АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Музичко С.Г.

РейнартІ.М.

за участю секретаря Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року про повернення позовної заяви, -

у с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на майно, поділ майна подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року вказану позовну заяву повернуто позивачеві для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та передання питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про непідсудність справи Голосіївському районному суду м. Києва. В обґрунтування скарги вказує, що основна частина спірного нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях, знаходиться у Голосіївському районі м. Києва.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

__________________________________________________

Справа № 752/12251/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12679/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сальникова Н.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати за ним та за ОСОБА_3 право власності на відповідні частки нерухомого та рухомого майна, яке є їх спільною сумісною власністю.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що основна частина спірного нерухомого майна, яка визначається за його площею, знаходиться на території Київської області, а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом спору, зокрема, є таке спільне нерухоме майно: трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, приблизна ринкова вартість - 1 410 000,00 грн.; однокімнатна квартира АДРЕСА_2, приблизна ринкова вартість - 549 000,00 грн.; нежитлова будівля за адресою: Київська обл., Рокитнянський район, АДРЕСА_3, приблизна ринкова вартість - 263 520,00 грн.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Звертаючись до Голосіївського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 посилався на те, що основну частину спірного майна становить розташована на території Голосіївського району м. Києва трьохкімнатна квартира, оскільки серед іншого майна її вартість є найвищою.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться у постанові «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

З викладеного вбачається, що трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 приблизною ринковою вартістю

1 410 000,00 грн. становить основну частину спірного нерухомого майна.

Натомість, при постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, не керувався роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу підсудності цивільних справ, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про непідсудність зазначеного позову.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: С.Г. Музичко

І.М. Рейнарт