У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором страхування та франшизи за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на рішення апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2012 року з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «Vokswagen», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено його транспортний засіб - автомобіль «Ford Eskort». Внаслідок зіткнення його автомобіль зазнав механічних пошкоджень на суму 39 099,05 грн. За страховим полісом від 29 листопада 2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «Страхове товариство «Гарантія».

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 просив стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на його користь 39 099,05 грн страхового відшкодування, а з ОСОБА_4 - 1 000 грн франшизи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1 000 грн франшизи.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2014 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3 4 895,11 грн страхового відшкодування.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 8 листопада 2012 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Vokswagen», державний номер НОМЕР_1, порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. Рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ford Eskort» під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Власником автомобіля «Vokswagen», державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_4

Згідно постанови Старовижівського районного суду Волинської області від 17 грудня 2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення - штаф.

За страховим полісом від 29 листопада 2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «Страхове товариство «Гарантія».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач має право на відшкодування франшизи. Відмову у стягненні страхового відшкодування суд обґрунтував неповідомленням страхової компанії про настання випадку, який може бути визнаний страховим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні страхового відшкодування та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» і неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи фізичне знищення транспортного засобу позивача, суд визначив суму страхового відшкодування у розмірі 4 895,11 грн, вирахувавши франшизу.

Проте повністю з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Дійшовши висновку, що транспортний засіб позивача фізично знищений, апеляційний суд не встановив, чи погоджується позивач із визнанням транспортного засосу фізично знищеним, так як від цієї обставини залежить визначення суми страхового відшкодування.

ПАТ «Страхове товариство «Гарантія», частково визнаючи позов, надало суду висновок автотоварознавця з визначенням вартості утилізації автомобіля позивача, посилаючись на необхідність врахування цієї суми при визначенні розміру відшкодування. Проте такі доводи страховика апеляційний суд не врахував і відповідним доказам оцінки не дав.

Отже, суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. ст. 212-215, 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, на зазначені положення закону уваги не звернув, не застосувавши до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення страхового відшкодування у сумі 4 895,11 грн.

Ураховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення страхового відшкодування на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2014 року в частині стягнення страхового відшкодування скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар С.О.Карпенко В.О.Савченко