У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов'язати ККП «Маріупольтепломережа» зареєструвати встановлений у його квартирі АДРЕСА_1; визнати протиправними дії відповідача щодо стягнення оплати за повірку лічильника у вказаному будинку, у розмірі 2 800 грн; зобов'язати встановити в будинку циркуляційну трубу на гарячу воду, стягнути моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 300 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що в серпні 2013 року він встановив у своїй квартирі лічильник гарячої води, та звернувся до відповідача із вимогою зареєструвати даний лічильник, однак відповідач на це звернення відповіді не надав. В подальшому ОСОБА_2 неодноразово звертався до ККП «Маріупольтепломережа» із заявами та скаргами, в яких просив зареєструвати лічильник без здійснення оплати за таку реєстрацію, посилаючись на положення ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також просив відповідача надати роз'яснення щодо правомірності здійсненої жителями будинку оплати за повірку приладу обліку у сумі 2 800 грн. На указані звернення відповідачем було надано відповідь про те що лічильник можливо прийняти на комерційний облік на умовах виконання технічних умов. У випадку, якщо прибори обліку знаходяться у власності жителів будинку, то періодична перевірка, обслуговування та ремонт здійснюється за рахунок власників.

Такі дії відповідача він вважає неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству і порушують його права як споживача, а тому просив задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати указані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_561/ed_2014_12_28/pravo1/Z980113.html?pravo=1> (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_561/ed_2014_12_28/pravo1/Z980113.html?pravo=1> встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

За змістом п. 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно вказаного п. 16 Правил у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця.

Враховуючи наведені норми матеріального права, передбачено обов'язок виконавця послуг проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку води, забезпечувати їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж). Натомість обов'язок відповідача проводити позачергову повірку засобів обліку води, чинним законодавством не передбачено. Таким чином, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про захист прав споживачів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний