05 жовтня 2015 року Волноваський районний суд Донецької області у складі головуючого судді - Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Гуровій Л.Л.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
за участю відповідачів - не з»явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха цивільну справу за позовом Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Маріупольского будівельно-монтажного експлуатаційного управління до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву з причинами неявки суду не надав, тому суд, за згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, що відповідач вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З наданих позивачем акту прийому передачі виконаних робіт від 19.03.2013 року ( а.с. 46) та платіжного доручення № 166 від 27.02.2013 року ( а.с. 47) судом встановлено, що позивачем сплачено ТОВ "Експерт" вартість виконаної оцінки спричиненої шкоди трактора та причепу в розмірі 2400 гривень.
Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом тощо.
У п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вироком суду, який набрав чинності, встановлено вину відповідача ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді . Даний факт не потребує доказування і є обов»язковим для суду.
З листа від 19.09.2013 року ( а.с. 19,20) судом встановлено, що позивачем було спрямовано ОСОБА_6 «СК «Лафорт» копію вироку Волноваського районного суду Донецької області від 17.07.2013 року , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.
Пунктом 22.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Порядок оцінки майнової шкоди визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів № 142/5/2092 від 24.11.2003 року та якою передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку майна ( пункт 4.3).
Позивач наполягає, що відповідачем ОСОБА_6 «СК «Лафорт» не виконані зобов»язання щодо відшкодування страхового відшкодування. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, заперечень проти позовних вимог не надали.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 франшизи за договором обов»язкового страхування від 09.09.2011 року ( поліс № АА 6644874) в розмірі 510 гривень, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні, оскільки, як вбачається з даного договору, на підставі цього договору застраховано цивільну відповідальність ОСОБА_3 власника транспортного засобу Мітцубіші Кантер, реєстраціний номер НОМЕР_1, яким керував під час скоєння ДТП 17.08.2012 року відповідач ОСОБА_2
Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог щодо стягнення спричиненої шкоди з власника транспортного засобу ОСОБА_3 відмовити.
На підставі п. 6 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року ( в редакції станом на момент подання позову) позивач був звільнений від сплати судового збору, тому сплачена ним сума судового збору 781,83 гривень підлягає поверненню позивачеві , як сплачена помилково.
На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Державного підприємства «Донецька залізниця» в особі Маріупольского будівельно-монтажного експлуатаційного управління до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди зі ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.
Повернути позивачеві - Державному підприємству «Донецька залізниця» в особі Маріупольского будівельно-монтажного експлуатаційного управління помилково сплачену суму судового збору в розмірі 781 гривні 83 копійок.
Відповідачі можуть подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя:

05.10.2015