Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

з участю представника позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1, (її представника - адвоката Марина В.Г.), позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_6 - ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, третіх осіб: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майна, зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1, третіх осіб: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно квартиру АДРЕСА_1. В подальшому, представником ОСОБА_1 було подано в судовому засіданні заяву про збільшення позовних вимог та зміну предмета позову, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, а також визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності НОМЕР_1 від 13.10.2014 року, видане ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги у справі, просили прийняти до розгляду позовні вимоги в наступній редакції:

1.Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1.

2. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності НОМЕР_1 від 13.10.2014 року, видане ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В мотивувальній частині заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що 13 листопада 2014 року, в судовому засіданні по даній справі з клопотання ОСОБА_6 про приєднання документів, вона дізналась про те, що відповідачем отримано в першій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності, відповідно до якого ОСОБА_6 належить 1/2 частка у спільному сумісному майні подружжя, що є предметом цього спору.

Вищевказане свідоцтво видано відповідачеві всупереч нормам матеріального права, та підлягає скасуванню з наступних підстав:

На момент смерті, ОСОБА_11 належало майно - квартира АДРЕСА_1, набута померлим на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійником Л.Є., що зареєстровано в реєстрі за № 5215. В свідоцтві ж про право власності НОМЕР_1, виданого 13.10.2014 року державним нотаріусом першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 - ОСОБА_6 вказано, що квартира АДРЕСА_1, набута померлим на підставі договору обміну. Вказане майно не набувалось внаслідок договору обміну і тому вищевказане свідоцтво підлягає скасуванню як незаконне.

Крім того, вищевказане майно придбано за кошти, які ОСОБА_1 отримала від продажу іншої нерухомості і в подальшому подарувала синові.

Так, 08.07.2003 року ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 продали ОСОБА_17 квартиру, яка розташована у АДРЕСА_2 за суму 4512 грн., що підтверджується відповідним договором.

Зазначає, що вищевказані кошти вони передали ОСОБА_11

У подальшому 14.11.2003 року, за вищевказані кошти ОСОБА_11 придбав за 5009 грн. від ОСОБА_18 квартиру, яка розташована в АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу.

08.12.2005 року ОСОБА_1 було продано за 12190 грн. ОСОБА_19 будинок, що розташований у АДРЕСА_6

03.11.2006 року ОСОБА_20 продала, а ОСОБА_21 купив за 7500 грн. квартиру в АДРЕСА_4.

17.10.2006 року ОСОБА_11 продав за 7814 грн. квартиру, яка розташована в АДРЕСА_3 - ОСОБА_12., що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу.

Після продажу квартири ОСОБА_11 вирішив придбати собі інше житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 за 12275 грн. На купівлю даного майна всі кошти ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_1, що можуть підтвердити ОСОБА_14 та ОСОБА_16.

Таким чином, вважає, що дане житло не набувалось за час шлюбу ОСОБА_11 та ОСОБА_6 і не є в розумінні ст. 60 СК України об"єктом спільної сумісної власності подружжя.

Вважає, що будь-яких грошей, нажитих під час шлюбу з відповідачем, на придбання цього майна не витрачалось. Так як всі кошти на купівлю квартири були ОСОБА_11 подаровані, то квартира АДРЕСА_1 куплена за подаровані кошти є особистою приватною власністю померлого.

Вважає, що нотаріусом протиправно видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності, відповідно до якого їй належить 1/2 частка у спільному сумісному майні подружжя, що є предметом цього спору.

В судовому засіданні ОСОБА_20 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити посилаючись на вищевказані факти та документальні докази, надані в додатках.

В своїй позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_11. На момент смерті, ОСОБА_11 належало майно - квартира АДРЕСА_1, набута померлим на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійником Л.Є., що зареєстровано в реєстрі за № 5215. Після смерті ОСОБА_11 ним направлено до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, вважається що ним прийнято в спадщину частку майна померлого - квартири АДРЕСА_1. Позивач також зазначає, що дружина померлого - ОСОБА_6 оспорює його право на спадщину. 13.05.2011 р. позивачем подано до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву на прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, державний нотаріус Митровка В.М. відмовила у видачі свідоцтва, мотивуючи це необхідністю подачі їй правовстановлюючого документа на квартиру, технічного паспорта та інших документів. Крім того, нотаріус надала письмову рекомендацію звернутись до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на вищевказані факти та документальні докази, надані в додатках.

Аналогічні за змістом вимоги заявив також ОСОБА_4. Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_11. На момент смерті, ОСОБА_11 належало майно - квартира АДРЕСА_1, набута померлим на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійником Л.Є., що зареєстровано в реєстрі за № 5215 (копія надається). Після смерті ОСОБА_11 ним направлено до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, вважається що ним прийнято в спадщину частку майна померлого - квартири АДРЕСА_1. Позивач також зазначає, що дружина померлого - ОСОБА_6 оспорює його право на спадщину. 13.05.2011 р. позивачем подано до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву на прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, державний нотаріус Митровка В.М. відмовила у видачі свідоцтва, мотивуючи це необхідністю подачі їй правовстановлюючого документа на квартиру, технічного паспорта та інших документів. Крім того, нотаріус надала письмову рекомендацію звернутись до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_4 надав додаткові письмові пояснення, згідно яких після смерті ОСОБА_11 ним направлено до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вважає, що ним прийнято в спадщину частку майна померлого - квартири АДРЕСА_1. Разом з тим, нотаріусом безпідставно було відмовлені йому у прийнятті та реєстрації такої заяви у зв'язку з відсутністю відмітки про реєстрацію міста проживання у паспорті громадянина України. Факт подачі такої заяви підтверджують ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 в засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на вищевказані факти та обставини.

ОСОБА_5 в позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_11. На момент смерті, ОСОБА_11 належало майно - квартира АДРЕСА_1, набута померлим на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Олійником Л.Є., що зареєстровано в реєстрі за № 5215. Після смерті ОСОБА_11 нею направлено до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, вважається що нею прийнято в спадщину частку майна померлого - квартири АДРЕСА_1. Позивач також зазначає, що дружина померлого - ОСОБА_6 оспорює її право на спадщину. 13.05.2011 р. позивачем подано до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву на прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, державний нотаріус Митровка В.М. відмовила у видачі свідоцтва, мотивуючи це необхідністю подачі їй правовстановлюючого документа на квартиру, технічного паспорта та інших документів. Крім того, нотаріус надала письмову рекомендацію звернутись до суду для визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на вищевказані факти та документальні докази, надані в додатках.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_6 - ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 частково заперечила, надавши письмові заперечення та пояснення. У вищевказаних запереченнях та поясненнях зазначає, що свідоцтво про право власності НОМЕР_1, видане 13.10.2014 року державним нотаріусом першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 не підлягає скасуванню, так як видано на підставі норм чинного законодавства. Констатує, що нотаріусом допущено описку під час оформлення вищевказаного свідоцтва, яку під час розгляду справи у суді вже виправлено. Також представник посилається на той факт, що квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_11 та ОСОБА_6 придбали за кошти, що були нажиті під час шлюбу, таким чином дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Вважає, що 1/2 частина квартири належить ОСОБА_6 правомірно на підставі свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 13.10.2014 року. Інша 1/10 частина вищевказаного майна спадкується ОСОБА_6 в порядку спадкування за померлим, як спадкоємцем першої черги. Таким чином частка останньої в майні повинна становити 6/10 квартири.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору перша Ужгородська державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, направивши до суду заяву від 18.07.2014 року про розгляд справи без їх участі. В заяві також зазначено, що спадкоємцями першої черги за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області явку представника в судове засідання по даній справі не забезпечила, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області підлягають до часткового задоволення.

Всі вищевказані особи, в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11. Відповідні свідоцтва про народження та інші підтверджуючі документи містяться в матеріалах справи. Крім того, дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні і не заперечувались.Також, суд вважає обґрунтованими та такими що підтверджені належним чином обставини вказані в поясненнях ОСОБА_4, згідно яких останнім подано до першої Ужгородської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується послідовними показами ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які також в цей час подавали нотаріусу аналогічні заяви. Неприйняття нотаріусом заяви у зв'язку з відсутністю відмітки про реєстрацію міста проживання у паспорті громадянина України не є підставою для позбавлення ОСОБА_24 права на спадщину та усунення останнього від спадкування. Від спадщини ОСОБА_24 не відмовлявся. Кожен з вищевказаних спадкоємців вправі отримати свою частку спадщини з майна, яке входить до складу спадщини.

Разом з тим, суд констатує, що згідно п. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 даної статті передбачено, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Будь-яких договорів, які б свідчили, про те, що квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за кошти, що були нажиті не під час шлюбу, сторонами надано не було.

Згідно ст. 60 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Факт продажу 08.07.2003 року ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_15 ОСОБА_25 ОСОБА_26 квартири, яка розташована у АДРЕСА_5 за суму 4512 грн, не є доказом того, що квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за кошти, що були нажиті не під час шлюбу.

Не підтверджують також цього на думку суду і факти:

- придбання 14.11.2003 року, за 5009 грн. ОСОБА_11 від ОСОБА_18 квартири, яка розташована в АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу.

- продажу 08.12.2005 року ОСОБА_1 за 12190 грн. ОСОБА_19 будинку, що розташований у АДРЕСА_6

- продажу 03.11.2006 року ОСОБА_1 ОСОБА_27 ОСОБА_28 за 7500 грн. квартири в АДРЕСА_4.

- продажу 17.10.2006 року ОСОБА_11 за 7814 грн. квартиру, яка розташована в АДРЕСА_3 - ОСОБА_22, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_11 придбав квартиру АДРЕСА_1 за 12275 грн. за подаровані ОСОБА_1 кошти суду не надано, а покази ОСОБА_14 та ОСОБА_16 з цих питань не можуть братись до уваги, так як дані обставини можуть бути підтверджені документальними доказами.

В силу п. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину.

З наведених вище норм вбачається, що судом не можуть бути прийняті до уваги в даній справі покази позивачів, як належні та допустимі докази факту дарування коштів ОСОБА_11 на придбання квартири АДРЕСА_1 за 12275 грн. Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 13.10.2014 року, виданого ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Крім того, допущену нотаріусом описку під час оформлення вищевказаного свідоцтва виправлено, що підтверджується документальними доказами у справі.

Таким чином, спадкове майно за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 складається виключно з 1/2 квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи, що спадкоємцями першої черги за законом є сини ОСОБА_4, ОСОБА_3, донька ОСОБА_5, дружина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1, кожен з п'яти спадкоємців в силу ст.ст. 1261, 1267 ЦК України спадкує по 1/10 частині квартири АДРЕСА_1.

Не підлягають до повного задоволення вимоги ОСОБА_6 про визнання за нею права власності на 6/10 квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з тим, що 5/10 частки цього майна вже належать останній на підставі свідоцтва на право власності НОМЕР_1 від 13.10.2014 року. Для захисту законних прав ОСОБА_6 є необхідним вирішення питання щодо визнання права власності на 1/10 частину вищевказаного майна в порядку спадкування.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; одним із способів захисту права є його визнання.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_1) право власності в порядку спадкування на 1/10 квартири АДРЕСА_1 (загальна площа квартири становить 55.8 м.кв., кількість кімнат - 3, житлова площа - 42.0 м.кв.).

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_8 (мешк. АДРЕСА_1) право власності в порядку спадкування на 1/10 квартири АДРЕСА_1. (загальна площа квартири становить 55.8 м.кв., кількість кімнат - 3, житлова площа - 42.0 м.кв.).

В решті позовних вимог ОСОБА_8 - відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 (АДРЕСА_7) право власності в порядку спадкування на 1/10 квартири АДРЕСА_1. (загальна площа квартири становить 55.8 м.кв., кількість кімнат - 3, житлова площа - 42.0 м.кв.).

В решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 (АДРЕСА_8) право власності в порядку спадкування на 1/10 квартири АДРЕСА_1. (загальна площа квартири становить 55.8 м.кв., кількість кімнат - 3, житлова площа - 42.0 м.кв.).

В решті позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 (АДРЕСА_7) право власності в порядку спадкування на 1/10 квартири АДРЕСА_1. (загальна площа квартири становить 55.8 м.кв., кількість кімнат - 3, житлова площа - 42.0 м.кв.).

В решті позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.