Справа № 161/4208/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1349/15 Категорія: 54 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Маха В.І.

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, в якому просила:

- скасувати наказ про звільнення № 03-к від 10 березня 2015 року ОСОБА_4 та визнати звільнення з роботи незаконним;

- поновити ОСОБА_4 на роботі в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на посаді головного спеціаліста-бухгалтера;

- стягнути з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на користь ОСОБА_4 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди;

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області № 03-к від 10 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області.

Стягнуто з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2015 року по 16.07.2015 року в розмірі 9 633 грн. 92 коп.

Стягнуто з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на користь ОСОБА_4 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

В поданій на вищевказане рішення суду першої інстанції апеляційній скарзі відповідач Інспекція з питань захисту прав споживачів у Волинській області просив оскаржуване рішення суду скасувати через неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, провадження у справі закрити з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним Кодексом (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 частини 1 статті 17 КАС України визначено, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, працюючи на посаді головного спеціаліста-бухгалтера Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, перебувала на державній службі, проходження якої відноситься до публічної служби.

Враховуючи викладене та те, що спір між сторонами виник з приводу проходження публічної служби, зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

У п. 30 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що за змістом ч. 1 ст. 2, п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Місцевий суд при вирішенні справи на зазначене уваги не звернув та здійснив розгляд справи у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане відкриття провадження у даній справі, розгляд справи та ухвалення рішення у даному спорі в порядку цивільного судочинства не відповідає вимогам закону, а тому оскаржуване рішення слід скасувати, а провадження у справі закрити, що не позбавляє права позивача на звернення до суду за вирішенням даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди, закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді