Головуючий суду 1 інстанції - Скочій Г.Д.
Доповідач - Фаряьєв С.О.
Справа № 428/4588/15-ц
Провадження № 22ц/782/499/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - Фарятьєва С.О.

суддів - Коротких О.Г., Коротенко Є.В.

при секретарі - Козубській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 серпня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН-СЕРВІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «ТАУН-СЕРВІС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просив стягнути з нього на його користь 9342 грн. 01 коп. за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, за період з 01.09.2009 року по теперішній час, посилаючись на те, що ці послуги відповідачу надаються, він їх оплачує, але не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму.

В подальшому позивач зменшив розмір своїх позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 8035 грн. 97 коп. за період з 01.09.2009 року по 01.05.2015 року та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 серпня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ТАУН-СЕРВІС» було задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ТАУН-СЕРВІС» заборгованість за оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 8035 грн. 97 коп. за період з 01.09.2005 року по 01.09.2015 року та судовий збір в розмірі 121 грн. 80коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, посилаючись на недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, представників сторін, які з'явились до апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності із вимогами ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, вимогами ст.ст.213,214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

Чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інше.

З матеріалів справи вбачається, що вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано у повному обсязі не було.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який є абонентом ТОВ «ТАУН-СЕРВІС» і якому надаються послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, порушив свої зобов'язання перед ним, внаслідок чого утворилась заборгованість за ці послуги, яка підлягає стягненню з нього.

Погоджується з висновками суду попередньої інстанції в частині стягнення самої заборгованості і судова колегія апеляційного суду виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. А у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року передбачено, що послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення є різновидом житлово-комунальних послуг в залежності від функціонального призначення.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 мешкає у квартирі, розташованої у АДРЕСА_1. Зазначена квартира знаходиться у спільній частковій власності відповідача та інших осіб, а житловий будинок №6 за зазначеною адресою обладнано системами комунального водопостачання та водовідведення, по яким позивачем надаються ці послуги.

27 липня 2012 року між ТОВ «ТАУН-СЕРВІС» та ОСОБА_2 у відповідності до положень ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг централізованого опалення, подачі холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, було укладено договір за №38516 «Про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», відповідно до п.4.2 якого ОСОБА_2 зобов'язаний оплачувати послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення не пізніше 25 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим.

При цьому квартирні засоби обліку води у вищевказаній квартирі відсутні, тому, на підставі ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.21 Правил надання послуг централізованого опалення, подачі холодної та гарячої води і водовідведення та підпунктів 1.3, 1.4, 1.5 Договору №38516, плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідачу нараховується згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу, виходячи з трьох зареєстрованих осіб за особовим рахунком по сплаті за житлово-комунальні послуги №160.

У відповідності з вимогами ст.ст.67-68 Житлового Кодексу наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги), яка береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

З матеріалів справи вбачається, що тарифи на послуги централізованого водопостачання постачання і водовідведення для населення було встановлено рішеннями виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1030 від 23 червня 2009 року, №454 від 05.04.2011 року, а постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №55 від 20.01.2011 року і постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №106 від 10.02.2012 року такі тарифи було встановлено ТОВ «ТАУН-СЕРВІС».

Проте відповідач, отримавши від позивача надані ним йому послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення та користуючись ними, порушив свої зобов'язання перед позивачем щодо сплати належних йому за ці послуги грошових сум, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої, за підрахунками позивача, склав 8035 грн. 97 коп.

Посилання відповідача на те, що він не зобов'язаний сплачувати за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за 3-х осіб, зареєстрованих у вищевказаній квартирі, через те, що вказані у розрахунках позивача особи з 2005 року в ній не проживають, судова колегія до уваги не приймає, оскільки з письмовою заявою та офіційним документом до позивача, про перерахунок заборгованості, в зв'язку з тим, що ці особи у квартирі не мешкають, як це передбачено пунктом 4.1 договору № 38516 «Про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення», укладеним між сторонами, відповідач не звертався і ніяких належних доказів з приводу такого звернення суду не надав.

Наданий відповідачем акт Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 20.04.2015 року про те, що в квартирі ніхто крім відповідача не проживає з червня 2005 року по теперішній час, був предметом дослідження суду першої інстанції, який дав йому належну оцінку.

Застосувати строки позовної давності по даній справі представник відповідача відмовився у судовому засіданні в суді першої інстанції, що письмово підтвердив в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

З вказаними висновками суду першої інстанції судова колегія вважає за необхідне погодитись, оскільки зроблені вони на підставі встановлених ним у судовому засіданнні обставинах справи, наданих сторонами доказах та на підставі правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і порушення норм матеріального права при розгляді справи в суді першої інстанції призвело до неправильного вирішення справи, не знайшли свого об'єктивного підтвердження, так як всі надані сторонами докази та пояснення сторін по справі були оцінені судом в їх сукупності і відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, яка передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд також оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Крім того, інші наведені відповідачем доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого цим судом рішення в частині зобов'язання відповідача сплатити на користь позивача заборгованість за надані ним послуги.

Разом з тим, висновки суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 01.09.2009 року по 01.09.2015 року є помилковими.

З заяви про зменшення розміру позовних вимог позивача від 05.08.2015 року вбачається, що в ній він посилався на період виникнення заборгованості у відповідача перед ним з 01.09.2009 року по 01.05.2015 року в розмірі 8035,97 грн.

Проте суд першої інстанції вищезазначеного не врахував.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з викладенням абзацу 2 його резолютивної частини, відносно періоду стягнення заборгованості, у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН-СЕРВІС» заборгованість за оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.09.2015 року по 01.05.2015 року в розмірі 8035 (вісім тисяч тридцять п'ять) грн. 97 коп».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 серпня 2015 року змінити, виклавши абзац 2 його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН-СЕРВІС» заборгованість за оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.09.2015 року по 01.05.2015 року в розмірі 8035 (вісім тисяч тридцять п'ять) грн. 97 коп».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів після його проголошення.

Головуючий:

Судді: