Справа № 633/350/15-ц
Номер провадження 2/633/154/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Танасевич О. В.,
при секретарі - Панченко С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня її звернення з позовом до суду і до закінчення нею учбового закладу до 30 червня 2016 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона є донькою відповідача, згідно свідоцтва про її народження. Стверджувала, що її батьки розлучились, проте її мати не зверталась раніше до суду про стягнення аліментів з відповідача на її утримання. Пояснювала, що добровільно ніякої матеріальної допомоги на протязі 15 років від відповідача не отримує, незважаючи на те, що він працездатний, фізично здоровий, та інших утриманців не має. Вказувала, що на даний час навчається на 3 курсі денного відділення Вовчанського медичного коледжу за державним замовленням, зі строком закінчення навчання 30 червня 2016 року. Зазначала, що отримує стипендію, але цих коштів не вистачає навіть на оплату гуртожитку та проїзд. Стверджувала, що мати не в змозі самостійно її утримувати, у звязку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг та взуття, харчування, підручники тощо.
Позивачка в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином (а. с. 15, 21), через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 13).
Як убачається з листа Печенізького РС ГУДМС України в Харківській області № 335 від 08 вересня 2015 року ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а. с. 17-20). Разом з тим, згідно зворотних поштових відправлень відповідачу направлялися копія ухвали про відкриття провадження, копія позову та доданих до нього матеріалів та судові повістки з викликами на 21 вересня 2015 року та 12 жовтня 2015 року. У звязку з чим, відповідно до положень частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд за згодою позивача розглядає справу за відсутності відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, які беруть участь в справі.
ОСОБА_1 народилася 24 грудня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 416957, виданого повторно 31 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 02, її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 4).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1- ВЛ № 157041, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області 28 вересня 2001 року, актовий запис № 27, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а. с. 14).
ОСОБА_1 є повнолітньою особою (а. с. 2) та відповідно до довідки № 145 від 04 серпня 2015 року, виданої Комунальним закладом охорони здоровя Вовчанським медичним коледжем Харківської обласної ради І рівня акредитації, є студенткою ІV курсу, навчається на медсестринському відділенні денної форми навчання за державним замовленням. Строк закінчення коледжу 30 червня 2016 року (а. с. 6).
Як убачається з матеріалів справи, а саме Довідки про доходи № 328 від 10 липня 2015 року, виданої Комунальним закладом охорони здоровя Вовчанським медичним коледжем Харківської обласної ради, позивачка отримує лише стипендію за рахунок державних коштів у розмірі 550 гривень 00 копійок (а. с. 5).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є повнолітньою особою, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги батька з огляду на наявність обставин, які перешкоджають отриманню нею самостійного заробітку, зокрема, на денну форму навчання.
Згідно пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Оскільки відповідачем не надано заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України суд вважає доведеною наявність у відповідача обовязку утримувати його повнолітню доньку до досягнення нею 23-річного віку або до припинення нею навчання.
Відповідно до вимог статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього ж Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача, стан здоровя та матеріальне становище позивача, відсутність у відповідача аліментів інших утриманців, та інші обставини, які мають істотне значення по справі.
Згідно статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього ж Кодексу.
Виходячи з вищенаведеного суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачкою до суду з позовом і до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років або до припинення нею навчання.
Згідно частин 1, 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір, розмір якого станом на день подачі позову складає 243 гривні 60 копійок, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись статтями 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 27 серпня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог статті 229 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: