ТАС" в розмірі - 974, 40 грн.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 625,ч.2,626, 988,990,991 ЦК України, Законом України «Про страхування», суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група ТАС" про оскарження рішення страховика щодо встановлення суми страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група ТАС" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування 3 491 грн. 60 коп. , судовий збір в розмірі 243грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 974 грн. 40 коп.

В іншій частині позову - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів .

Суддя :