АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Крижанівській Г.В., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Абдулаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернулись до суду з наведеним, уточнивши позовні вимоги (а.с.82-83), просив суд звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотеки від 18 липня 2008 року, шляхом продажу майна позивачем від свого імені згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця необхідних для здійснення такого продажу, а кошти отримані від реалізації скерувати для задоволення вимог позивача за кредитним договором від 18 липня 2008 року в розмірі 21937, 27 дол. США, що еквівалентно 510871,72 грн.; закріпити за ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя; стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «ВіЕс Банк» подали апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що судом не було повно та всебічно з'ясовано обставини справи, зокрема вказує на те, що кредитний договір на даний час не припинений та є чинним; за кредитом проводиться нараховуються відсотків та пені, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 21 937, 27 доларів США.

В судовому засіданні представник ПАТ «ВіЕс Банк» - Большаков Д.К. апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 18 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (а.с.25,26), та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № КБ 50923, згідно умов якого банк надав останній кредит у розмірі 50 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення не пізніше 17 липня 2023 року зі сплатою 13,5 % річних, що підтверджується заявою про видачу готівки № 1753-7 від 18.07.2008 року (а.с.9-11, 16).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору від 18 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (а.с.25,26), та ОСОБА_2 року укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, (а.с.13-15).

Ухвалою цього ж суду від 30 квітня 2015 року закрито провадження за позовними вимогами ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_5 про її виселення із спірної квартири у зв*язку зі смертю (а.с.90).

28 серпня 2014 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення-вимогу № 09-3/19243 та № 09-3/19245, в якій банк вимагав погасити заборгованість в розмірі 31465,18 дол. США простроченого боргу та 711,94 дол. США (а.с.19-20)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 599 України зобов'язання припиняється виконанням, проведенимналежним чином.

Як роз*яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови від З0 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

При розгляді справи судом встановлено, що позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з вимогами про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за невиконання умов кредитного договору № КБ 50923 від 18 липня 2008 року.

Згідно заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2015 року, позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта ВіЕс Банк» заборгованість за спірним кредитним договором № КБ50923 від 18 липня 2008 року у розмірі 429 281,24 грн..(а.с.96-100)

Відповідачкою ОСОБА_1 у добровільному порядку виконано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва 16 березня 2015 року, про що свідчить оплата боргу за кредитним договором № КБ 50923 у розмірі 429 281,24 грн. відповідно до квитанції від 16 березня 2015 року № 577032 (а.с.102).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачкою ОСОБА_1 повністю погашено заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом за період з червня по серпень 2014 року.

Висновок суду що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки потягне за собою подвійне стягнення заборгованості за спірним кредитним договором є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що дія кредитного договору не припинилась, нараховуються відсотки не приймаються до уваги, оскільки як зазначено вище заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2015 року, відповідачем виконано.

Суд першої інстанції правильно зазначав, що з метою не допущення подвійного стягнення слід відмовити у позові.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення рішення суду першої інстанції без змін, доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: