У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору застави,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2007 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 407/ФКВ-07, за яким їй надано кредит у доларах США на споживчі цілі - придбання автомобіля. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між нею та Банком 13 листопада 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу. Вважає кредитний договір недійсним з тих підстав, що він суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та Банком не виконано вимог даного Закону при укладенні кредитного договору. Зазначила, що відповідач свідомо ввів її в оману щодо істотної умови договору - його ціни, оскільки в іншому випадку вона б не підписала договору на таких підставах. Такі дії банку при укладенні договору вважала нечесною підприємницькою практикою. Позивач просила визнати кредитний договір недійсним, визнати недійсним договір застави з тих підстав, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору застави.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов