Справа №461/3611/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Скаб В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року по справі № 1304/4524/12 позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» задоволені, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 152/2006 у сумі 32884,90 доларів США, шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 всупереч вимогам іпотечного договору 22 серпня 2011 року зареєструвала у вказані вище квартирі свого сина ОСОБА_1 - відповідача по даній справі. Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про виселення від 08 січня 2015 року № 8001-20, яке було отримане ОСОБА_1 23 січня 2015 року. Однак, відповідач квартиру не звільнив та з реєстрації не знявся. Просить суд виселити зі зняттям з реєстрації ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та інших осіб, які мешкатимуть в квартирі на день виселення, стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача за довіреністю (а.с.25) Лаврів В.П. до суду не прибув. У письмовій заяві просив судове засіданні проводити без його участі, позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення суду (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22,23). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до укладеного між 15 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Мегабанк» іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Даний договір укладений на забезпечення зобов'язання за кредитним договором між тими самими сторонами № 152/2006 від 15 вересня 2006 року (а.с.10-12). Відповідно до довідки ЛКП «Снопківське» від 24 грудня 2014 року № 2506, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, за адресою квартири з 22 серпня 2011 року зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.7).

ОСОБА_3 кредитне зобов'язання належним чином не виконала, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року, з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 листопада 2013 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2014 року, з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 269144,15 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квартири, з ОСОБА_3 стягнуто штраф за іпотечним договором; квартира АДРЕСА_1 передана в управління ПАТ «Мегабанк» на період її реалізації; ПАТ «Мегабанк» надано право на отримання в ОКПЛОР «БТІ та ЕО» витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5-6,26-28,29-30).

08 квітня 2015 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлене повідомлення-вимога щодо зобов'язання звільнення житлового приміщення та зняття з реєстрації. Згідно з поштовим повідомленням, дане повідомлення-вимога 23 січня 2015 року було отримане за адресою: АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_1 (а.с.8,9).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

Статтею 109 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійснені ним прав користування, розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що спірна квартира, як предмет іпотеки, перебуває в управлінні позивача після звернення на неї стягнення за рішенням суду та виселення осіб, які в ній проживали. Відповідач по справі зареєстрований та фактично проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року, повідомлення-вимогу позивача про виселення самостійно не виконав. Суд вважає, що вимога про виселення належним чином вручена відповідачу, оскільки отримана членом його сім'ї - батьком, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 76 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх часткове задоволення.

При цьому, вимога ПАТ «Мегабанк» про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання задоволенню судом не підлягає, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення про виселення особи є підставою для зняття такої з реєстрації.

Щодо вимоги позивача виселення інших осіб, які мешкатимуть в квартирі на день виселення, суд вважає її необґрунтованою та безпідставною, оскільки, судовому захисту, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси. Дана норма виключає можливість захисту прав позивача, що можуть бути порушені в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 214-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення та зняття з реєстрації- задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), з квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» () суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.Д. Фролова