Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2012року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі - Криворучці Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановила:

26 липня 2011року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що 23 вересня 2008р. він надав в борг ОСОБА_1 за договором займу на підставі розписки 90000доларів США та 750000грн., які відповідач зобов'язався повернути до 15 листопада 2008року. 23 квітня 2009року ОСОБА_1 повернув йому 90000доларів США та зобов'язався повернути залишок боргу в сумі 750000грн. після продажу нерухомості за адресою АДРЕСА_1 третьої особі. Але відповідач ОСОБА_1 750000грн.не повернув, тому позивач просив задовольнити позов.

Рішенням суду від 17 жовтня 2011року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 750000грн. і судові витрати (а.с.25, 26).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд безпідставно задовольнив позов, при цьому не звернув увагу на те, що з тексту обох розписок вбачається, що він не отримував від ОСОБА_2 гроші в сумі 750000грн. (а.с.31).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та вказав, що справа в суді першої інстанції безпідставно була розглянута у відсутності відповідача, якого суд не сповістив належним чином про слухання справи та він був позбавлений можливості надати заперечення на позовні вимоги та оспорювати розписку в частині отримання від позивача грошей в сумі 750000грн., оскільки він не отримував вказані гроші, а лише позичив 90000доларів США, повернув їх позивачу 23 квітня 2009року, а питання відносно надання позивачу 750000грн., пов'язанні не з боргом, а з іншими відношеннями по бізнесу з позивачем.

Справа розглянута у відсутності позивача ОСОБА_2 у відповідності абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України, який був належним чином сповіщений про слухання справи в суді апеляційної інстанції, а також у відсутності представника позивача, який також належним чином був сповіщений про слухання справи, що підтверджується витягом з журналу обліку телефонограм (а.с.51-54).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, представника апелянта, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволені позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011року не відповідає.

Судом не встановлені фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що 23 вересня 2008р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір займу в простий письмовий формі та ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у присутності свідків 750000грн., які відповідач зобов'язався повернути до 15 листопада 2008року, однак, на час подання позову та розгляду справи ОСОБА_1 не повернув борг в сумі 750000грн.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду, оскільки боргова розписка є безгрошовою та правовідносини із договору позики між сторонами не виникли.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики однак сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З копії розписки на а.с.2 вбачається, що ОСОБА_1 23 вересня 2008року взяв у борг у ОСОБА_2 90000доларів США, які він зобов'язався повернути протягом 1,5 місяців. Далі в розписці вказано, що заставою є транспортні засоби, належні ОАО «Зангас-Юг». В розписці також вказано, що після продажу нерухомості, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зобов'язався надати ОСОБА_2 - 750000грн.

Тобто з тексту та смислу вказаної розписки, на яку послався суд першої інстанції, не можливо зробити висновки відносно того, що ОСОБА_1 23 вересня 2008року отримав у борг у ОСОБА_2 крім 90000доларів США, ще і 750000грн. З тексту вказаній розписки вбачається, що ОСОБА_1 зобов'язується надати ОСОБА_2 750000грн при умовах продажу якогось об'єкту нерухомості, а ні у якості боргу.

В подальшому ОСОБА_1 виконав свої зобов'язання та повернув ОСОБА_2 23 квітня 2009року борг, який він отримав від нього в сумі 90000доларів США, що підтверджується копією розписки на а.с.3.

З вказаний розписки також вбачається, що ОСОБА_1 знову підтвердив, що 750000грн. він виплатить ОСОБА_2 після продажу нерухомості за адресою АДРЕСА_1 третьої особі (а.с.3).

Судова колегія вважає, що і вказана розписка не свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав в борг від ОСОБА_2 гроші в сумі 750000грн. Вказана розписка також свідчить, що ОСОБА_1 зобов'язується надати ОСОБА_2 750000грн при умовах продажу якогось об'єкту нерухомості, а ні у якості боргу.

Статтею ст.1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовий формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не виникли правовідносини із договору позики саме суми в розмірі 750000грн., а боргова розписка є безгрошовою в цій частині.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Судова колегія, вважає, що позивач ОСОБА_2 не надав суду достатніх та допустимих доказів на підставу своїх позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, ч.1 п.2 ст.307, ч.ч.2,3, ст.309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2011року - скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) І.П.Сидоренко

Судді: (підписи) Є.С.Сєвєрова

С.О.Погорєлова