Єдиний унікальний номер (справа №) 216/950/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/1210/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 вересня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Буданцевої О.А.,

позивача 2 ОСОБА_2,

позивача 3 ОСОБА_3 Саміда Аядінна огли,

відповідача 1 ОСОБА_4,

відповідача 2 ОСОБА_5,

відповідача 3 ОСОБА_6,

відповідача 5 ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_8 Аяддіна Іззата огли, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Саміда Аяддіна огли до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_8 Аяддін Іззат огли (позивач 1), ОСОБА_2 (позивач 2), ОСОБА_3 Аяддін огли (позивач 3) звернулись до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_4 (відповідач 1), ОСОБА_5 (відповідач 2), ОСОБА_6 (відповідач 3), ОСОБА_9 (відповідач 4), ОСОБА_7 (відповідач 5) про відшкодування шкоди та просили

стягнути на користь позивача 1:

- солідарно з відповідачів 1, 2, 3 та 5 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3654 гривень;

- солідарно з відповідачів 4 та 5 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3654 гривень;

- з відповідача 2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3654 гривень;

- з відповідача 3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3654 гривень;

- солідарно з відповідачів 1, 2, 3, 4 та 5 судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 6108 гривень;

стягнути на користь позивача 2:

- солідарно з відповідачів 2 та 3 відшкодування 3654 гривень;

- солідарно з відповідачів 4 та 5 відшкодування шкоди здоров'ю у розмірі 1008 гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 7308 гривень;

та стягнути на користь позивача 3 із відповідача 3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3654 гривень (вимоги в редакції уточненої позовної заяви на арк. 18-31).

Позов мотивовано тим, що відповідачі завдали позивачам тілесні ушкодження 13.04.2009 року та 14.04.2009 року внаслідок бійок по вулиці Декабристів, 25, в м. Кривому Розі.

Позивачі та їх представник, кожен окремо, наполягали на задоволенні їх позову.

Відповідачі, кожен окремо, заперечували проти задоволення позову, пояснили, що навпаки, саме вони є потерпілими від бійок 13.04.2009 року та 14.04.2009 року внаслідок бійок по вулиці Декабристів, 25, в м. Кривому Розі. Вони теж були обвинувачами у згаданих кримінальних провадженнях.

Представник позивачів пояснив, що не дивлячись на закриття кримінальних справ, питання щодо поданих цивільних позовів не було вирішено, усно було роз'яснено право пред'явити позов у порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про можливість завершення розгляду справи по суті в судовому засіданні 01 вересня 2015 року суд виходить з такого.

Відповідно до ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без руху відповідну позовну заяву позивачів суд залишив без руху, звернувши уваги позивачів на те, що їм на виконання вимог п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України слід зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, а саме, зазначити що саме доводять постанови Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 у кримінальних справах, оскільки в тексті позовної заяви не зазначено, яке рішення прийнято даними постановами, їх зміст тощо. Відтак, суд не матиме змоги з'ясувати яку з обставин (чи факт побиття, чи ступінь тілесних ушкоджень, чи собу, яка завдала тілесні ушкодження тощо) доводить та чи інша постанова (а.с. 1).

На виконання цієї ухвали позивачами надана уточнена позовна заява з додатками (а.с. 18-31, додатки а.с. 32-36).

В тексті уточненої позовної заяви позивачами наголошено на тому, що обставини, на які вони посилаються, доводяться постановами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про закриття кримінальних справ (постанова від 27.01.2014 року №216/6909/13-к на а.с.32, постанова від 27.01.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 33, постанова від 15.10.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 34, постанова від 15.10.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 35, постанова від 30.10.2014 року №216/1004/14-к на а.с. 36), матеріалами кримінальних справ Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу №216/6909/13-к та №216/1004/14-к, показаннями свідків, про допит яких надійде відповідне клопотаня позивачів. Крім вказаних чотирьох постанов інших доказів суду не надано.

Ухвалою суду від 01 квітня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд на 18 травня 2015 року (а.с. 48).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.157 ЦПК України (строки розгляду справ) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Отже, кінцева дата розгляду справи - 16 червня 2015 року.

В судовому засіданні 18 травня 2015 року через неявку відповідачів суд відклав розгляд справи на 15 червня 2015 року, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 66). При цьому станом на 18.05.2015 року позивачі не заявили жодного свідка, клопотання про їх виклик не надали.

В судовому засіданні 15 червня 2015 року позивачами заявлено чотири свідка (письмове клопотання ас. .83). Дане клопотання задоволено (запис 34 журналу судового засідання а.с.85). Адвокат ОСОБА_10, який є представником усіх позивачів, пояснив суду, що їх сторона спору самостійно забезпечить явку свідків до суду (запис 46 журналу судового засідання, а.с. 85). У звязку з тим, що відповідачі потребували допомоги їх представника адвоката ОСОБА_11 (запис 44 журналу, а.с.85) та відсутністю свідків суд відклав розгляд справи на іншу дату, узгодивши із сторонами цю дату, тобто на 10 липня 2015 року (запис 63-65 журналу судового засідання).

В судове засідання 10 липня 2015 року позивачі та їх представники явку свідків не забезпечили. Представник позивачів адвокат ОСОБА_10 заявив усне клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження (запис журналу судового засідання 30, а.с. 110). Судом відмовлено у його задоволенні, оскільки позивачі та їх представник мають можливість самостійно зробити відповідні копії та надати їх суду, що цілком відповідає правилам витребування доказів судом, передбачених ст.137 ЦПК України. Після чого представник позивачів повторно заявив це ж клопотання (запис 77 журналу судового засідання, а.с.111). Відповідно до ухвали від 10 липня 2015 року суд повторно відмовив представнику позивачів адвокату ОСОБА_10 у витребуванні матеріалів кримінальних справ № 216/6909/13-к, 216/1004/14-к та повторно розяснив, що позивачі та їх представник мають право ознайомитись із кримінальними справами, отримати відповідні копії доказів та надати їх суду. При цьому суд зазначив в ухвалі, що заявлене клопотання є зловживанням процесуальними правами з боку представника, оскільки в даному судовому засіданні тотожне клопотання представником уже заявлялось, ставилось судом на обговорення та було відмовлено у його задоволенні ухвалою суду без виходу в нарадчу кімнату відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України. При обговоренні вперше цього клопотання представник пояснив, що позивачі були учасниками кожної із кримінальних справ, а отже, мають право ознайомлюватись із матеріалами кримінальних справ, робити з них копії. Судом в залі суду було зачитано ч.1 ст.137 ЦПК України. Після чого представник пояснив, що у розумінні ч.1 ст.137 ЦПК України у нього відсутні складнощі щодо отримання доказів. У звязку з відсутністю складнощів щодо отримання доказів судом було відмовлено у задоволенні клопотання, про що детально розяснено позивачам та їх представнику. Повторне заявлення тотожного клопотання суд оцінює як намір представника перекласти роботу щодо збирання доказів, які в силу правил доказування (ст.60 ЦПК України) обставин справи покладено на позивачів, - на суд. Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розяснив позивачам та їх представникам, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд роз'яснив, що позивачі та їх представник мають право ознайомитись із кримінальними справами, отримати відповідні копії доказів та надати їх суду; суд сприяє сторонам у справі, але не виконує за них роботу зі збору доказів. В даних фактичних обставинах справи сторони мають можливість самостійно отримати відповідні докази та надати їх суду, складнощів у розумінні ч.1 ст.137 ЦПК України відсутні, а тому підстав для задоволення клопотання судом не встановлено (а.с. 107-108).

Дана ухвала після її оголошення була вручена під розписку кожному із присутніх двох позивачів та їх представнику адвокату ОСОБА_10 (розписки а.с. 113, 114, запис журналу 84 на а.с.111).

Після чого представником позивачів адвокатом ОСОБА_10 подано письмове клопотання про те, що він вважає неможливим завершити розгляд справи по суті, оскільки має намір виготовити копії матеріалів кримінального провадження та доставити свідків (а.с. 106).

Отже, станом на 10.07.2015 року свідки позивачів не були допитані та матеріали кримінальних проваджень не були дослідженні виключно з вини позивачів як сторони спору.

Наступне засідання у справі призначено на 01 вересня 2015 року (а.с. 112). При цьому позивачі та їх представник пояснили, що забезпечать явку свідків, не просили суд викликати свідків чи оголошувати їм привід.

В судовому засіданні 01 вересня 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивачів про перерву, оскільки позивач 2 та 3 присутні у судовому засіданні, неявка їх представника адвоката ОСОБА_10 не є перешкодою для розгляду справи по суті, в минулих засіданнях суд неодноразово звертав увагу позивачів та їх представника на строк розгляду справи, та можливість скористатись допомогою іншого представника, а також у звязку з тим, що суду взагалі не надано відомості та докази про причини неявки представника позивачів адвоката ОСОБА_10

Крім цього, з 10 липня по 01 вересня минуло 52-ві календарні доби. Під час такої тривалої перерви позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_10 мали достатньо часу для копіювання матеріалів кримінальних проваджень та надання їх суду. Відповідні копії суду не надано. Це свідчить про те, що сторона позивачів умисно затягує строк розгляду справи, адже саме їх клопотання стало виключною підставою для оголошення перерви у справі.

Враховуючи, що представник позивачів адвокат ОСОБА_10 є адвокатом з 14 грудня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0482 (а.с. 65), тобто він є досвідченим правником та не міг не знати про ризик закінчення розгляду справи по суті, враховуючи систематичні нагадування суду про строк розгляду справи, про обовязок доказування, про порядок збирання доказів та надання їх суду, враховуючи, що строк розгляду справи по суті закінчився ще 16 червня 2015 року, суд вважає за можливе закінчити розгляд цивільної справи по суті 01 вересня 2015 року за наявними у справі доказами, а клопотання про оголошення перерви в тому числі за підписом адвоката ОСОБА_10 оцінює як прояв неповаги до суду з боку останнього.

При цьому у комплексі із зверненнями фігурантів згаданих кримінальних справ до Європейського суду з прав людини, суд вважає, що подібна пасивна процесуальна поведінка позивачів та їх представника у питанні збору та поданні суду доказів не виключає того, що дійсним інтересом позивачів є не захист їх цивільних прав та свобод, а створення певних незручностей для відповідачів, що повязані із необхідністю являтись до суду, та підготовка до нової скарги до згаданого суду з питання порушення права на справедливий суд в частині розгляду справи упродовж розумного строку (стаття 6).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з підстав.

З наданих суду доказів, а саме, з постанов Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про закриття кримінальних справ (постанова від 27.01.2014 року №216/6909/13-к на а.с.32, постанова від 27.01.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 33, постанова від 15.10.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 34, постанова від 15.10.2014 року №216/6909/13-к на а.с. 35, постанова від 30.10.2014 року №216/1004/14-к на а.с. 36) вбачається лише факт закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_12, що обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 237, п.5 ст.244 КПК України 1960 року (а.с. 32) (відповідач 5); факт закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_9, що обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 237, п.5 ст.244 КПК України 1960 року (а.с.33) (відповідач 4); факт закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_13, що обвинувачувався у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 237, п.5 ст.244 КПК України 1960 року (а.с.34) (відповідач 3); факт закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_4, що обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 237, п.5 ст.244 КПК України 1960 року (а.с. 35) (відповідач 1); факт закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5, що обвинувачувався у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, ст.ст. 11-1, 237, п.5 ст.244 КПК України 1960 року (а.с.36) (відповідач 2).

Відповідно до ч. 1-4 ЦПК України (Підстави звільнення від доказування) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, в силу даної норми надані позивачами постанови не звільняють позивачів від обовязку доказування обставин справи, в тому числі в частині відповідних фактів завдання позивачам тілесних ушкоджень 13.04.2009 року та 14.04.2009 року внаслідок бійок по вулиці Декабристів, 25, в м. Кривому Розі. Згадані кримінальні справи є справами приватного обвинувачення за нормами КПК України 1960 року. У них як позивачі так і відповідачі предявляли відповідні взаємні обвинувачення, тобто кожен був одночасно обвинувачем та потерпілим. За наявності цього факту суд не може з достовірністю встановити вину відповідачів лише виключно з вказаних постанов. Також суд не має змоги встановити ступінь тяжкості нанесених тілесних ушкоджень тощо.

За відсутності інших доказів у задоволенні позову слід відмовити у звязку із недоведеністю обставин, на які посилаються позивачі.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_8 Аяддіна Іззата огли, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Саміда Аяддіна огли до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди відмовити повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2015 року.

Суддя Мазурчак В.М.