У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відновлення стану земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,13 га, розташованої в АДРЕСА_1. Поруч з її земельною ділянкою проходять землі загального користування у вигляді проїзду, а далі розташована земельна ділянка відповідачів.

30 квітня 2014 року відповідачі з метою розширення проїзду самовільно переставили межові знаки на її земельній ділянці, а саме - кутовий знак, зменшивши ширину на 80 см.

За її зверненням інженер-землевпорядник 13 травня 2014 року провів обміри її земельної ділянки та склав акт про перенесення меж земельної ділянки, після складання вказаного акту відповідачі повторно самовільно перенесли межові знаки.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 створює їй перешкоди для користування її земельною ділянкою, а саме - ставить транспортні засоби на землі загального користування, що затрудняють прохід та проїзд на її земельну ділянку та відпускає собаку на довгий ланцюг, яка не пропускає її на земельну ділянку.

Просила суд зобов'язати відповідачів відновити стан належної їй земельної ділянки шляхом перенесення межового знаку, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом обмеження доступу їх собаки на її земельну ділянку і звільнити прохід від належних відповідачу автомобілів.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відновити стан належної ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом переміщення межових знаків на межу, визначену згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй земельною ділянкою. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та її представник просять скасувати судове рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарг та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що межа земельної ділянки позивача порушена з вини відповідачів.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач та відповідачі не є суміжними землекористувачами, а також з того, що позивачем не надано доказів, що саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснили дії щодо перенесення межового знаку належної їй земельної ділянки.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки апеляційним судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук