АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9382/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Кравець В.А., Семенюк Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у серпні 2014 року.

Зазначав, що з 2011 року по 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю.

Оскільки відповідач перешкоджає вільному спілкуванні з дитиною просив суд зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та визначити порядок спілкування з ним наступним чином: у 1-шу та 3-тю суботу місяця з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. наступного дня; у 2-гу та 4-ту неділю місяця з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв.; кожного вівторка та п'ятницю місяця з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. з відвідуванням місця проживання позивача та можливістю перебувати у зазначений проміжок часу в межах території України без присутності матері. В день народження сина з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у присутності матері; у державні та святкові дні з 10 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. та у дні літніх канікул 15 діб з відвідуванням місця проживання батька, ночівлі та можливістю перебувати у зазначений проміжок часу в межах території України без присутності матері та інших сторонніх осіб.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено спосіб участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування батька з малолітньою дитиною, а саме: без присутності матері перша та третя субота кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; перша та третя неділя кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; перша половина літніх канікул: 15 календарних днів кожного року; місцем зустрічі визначено місце проживання батька: АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції та викладення резолютивної частини рішення в наступній редакції: позовні вимоги задовольнити частково, визначити спосіб позивача у вихованні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування батька з малолітньою дитиною, а саме перша, третя субота та друга четверта неділя місяця з 10 год. до 13 год. у присутності матері дитини ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржено, тому, у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2011 року до 24.03.2014 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Згідно довідки форми № 3 КП «Дирекції з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 09.04.2014 року за № 328, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4

З листа Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської обл. від 13.05.2015 р. № П44.928.2 щодо встановлення участі у вихованні та спілкуванні батька гр. ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській РДА від 07.05.2015 р. № 3, (протокол № 9) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська РДА) вважав за доцільне встановити дні та години участі позивача, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв.

У вказаному висновку також зазначено, що згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2, наданою службою у справах дітей Святошинської райдержадміністрації від 06.05.2015 року, встановлено, що це однокімнатна квартира. Для перебування дитини в квартирі створені належні умови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

На підставі викладеного, з урахуванням інтересів дитини та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрутованості позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Не є підставою для скасування правильного по суті рішення твердження апелянта про те, що судом 1-ї інстанції не наведено жодного аргументованого висновку про те, які саме перешкоди відповідач чинить позивачу у спілкуванні з сином та якими доказами дані обставини підтверджуються, оскільки в силу вимог закону, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, якщо батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з них, який проживає окремо, у вихованні дитини, то з метою подальшого захисту своїх прав чи інтересів батько та/або мати дитини не позбавлені права звернутися до суду з позовом для визначення способів їх участі у вихованні дитини в судовому порядку.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з визначеним судом першої інстанції способом участі позивача у вихованні дитини встановленим у першу та третю субота та першу та третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Так, чч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м.Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Висновком Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської обл. від 13.05.2015 р. № П44.928.2 щодо встановлення участі у вихованні та спілкуванні батька гр. ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 встановлено за доцільне встановити дні та години участі позивача, у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв.

Частиною 6 ст. 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Натомість визначаючи спосіб участі позивача у вихованні сина у спосіб, що є відмінним від встановлено рішенням Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської області, а саме: перша та третя субота та перша та третя неділя кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., суд першої інстанції не навів належного обґрунтування ухваленого ним рішення в цій частині.

Не встановивши, що висновок комісії Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської обл. від 13.05.2015 р. № П44.928.2 суперечать інтересам дитини, суд не обґрунтував свого висновку про непогодження з визначеним у ньому способі участі батька у вихованні дитини, чим порушив ст. 19 СК України, ст. 212 ЦПК України.

Проаналізувавши обставини справи, колегія суддів погоджується з способом участі позивача у вихованні дитини, запропонованим у вказаному висновку комісії Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської обл., оскільки він достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини.

Крім того суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення, вийшов за межі позовних вимог, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялись.

При цьому, враховуючи вік дитини, виходячи з необхідності забезпечення найкращих її інтересів, запобігаючи можливим порушенням дитячо-батьківських взаємовідносин, колегія суддів вважає за необхідне перші три зустрічі обумовити побачення позивача з дитиною присутністю матері.

З урахуванням вищевикладеного рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі позивача у вихованні сина ОСОБА_3 підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до визначеного висновком Києво-Святошинського районної державної адміністрації Київської обл. від 13.05.2015 р. № П44.928.2, а саме: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. та перші три зустрічі батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 проводити у присутності матері - ОСОБА_1

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно вирішив місце спілкування батька з сином за місцем проживання позивача.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 наданою службою у справах дітей Святошинської райдержадміністрації від 06.05.2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_3 є однокімнатною квартирою. Для перебування дитини в квартирі створені належні умови.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при визначенні місця зустрічі за місцем проживання позивача порушуються права та інтереси дитини позивачем до суду надано не було.

Наявність тієї обставини що місце місце реєстрації позивача не співпадає з місцем його фактичного проживання, ніяким чином не впливає на право дитини спілкуватися з рідним батьком та участь останнього у вихованні дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості позивача утримувати дитину під час спільного відпочинку колегія судді вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в цілому повно дослідивши обставини справи, дійшов обґрунтованих висновків щодо необхідності забезпечення участі позивача, як батька, у вихованні дитини, проте не здійснив належний аналіз висновку служби у справах дітей, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення способу участі, а саме встановити спосіб участі у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., визначивши необхідність присутності матері дитини ОСОБА_5 у перші три зустрічі.

В решті оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 травня 2015 року - змінити, у зв'язку з чим абзац третій резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Встановити спосіб участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування батька з малолітньою дитиною, а саме: без присутності матері перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; перша половина літніх канікул: 15 календарних днів кожного року; місцем зустрічі визначити місце проживання батька: АДРЕСА_1.

Перші три зустрічі батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проводити у присутності матері - ОСОБА_1.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: