РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №494/754/15-ц

26 серпня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря - Козубенко О.О.,

представника відповідача - ОСОБА_1 (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ

10.06.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 23 травня 2012 року по вул.. Балківській в м. Одесі сталася ДТП за участю: - автомобіля Шкода, під керуванням ОСОБА_3, - автомобіля Лексус, під керуванням ОСОБА_4 та - автомобіля ДАФ, під керуванням ОСОБА_2 Вину ОСОБА_2 у скоєні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Березівського районного суду Одеської області. На момент ДТП діяв Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2807-00031/000003 від 20.02.2012 року, згідно якого пошкоджений автомобіль шкода був застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група». На підставі даного Договору, ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило 3751,98 грн. страхового відшкодування в рахунок ремонту пошкодженого автомобіля Шкода. На дату ДТП також діяв договір страхування, згідно якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус». ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Статус» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 19.09.2012 року, в якій просило виплатити на власну користь 3751 грн. 98 коп.( з врахування франшизи в розмірі 1000 грн.), що було зроблено та підтверджено платіжним дорученням №3693 від 06.11.2012 року. Однак, всупереч п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 та п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП. 12 липня 2013 року ПрАТ «СК «Статус» направило відповідачу регресну вимогу, але вона залишилась без реагування з боку відповідача. Також зазначив, що вказане право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс. Капітал» згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. Станом на день подачі позову відповідач вимогу №276 від 12.12.2014 року, надіслану позивачем, - не виконав та відповіді не надходило, а тому ТОВ «Маркс. Капітал» звернувся до суду.

В судові засідання 23.06.2015 року, 09.07.2015 року та 26.08.2015 року представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим, 22.06.2015 року (а.с.73), 01.07.2015 року (а.с.82), 04.08.2015 року (а.с.113) від представника позивача надійшли клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.08.2015 року проти позову заперечував та вважав його необґрунтованим, з підстав зазначених у запереченнях на позовну заяву (а.с.85-89). У своїх поясненнях вказував, що ОСОБА_2 повідомив ПрАТ «СК «Статус» за телефоном. Наголошував, що сам позивач надав докази повідомлення ПрАТ «СК «Статус» саме ОСОБА_2, про що свідчить страховий акт №7736-12-59-152 (а.с.35). Окрім того, відповідно до сформованої відомості №9010072 (а.с.15) також зазначено, що ОСОБА_2 повідомляв ПрАТ «СК «Статус» про ДТП вчасно. Також, надав до суду копію повідомлення від потерпілої особи ОСОБА_4 про настання ДТП (а.с.100), в якому містилась інформація про ОСОБА_2, що свідчить про інформування страхової компанії про учасників ДТП. Представник позивача, вказував у своїх поясненнях, що винній особі ДТП (ОСОБА_2.) не має необхідності надавати письмову заяву до страхової компанії, оскільки він не претендує на відшкодування збитків. З огляду на вищевикладене просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника відповідача, врахувавши, вимогу позивача про наполяганні на позовних вимогах, викладену в клопотанні про розгляд справи за відсутності представника позивача, суд доходить висновку про задоволення вимог ТОВ «Маркс.Капітал», виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільно-процесуального кодексу України від 18.03.2004 року зі змінами та доповненнями станом на 16.07.2015 року (далі - ЦПК України): «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.».

У частинах першій, другій та третій статті 60 ЦПК України встановлено: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу… Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.».

Судом встановлено, що 23 травня 2012 року по вул. Балківській в м. Одесі сталася ДТП за участю: - автомобіля Шкода, під керуванням ОСОБА_3, - автомобіля Лексус, під керуванням ОСОБА_4 та - автомобіля ДАФ, під керуванням ОСОБА_2

Вину ОСОБА_2 у скоєні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Березівського районного суду Одеської області від 25.06.2012 року (а.с.16).

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України передбачено: «Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою».

Судом також встановлено, що на момент ДТП діяв Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2807-00031/000003 від 20.02.2012 року, згідно якого пошкоджений автомобіль Шкода, Фабиа Классик, був застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с.10-11).

На підставі даного Договору, ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило 3751,98 грн. страхового відшкодування в рахунок ремонту пошкодженого автомобіля Шкода (а.с.32-33).

Окрім цього, на дату ДТП також діяв договір страхування, згідно якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується страховим полісом №АВ/2876619 (а.с.7).

Виходячи з наведеного, 19 вересня 2012 року ПАТ «СК «Українська страхова компанія» звернулась до ПрАТ «СК «Статус» з заявою на виплату страхового відшкодування на суму 3751 грн. 98 коп. (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог діючого законодавства України ПрАТ «Страхова компанія «Статус» виплатило на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» суму у розмірі 2751,98 грн. ( з вирахуванням обумовленої Договором франшизи в розмірі 1000 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №3693 від 06.11.2012 року (а.с.38).

За умовами ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України: «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до підпунктів 33.1.2, 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV зі змінами та доповненнями, у редакції яка діяла на час скоєння ДТП (далі - Закон України №1961), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Всупереч вимогам ст.33 Закону України №1961, ОСОБА_2 не повідомив письмово ПрАТ «СК «Статус» про настання страхового випадку у передбачені строки.

Суд наголошує, що з 19.09.2011 року були внесені змін до Закону України №1961,яким встановлено обов'язок учасника ДТП саме письмово повідомляти страховика про скоєне ДТП. Посилання представника відповідача, що ОСОБА_2 повідомляв за телефоном та це є достатнім для того, щоб сповісти страховика,- не відповідає вимогам Закону №1961, оскільки таке право було передбачено до внесення змін.

Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача, що особі, яка вина у скоєнні ДТП та яка не претендує на відшкодування шкоди немає необхідності письмово сповіщати страховика, оскільки ст.33 Закону України №1961 прямо передбачено обов'язок учасника дорожньо-транспортної пригоди письмово повідомляти страховика, в тому числі винна особа скоєного ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла особа ОСОБА_4 25.08.2015 року особисто звернувся до страховика (а.с.100), що дозволило йому отримати страхове відшкодування, при чому про ДТП безпосередньо ПрАТ «СК «Статус» ОСОБА_2 письмово не повідомляв, що також підтверджується представником відповідача.

За умовами ст.38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених пп.33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону.

Суд вважає зазначити, що Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змінЗаконом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Відповідно до ст.1191 ЦК України передбачено: «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом».

Згідно ст. 993 ЦК України ввстановлено: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

Виходячи з наведеного вище, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 у порушення вимог Закону України №1961 не повідомив письмово страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 23 травня 2012 року з його вини, а також те, що страховиком здійснено виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 2751 грн. 98 грн., суд вважає, що ПрАТ «Страхова компанія «Статус» набуло право регресної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «Статус» направило регресну вимогу за №961 від 12.07.2013 року на суму 2751 грн. 98 коп.

28 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" і ПрАТ «Страхова компанія «Статус» уклали договір про надання фінансових послуг факторингу(а.с.45-47). Згідно із додатком до Договору про надання фінансових послуг факторингу (а.с.116-123) до ТОВ "Маркс.Капітал" перейшло право регресної вимоги Страховика до ОСОБА_2 згідно із страховим актом № 7736-12-59-152 (а.с.35).

У ч. 1 ст. 1082 ЦК України визначено: «боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж».

12 грудня 2014 року позивач ТОВ "Маркс.Капітал" направляло на адресу відповідача вимогу в порядку регресу про сплату на користь даного товариства завданої шкоди в розмірі 2751 грн. 98 коп. (а.с.41-43), яку отримано ОСОБА_2 23.12.2014 року (а.с.44).

На час розгляду справи судом шкода у вказаному вище розмірі відповідачем не відшкодована.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ТОВ "Маркс.Капітал" ґрунтується на вимогах закону, тому на його користь з ОСОБА_2 в порядку регресу та відповідно до умов договору факторингу підлягає стягненню шкода в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 2751 грн. 98 коп.

Також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 1077, 1082 1191 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 27 серпня 1997 року) на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» (, МФО 300647, р/р НОМЕР_2) суму збитків у розмірі 2751 (дві тисячі сімсот п'ятдесят одну) грн. 98 коп. та судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 31.08.2015 року.

Суддя І.А. Римар