Справа № 597/127/15-ц
Провадження № 2/597/68/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності в спільному майні подружжя на 1/2 частину квартири,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, вартістю 49714,50 гривень, загальною площею 28,45 кв.м. та стягнути з відповідача в її користь сплачений судовий збір в сумі 498,00 гривень та понесені витрати на правову допомогу в сумі 1200,00 гривень, покликаючись на те, що 19.03.1996 року вона уклала з відповідачем шлюб, під час якого ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,6 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2001 року. Відповідно до рішення виконкому Заліщицької міської ради №144 від 25.03.2002 року, яким їм було надано дозвіл на добудову ще однієї житлової кімнати до належної квартири, ними було здійснено добудову житлової кімнати площею 14,3 кв.м. Отже на сьогоднішній день загальна площа спірної квартири становить 56,9 кв.м, вартістю 99429,00 гривень. Право власності на спірну квартиру зареєстроване за відповідачем. Згоди на добровільний поділ цього нерухомого майна в досудовому порядку між нею та відповідачем не досягнуто. На даний час шлюб між ними розірвано, згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.02.2012 року.

Представник позивачки в судовому засіданні просить суд визнати за позивачкою право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, вартістю 49714,50 гривень та стягнути з відповідача в користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 498,00 гривень та понесені витрати на правову допомогу в сумі 1200,00 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проте просить суд не стягувати з нього судові витрати, так як спір доведено до суду з вини позивачки.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи із наступного:

Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Перебуваючи у шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2001 року. Відповідно до рішення виконкому Заліщицької міської ради №144 від 25.03.2002 року, яким відповідачу було надано дозвіл на добудову ще однієї житлової кімнати до належної квартири, сторонами за час перебування у шлюбі було здійснено добудову житлової кімнати площею 14,3 кв.м. На сьогоднішній день загальна площа спірної квартири становить 56,9 кв.м, вартістю 99429,00 гривень. Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.02.2012 року. Згоди на добровільний поділ цього нерухомого майна в досудовому порядку між сторонами не досягнуто.

Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції №21 від 02.02.2015 року позивачкою ОСОБА_3 сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 498,00 гривень.

Згідно договору про надання правової допомоги укладеного 02.02.2015 року між адвокатом ОСОБА_1 та позивачкою ОСОБА_3 та квитанції №10 від 02.02.2015 року позивачкою сплачено адвокату за надання правової допомоги 1200,00 гривень.

Відповідачем в судовому засіданні не доведено, що спір з приводу сумісного майна не врегульовано в досудовому порядку з вини позивачки.

А, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки понесені нею судові витрати.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 174, 209, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою АДРЕСА_3 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, вартістю 49714,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_3 1698 (одну тисячу шістсот дев'яносто вісім) гривень судових витрат.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С. В. Дудяк