У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Соцком Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Соцком Банк» звернулось із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти, посилаючись на те, що 26 березня 2007 року між ТОВ «КБ «Соцком Банк» та ОСОБА_3 укладено договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти №103/02-0002176, за яким останньому встановлено загальний ліміт овердрафту за картрахунком в розмірі 15 000 грн з доступним лімітом 13 500 грн, визначено Умови повернення овердрафту та розмір процентів за користування ним.

У забезпечення виконання договору між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки №103/02-0002176-ДП, згідно з умовами якого останній поручився за виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань.

Оскільки ОСОБА_3 своєчасно не виконував умови договору, станом на 1 квітня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 86 270,56 грн, яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «Соцком Банк» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Соцком Банк» солідарно 61 077,42 грн у рахунок погашення заборгованості за договором банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0002176 від 26 березня 2007 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування судових рішень та залишення позову без розгляду з посиланням на неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив із його доведеності та із того, що у боржників виник солідарний обов'язок з виконання договору.

Проте такі висновки є передчасними.

Судом встановлено, що 26 березня 2007 року між ТОВ «КБ «СоцКом Банк», який надалі змінив свою назву на ПАТ «КБ «Соцком БАНК», та ОСОБА_3 укладено договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-0002176 для безготівкової оплати за товари (послуги) в торгівельних точках за допомогою платіжного терміналу або імпринтеру, для одержання готівки в касах банків та через банкомати, для перерахування коштів зі свого картрахунку на інші рахунки (п.п. 3.3., 3.4. Договору).

За п. 3.6 договору за картрахунком допускається встановлення овердрафту, який оформлюється додатковою угодою. При перевищенні витратного ліміту за овердрафтом боржник зобов'язаний його погасити до останнього робочого числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівкових або безготівкових коштів; під звітним місяцем розуміють місяць, в якому допущена несанкціонована заборгованість (п.3.9 договору).

Додатковою угодою № 1 визначені умови надання овердрафту, за якими ОСОБА_3 встановлено загальний ліміт овердрафту за картрахунком у розмірі 15 000 грн з доступним лімітом 13 500 грні і зі сплатою 36% за користування санкціонованим овердрафтом та 108% - несанкціонованим, із графіком внесення обов'язкового щомісячного платежу за користування овердрафтом до 10 числа на картрахунок.

Термін дії овердрафту 1 рік, який може поновлюватись, за умови своєчасного погашення зобов'язань в кінці строку овердрафту.

Додатковою угодою № 4 без дати змінені умови надання овердрафту; пункт 14 викладено в іншій редакції, відповідно до якої термін дії овердрафту дорівнює терміну дії банківської платіжної карти.

На забезпечення виконання договору овердрафту 23 березня 2009 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки за №103/02-0002176-ДП, згідно з яким останній поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань за договором овердрафту.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань з повернення кредитних коштів та умов договору, станом на 1 квітня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 86 279,56 грн, яка складається із заборгованості за картковим рахунком овердрафту - 13 911,24 грн, нарахованих та несплачених відсотків у сумі 16 627,47 грн, та 55 731,85 грн пені.

Також матеріали справи містять копію банківської платіжної карти ОСОБА_3 № НОМЕР_1, строк дії якої - 03/09.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі й щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які

фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко і відеозаписів та висновків експертів.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 посилався на те, що наданий банком розрахунок заборгованості є безпідставним, будь-яких вимог до нього банк не подавав з моменту закінчення строку дії карти (березень 2009 року), а за розрахунком, наданим банком, після закінчення строку дії карти по ній проводились банківські операції.

Суд першої інстанції, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України належним чином доводи ОСОБА_3 не перевірив, не звернув уваги на те, що номер платіжної карти, вказаний у договорі та розрахунках заборгованості, не збігається із номером банківської карти, копія якої міститься у справі; не встановив кінцевого строку дії договору овердрафту, тобто не встановив та не перевірив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Не усунув таких процесуальних недоліків і суд апеляційної інстанції, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора (постанова Верховного Суду України № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року).

Вирішуючи вимогу про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, суди не визначились із характером правовідносин, що виникли між кредитором та поручителем, наведених норм матеріального права не врахували та дійшли передчасного висновку про виникнення солідарної відповідальності.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар С.О.Карпенко Д.О.Остапчук