Справа № 2/593/356/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 25 лютого 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного проживання у них народилося двоє дітей: 7 червня 1996 року син ОСОБА_4, а 5 вересня 1997 року син ОСОБА_5.

Позивачка, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, звернулася до суду з позовом про розірвання з ним шлюбу.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, пояснила, що сімя її з відповідачем розпалася остаточно, відновити її та зберегти вже неможливо, а так як вона з відповідачем протягом тривалого часу проживає роздільно, а їх шлюб залишився лише формальним, а тому наполягає на задоволенні її позовних вимог без надання терміну для примирення.

Відповідач у судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розлучення згідний.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення позивачки та взявши до уваги письмову заяву відповідача, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 25 лютого 1995 року зареєстрували шлюб про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 097483, видане 30 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 2), і від цього шлюбу у них 7 червня 1996 року народився син ОСОБА_4, а 5 вересня 1997 року - син ОСОБА_5.

Пояснення позивачки свідчать про те, що вони з відповідачем тривалий час стосунки не підтримують і відновлювати їх не бажають, а так як їх шлюб фактично розпався та існує лише формально, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу.

А так як за вищевказаних обставин позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, що підтверджується поданою ним суду письмовою заявою, тому суд вважає необхідним на підставі ст. 174 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити і шлюб її з відповідачем розірвати без надання судом терміну для примирення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (д.п. ОСОБА_1) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був укладений 25 лютого 1995 року у Вербівській сільській раді Бережанського району Тернопільської області (актовий запис № 2).

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1