АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/377/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1944/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Костенка А.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" про визнання кредитного договору недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд з зазначеним позовом вказувала, що 16 травня 2011 року між нею та ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" укладено договір на видачу кредитної картки „Універсальна GOLD", на підставі якої їй надано кредит в розмірі 15000 грн. установленого ліміту на платіжну картку із сплатою 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, під час укладення кредитного договору, відповідачем в порушення вимог ст.ст. 11, 15 Закону України „Про захист прав споживачів", договір не укладався в письмовій формі, не надано повної інформації про умови кредитування, наявності підтвердження її про ознайомлення як споживача послуг.

Уточнивши остаточно позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 просила визнати недійсним зазначений кредитний договір із застосуванням наслідків його недійсності на підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів".

___________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Дідек М.Б. Категорія: 19,27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" щодо одностороннього підвищення процентної ставки з 01 вересня 2014 року - 32,40% та з 01 квітня 2015 року - 39,60% за кредитним договором від 16 травня 2011 року неправомірними та зобов'язано ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" здійснити корегування операції щодо зниження процентів за користування кредитом, починаючи з 01 вересня 2014 року до дати прийняття рішення суду за процентною ставкою 27,60% на місяць.

В іншій частині позову про визнання недійсним кредитного договору від 16 травня 2011 року відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК " на користь держави 121 грн.80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ст.ст. 215, 1048-1052, 1054-1055, ст.ст. 18, 19 Закону України „Про захист прав споживачів".

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" не погоджується з рішенням суду, просить його змінити в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позивач до Банку про незгоду зі зміненими умовами договору не звертався, отримав повідомлення про зміну тарифів, продовжував виконувати зобов'язання, а отже погодився з новими умовами. Крім того, судом застосована норма ст.1056 ЦК України, яка передбачає, що процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, хоча позовні вимоги щодо цього позивачем не були заявлені.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" - задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим нормативним актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 16 травня 2011 року між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку „Універсальна GOLD" в сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Договір був укладений у формі заяви. Згідно змісту вказаної заяви ОСОБА_1 ознайомилася і погодилася з умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку (а.с.36). В цей же день ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" була оформлена для позивачки кредитна картка.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявляючи позов про визнання кредитного договору недійсним з підстав порушення форми його укладення, відсутність істотних умов, не надання інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, порушення принципу рівності сторін договору, даний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків та не відповідав її внутрішній волі, позивачка не подала доказів, які б свідчили про порушення вимог ст.ст.203, 215, 627 ЦК України при укладені зазначеного кредитного договору.

Разом з тим, подавши ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" заяву позичальника від 16 травня 2011 року, ОСОБА_1 приєдналась до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому позивачка своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.11).

Сторони визначили, що заява позичальника від 16 травня 2011 року, пам'ятка клієнта, Правила надання банківських послуг і тарифи складають укладений між ними договір про надання банківських послуг.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка користувалася послугами банку, а саме: знімала грошові кошти з кредитної картки, вносила платежі на погашення кредиту, що також свідчить про визнання та виконання нею кредитного договору.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання кредитного договору недійсним і обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в задоволенні даних позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Проте, суд першої інстанції, визнаючи дії ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" щодо одностороннього підвищення процентної ставки з 01 вересня 2014 року - 32,40% та з 01 квітня 2015 року - 39,60% за кредитним договором від 16 травня 2011 року неправомірними та зобов'язано ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" здійснити корегування операції щодо зниження процентів за користування кредитом, починаючи з 01 вересня 2014 року до дати прийняття рішення суду за процентною ставкою 27,60% на місяць, зазначених вимог процесуального законодавства не врахував, вийшов за межі заявлених позовних вимог, чим порушив принципи закріплені ч.1 ст.11 ЦПК України.

З викладених підстав рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" щодо одностороннього підвищення процентної ставки та зобов'язання ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" здійснити корегування операції щодо зниження процентів за користування кредитом підлягають скасуванню.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" задоволена, витрати пов'язані з оскарженням рішення суду в сумі 267 грн.96 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК".

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2015 року в частині визнання дій публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" щодо одностороннього підвищення процентної ставки з 01 вересня 2014 року - 32,40% та з 01 квітня 2015 року - 39,60% за кредитним договором від 16 травня 2011 року неправомірними та зобов'язання публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" здійснити корегування операції щодо зниження процентів за користування кредитом, починаючи з 01 вересня 2014 року до дати прийняття рішення суду за процентною ставкою 27,60% на місяць - скасувати.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК" 267 грн.96 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус