Провадження по справі № 2/752/30/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

Встановив:

В провадження суду 01.10.2014 року надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 25.12.2009 року між сторонами було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син ОСОБА_3. Оскільки спільне життя не склалося, починаючи з грудня 2013 року сторони фактично проживають окремо, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, проте, сторони не дійшли згоди про визначення місця проживання дитини. В позові зазначено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 проте, в зв'язку з проведенням ремонту за вказаною адресою, позивач на даний час проживає у матері за адресою: АДРЕСА_2 Просить визначити місце проживання спільного сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у частині визначення місця проживання неповнолітнього з матір'ю та наполягав на їх задоволенні, виходячи з обставин, викладених у позові. Стосовно вимог про відшкодування судових витрат, зазначив, що не наполягає на їх стягненні з відповідача на користь позивача та відмовляється від даної вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо предмету позову визнав та не заперечував проти визначення місця проживання неповнолітнього сина разом з матір'ю, проте зазначив, що сам спір з даного приводу відсутній, обставини, які викладені у позові також не відповідають дійсним обставинам, які існують. Зважаючи на відсутність спору, просив відмовити у стягненні з нього судового збору.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з матір'ю підтримав, посилаючись на висновок служби у справах дітей з цього приводу.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.12.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син ОСОБА_3.(а.с.6).

Позивач, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем та проживання окремо, просить визначити місце проживання неповнолітнього сина разом з нею. Відповідач в даній частині проти позову не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішувати орган опіки та піклування або суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітнього з матір'ю, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що представник відповідача відмовився від стягнення сплаченого судового збору, підстав для розподілу судових витрат між сторонами суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161 СК України, ст.ст. 60, 61, 80, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю, ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.