Справа № 751/3840/15-ц Провадження № 22-ц/795/1261/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Косач І. А. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 квітня 2015 року та апеляційну скаргу Комунального підприємства «Управління житлово комунального господарства» на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 травня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Управління житлово комунального господарства» до ОСОБА_5 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу від 17.04.2015 р. й передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду І інстанції.

КП «Управління житлово-комунального господарства» у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу від 29.05.2015 р., а справу направити на розгляд до того ж суду.

У квітні 2015 р. КП «Управління житлово-комунального господарства» предявило позов до ОСОБА_5, у якому просило визнати договір на постачання теплової енергії між ними укладеним та стягти з ОСОБА_5 на свою користь 17873 грн. 28 коп. заборгованості з абонплати за спожиті послуги і відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Вказане підприємство і фізична особа-підприємець ОСОБА_7 уклали договори про надання комунальних послуг у належному останній приміщенні магазину-салону «Меблі, системи та електроінструменти», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме договір про постачання теплової енергії і гарячої води № 05-09-Т від 01.09.2009 р. і договір про користування комунальним водопроводом та каналізацією № 55-08-ВК 01.04.2008 р. Згідно з договором № 05-09-Т у період з 01.01.2009 р. по 30.09.2013 р. та згідно з договором № 55-08-ВК у період з 01.04.2008 р. по 28.02.2015 р. КП «Управління житлово-комунального господарства» у повному обсязі надало ОСОБА_5 комунальні послуги, а остання їх спожила. 09.10.2013 р. позивач отримав від відповідача лист про переукладення договору про постачання теплової енергії у звязку з припиненням нею підприємницької діяльності. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_5 фактично припинила підприємницьку діяльність 06.06.2014 р. КП «Управління житлово-комунального господарства» листом від 24.12.2013 р. направило відповідачеві проект нового договору, але остання по цей час його не підписала. Вартість отриманих ОСОБА_5 послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2013 р. по лютий 2015 р. становить 17873 грн. 28 коп., яку вона не оплатила.

Ухвалою від 17.04.2015 р. відкрито провадження у цій справі, а ухвалою від 29.05.2015 р. справу передано на розгляд до Славутицького міського суду Київської обл.

Сенс апеляційної скарги ОСОБА_5 зводяться до того, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що суд встановив зареєстроване її місце проживання.

Доводи апеляційної скарги КП «Управління житлово-комунального господарства» зводяться до того, що постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Славутицького міського суду Київської обл., суд І інстанції послався на ч. 1 ст. 114 ЦПК України. Проте спору з приводу нерухомого майна між сторонами по справі нема.

У судове засідання сторони не зявилися.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 20.08.2015 р. здав на пошту заяву про відкликання поданої ним апеляційної скарги. Ухвалою суду від 25.08.2015 р., постановленою в порядку ч. 2 ст. 210 ЦПК України (не виходячи до нарадчої кімнати), цю заяву відхилено з такої підстави. Пленум Верховного Суду України у пункті 12 постанови від 24.10.2008 р. № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» орієнтує суди нижчих ланок на те, що відкликати апеляційну скаргу можна до початку розгляду справи в апеляційному порядку (до постановлення ухвали про призначення справи до розгляду ст. 302 ЦПК). Оскільки заяву, про яку йдеться, подано після постановлення ухвали про призначення справи до розгляду, то в силу ч. 2 ст. 300 ЦПК України її не може бути задоволено.

КП «Управління житлово-комунального господарства» у запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 17.04.2015 р., суддя виходив з того, що справа підсудна Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Постановляючи ухвалу від 29.05.2015 р., суд керувався ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваних ухвал.

Так, по справі встановлено наступне.

Згідно з отриманим Новозаводським районним судом м. Чернігова повідомленням адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 15.04.2015 р., ОСОБА_5 з 16.11.2004 р. по цей час зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 67).

З тексту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу надання позивачем відповідачеві послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення у приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та спожиття цих послуг відповідачем (а.с. 2-4). Причому позивач наполягає, що між сторонами по справі укладено договір про надання вказаних послуг, який відповідач не виконує в частині сплати абонплати за спожиті послуги. З тексту позовної заяви та інших матеріалів справи також вбачається, що місцезнаходженням позивача і юридично, і фактично є м. Славутич Київської обл.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Судом І інстанції по даній справі повністю й своєчасно виконано приписи ч.ч. 3, 4 ст. 122 ЦПК України.

Згідно з адміністративно-територіальним устроєм м. Чернігова, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_5 відноситься до території Новозаводського району м. Чернігова.

Договір про надання послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення може бути виконаний тільки у місці знаходження приміщення, у звязку з користуванням яким надаються й споживаються ці послуги. У даному конкретному випадку таким місцем є територія м. Славутич Київської області.

З викладеного випливає, що в силу ч. 1 ст. 109 та ч. 8 ст. 110 ЦПК України дана справа підсудна як Славутицькому міському суду Київської обл., так і Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Таким чином, оскаржувана ОСОБА_5 ухвала про відкриття провадження у справі є законною.

ОСОБА_5, місцем проживання якої є м. Чернігів, проти направлення справи до Славутицького міського суду Київської обл. не заперечує. Крім того, цей суд знаходиться у тому ж населеному пункті, у якому згідно з матеріалами справи зареєстровано місцезнаходження КП «Управління житлово-комунального господарства» і у якому це підприємство фактично знаходиться.

В апеляційній скарзі КП «Управління житлово-комунального господарства» лише констатується порушення, допущене судом І інстанції при постановленні оскаржуваної ним ухвали, але про те, які права підприємства порушено внаслідок її постановлення, в апеляційній скарзі не зазначено. Крім того, у ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, яким чином порушено права КП «Управління житлово-комунального господарства» внаслідок направлення Новозаводським районним судом м. Чернігова справи на розгляд до Славутицького міського суду Київської обл. - до суду, який знаходиться у тому ж місті, у якому зареєстровано місцезнаходження цього підприємства, у якому воно фактично знаходиться і якому дана справа теж підсудна (наявними у справі доказами не підтверджується, що права позивача якимось чином порушено шляхом постановлення оскаржуваної ним ухвали суду). До того ж, у ст. 3 ЦПК України зазначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Отже в силу цієї норми права для задоволення апеляційної скарги суду необхідно встановити факт порушення прав апелянта внаслідок ухвалення судом І інстанції оскаржуваного ним судового рішення, а не саме по собі порушення місцевим судом норм матеріального та (або) процесуального права при його постановленні. Оскільки апеляційним судом не встановлено факту порушення прав та інтересів КП «Управління житлово-комунального господарства», державних та суспільних інтересів шляхом постановлення оскаржуваної цим підприємством ухвали, то його апеляційна скарга не може бути задоволена.

Законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал перевірено у межах доводів апеляційних скарг (ч. 1 ст. 303 ЦПК України) і підстав для їх скасування, зокрема для виходу за їх межі (ч. 3 ст. 303 ЦПК України) не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та Комунального підприємства «Управління житлово комунального господарства» відхилити, а ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 квітня 2015 року і від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: