АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6337/15 Справа № 205/1437/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним правочинів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015 року, де ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що зазначене рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, необґрунтоване, не відповідає обставинам справи.

Зазначеним рішенням суду відмовлено позивачу в задоволенні позову.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 2006 року (а.с.19) на праві приватної власності являлась власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.14).

17.05.2013 року в ході примусового виконання старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ складено акт опису та арешту зазначеного домоволодіння в рахунок погашення боргу.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.06.2013 року (а.с.48) дозволено ОСОБА_5 подарувати домоволодіння № АДРЕСА_1 на ім'я малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволено ОСОБА_8 прийняти в дар домоволодіння АДРЕСА_1 від імені малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що повідомити орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради.

Згідно договору дарування частини домоволодіння від 02 серпня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які діяли як законні представники малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 продано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрованого в реєстрі за №1350 (а.с.46).

На підставі договору дарування частини домоволодіння від 03 серпня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які діяли як законні представники малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 подаровано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрованого в реєстрі за №1354 (а.с.47).

Відповідно до акту про проведення електронних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна від 05.02.2015 року (а.с.6), на примусовому виконанні у Ленінського ВДВС ДМУЮ перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь юридичних осіб боргу на загальну суму 217 307,39 грн. В ході примусового виконання державним виконавцем Ленінським ВДВС ДМУЮ було накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, що належало останній, на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2006 року.

Переможцем електронних торгів став ОСОБА_4, який сплатив суму в розмірі 241 395,00 грн., що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №41682 від 22.12.2014 року, який виданий ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.7).

Державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів на домоволодіння АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що на момент проведення електронних торгів нерухоме майно належало не боржнику - ОСОБА_5, а іншій особі (а.с.8).

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у позові, оскільки вчинені майже ніж за два роки до участі позивача в електронних торгах, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які діяли як законні представники малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: договори дарування від 02.08.2013 року, 03.08.2013 року, не порушують обсяг його майнових інтересів чи то суперечать нормам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та, дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 203, 215, 316, 317 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки при укладенні оспорюваних договорів 02.08.2013 року і 03.08.2013 року заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не було, тому права позивача, який став переможцем електронних торгів, згідно акту від 05.02.2015 року, не порушені

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що оспорювані договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки після укладення договорів ОСОБА_6 зареєстрував договір купівлі-продажу, про що міститься відмітка в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що суд не звернув уваги на дії відповідачів, які спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що дії відповідачів щодо укладення правочинів було майже за два роки до участі позивача в електронних торгах, тому права позивача, який не був стороною правочину, в момент укладення оспорюваних договорів, не були порушені.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте, будь-які докази, які б підтверджували, що в момент укладення спірних договорів були порушені права позивача, суду не надані.

Посилання апелянта на те, що в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначений договір купівлі-продажу виданий 02.08.2013 року реєстровий номер 1350, який не витребуваний судом, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки в матеріалах справи знаходяться нотаріально завірений договір дарування від 02.08.2013 року реєстровий номер 1350.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач, не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки, і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: