РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Гордійчук І.О.

при секретарі - Григорчук В.М.

за участю - представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства Будівельна компанія «Рівнепромбуд» про стягнення безпідставно утримуваних коштів, збитків та неустойки,-

в с т а н о в и в :

До Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_4 з позовом до ЗАТ БК «Рівнепромбуд» про стягнення на її користь неповернутих коштів, збитків від втрати житла, площею 314,46 кв.м., а також неустойки, на загальну суму 2848148 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позивачем позовні вимоги, наполягав на задоволенні позовних вимог свого довірителя в повному обсязі, на підставі наведених у позовній заяві доводів. Суду пояснив, що позивачем було сплачено кошти та виконано свої зобовязання перед відповідачем, однак, ЗАТ БК «Рівнепромбуд» своїх зобовязань передбачених договором, починаючи з 01 січня 2006 року не виконали, квартиру у власність ОСОБА_4 не надали та сплачених коштів не повернули.

Представник відповідача підтримала заперечення подані до суду, просила в задоволенні позову відмовити та пояснила, оскільки договір між сторонами не був розірваний та жодна із сторін не відмовилась від нього, дані кошти не підлягають поверненню пайовику, так, як і не підлягає задоволенню вимога про стягнення неустойки. Крім того, щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав, закінчення строку позовної давності.

Суд, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 22 квітня 2004 року між ОСОБА_5 та ЗАТ Будівельна компанія «Рівнепромбуд», в особі генерального директора ОСОБА_6 укладено договір №4-С про пайову участь у будівництві.

Відповідно до умов даного договору та умов договору про співпрацю від 07 жовтня 2003 року з кредитною спілкою «Спартак», виконавець приймає пайовика у часткове будівництво квартир загальною площею 316,46 кв.м , ціною 1178,98 грн. за 1 кв.м. з ПДВ, розташованих на 10-му поверсі будинку №1 по вул. Є.Коновальця в м.Рівне, а пайовик приймає і оплачує вартість будівництва квартир, у розмірі 373100,00 гривень.

п.3.7 договору передбачено, що у випадку сплати понад 30% вартості будівництва квартири згідно п.3.1. цього договору в строк до 01 червня 2005 року, вартість 1м.кв. загальної площі, вказана в п.1.2.перегляду не підлягає та буде остаточною ціною 1 м.кв. загальної площі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України від 18 вересня 1991 року №1560-ХІІ "Про інвестиційну діяльність" (зі змінами і доповненнями), об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На даний час будівництво житлового будинку завершено у повному обсязі та здано в експлуатацію.

Рішенням Рівненського міського суду від 24 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, треті особи ЗАТ Будівельна компанія "Рівне промбуд", міський голова м.Рівне, виконавчий комітет Рівненської міської ради, ПАТ "Укрсоцбанк", Кредитна спілка "Спартак" про визнання права власності на квартири та зобов"язання повернути квартири, як безпідставно набуте майно - відмовлено.

Як становлено судом та не заперечується відповідачем, позивач сплатила 362190,00 грн., згідно договору №4-С від 22.04.2004 року про пайову участь у будівництві.

Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що вимоги позивача в частині стягнення безпідставно утримуваних коштів в сумі 362190,00 грн., підлягають до задоволення .

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження суми збитків на час подання позову до суду, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків від втрати позивачем з вини відповідача житла площею 316,46 кв.м. слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що сума неустойки, яку має сплатити відповідач позивачу, складає 3% від 362190,00 грн. в рік, тобто (3% від 362190,00*,5 грн. Однак, суд вважає що позов в частині стягнення неустойки є недоведеним, оскільки в судовому засіданні представник позивача не конкретизував, в якому саме розмірі просить стягнути неустойку з відповідача, а тому в задоволенні в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи вищевикладене, слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки, за недоведеністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212,213,215,293,294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства Будівельна компанія «Рівнепромбуд» про стягнення безпідставно утримуваних коштів, збитків та неустойки, - задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства Будівельна компанія «Рівнепромбуд» на користь ОСОБА_4 неповернуті кошти в сумі 362190 (триста шістдесят дві тисячі сто дев»яносто) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду: Гордійчук І.О.