АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3068/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів, зобов'язання вчинити певні дії.

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звертаючись у грудні 2014 року до суду ставила питання про визнання недійсними договорів : договору позики від 23 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; договору іпотеки від 23 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6; договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 23 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, виключення з реєстру іпотек та заборон запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна; скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві приватної власності на ім'я ОСОБА_5, загальна площа квартири становить 98,70 кв. м, житлова площа - 52,70 кв. м.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник відповідача подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про її скасування, постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказуючи при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Зазначаючи також, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на те, що позивач будучи іпотекодавцем лише 1/3 частини квартири ставить питання щодо накладення арешту на всю квартиру. Крім того вона не була стороною у договорі позики, і ставлячи питання щодо визнання його недійсним не наводить при цьому будь-яких обґрунтувань, яким чином цей договір порушує її права. Також ухвала суду не містить мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просив відмовити у її задоволенні.

Інші учасники будучи повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб що не з'явилися в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про накладення арешту суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в силу вимог ст. 151-153 ЦПК України. За якими забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що дії суду узгоджуються з нормами діючого законодавства .

Так як забезпечення позову - це заходи цивільно процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Захищають законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

У той же час забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін. Мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направленні на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання завдання значної шкоди заявнику.

Звертаючись до суду з заявою, заявник вказувала на наявність спору між сторонами, який вирішується у судовому порядку, а також розміщення інформації щодо продажу квартири, а відтак підстав для скасування ухвали суду з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311 - 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: