АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

26 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Хільченка Романа Володимировича, за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року,

встановила:

03 лютого 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Хільченка Р.В. щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 28 жовтня 2013 року та постанови про арешт коштів боржника від 18 червня 2013 року незаконними, скасувати вказані постанови та зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві здійснити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу заявника та надати заявнику строк на добровільне виконання рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що державний виконавець, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2013 р., не повідомив про це у встановлений строк та встановленим способом боржника. Не пересвідчившись в тому, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець почав проводити дії по примусовому виконанню рішення суду, позбавивши боржника права на його добровільне виконання.

Крім цього, постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець наклав арешт на все майно боржника, позбавивши боржника прав, які передбачені ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 скаргу задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Хільченка Р.В. щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 28 жовтня 2013 року та постанови про арешт коштів боржника від 18 червня 2013 року неправомірними. Скасовано постанови про розшук майна боржника від 28 жовтня 2013 року та про арешт коштів боржника від 18 червня 2013 року, винесені державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві у ВП№36872653. Зобов'язано державного виконавця, що здійснює виконання ВП №36872653, вжити заходів, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника та надати боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року та постановити нову про залишення скарги без задоволення.

Свої доводи мотивує тим, що зберігання в матеріалах виконавчого провадження повідомлень про вручення сторонам документів виконавчого провадження не передбачено. З матеріалів судової справи вбачається, що судом не були витребувані у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві документи, що підтверджують направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема журнали реєстрації вхідної кореспонденції та реєстри відправлення рекомендованої кореспонденції, що свідчить про прийняття передчасного рішення по справі. Станом на 01 лютого 2015 року рішення суду про стягнення коштів з боржника не виконано.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2013 року державним виконавцем ВДВС Дарницього РУЮ в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-5051/11, виданого 11.02.2013 р. Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 593 762 грн. (а.с.34).

18 червня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницього РУЮ в м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.41)

28 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Дарницього РУЮ в м. Києві винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.46).

Відповідно до супровідних листів №591/3, вказаним державним виконавцем копії вказаних постанов надіслано боржнику до відома та виконання (а.с.35, 42, 47).

Визнаючи дії старшого державного виконавця Хільченко Р.В. щодо винесення постанов про розшук майна боржника та про арешт коштів боржника неправомірними та скасовуючи вказані постанови, суд першої інстанції виходив з відсутності в матеріалах виконавчого провадження даних про час і спосіб їх направлення, що не може вважатись належним виконанням вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження». Подальші дії державного виконавця є передчасними та порушують право заявника на добровільне виконання рішення суду.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, оскільки останній зроблено на неповно з'ясованих обставинах справи, що мають значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм процесуального права.

Так, згідно зі статтею 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги,- як заінтересовані особи.

Відповідно до п.17 постанови №6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р., справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення , дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Розглянувши справу без притягнення до участі у справі як заінтересованої особи стягувача ОСОБА_3, судом першої інстанції порушено право останнього взяти участь в її розгляді та захищати свої права та інтереси, як сторони виконавчої провадження.

Відповідно до наданого представником стягувача ОСОБА_3 витягу з журналу вихідної кореспонденції від 05.04.2013 р., за номером 15774 на адресу боржника було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стячувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

Без з'ясування дійсних обставини отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, надісланої на адресу останнього 05.04.2013 р., враховуючи можливість відкладення виконавчих дій для добровільного виконання судового рішення у випадку несвоєчасного її отримання, висновок суду першої інстанції щодо незаконності вчинення державним виконавцем подальших дій, пов'язаних з примусовим виконанням судового рішення та порушення при цьому прав заявника на добровільне виконання судового рішення є передчасними.

Відповідно до ч 3.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/3762/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: КирилюкГ.М.