Справа № 2-754
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С

при секретарі Козаку О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог відділу опіки та піклування Новоселицької РДА про визнання безпідставною відмови на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та надання дозволу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання неправомірною його відмови на виїзд неповнолітньої дитини за кордон посилаючись на те, що дочка хворіє та вона бажає провести обстеження та лікування її за кордоном, однак відповідач безпідставно відмовляється надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 за кордон.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину ОСОБА_3, не цікавиться станом її здоровя, не займається її вихованням оскільки зовсім із нею не бачиться.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він дійсно вже тривалий час не бачив дитину, однак аліменти він платить. Не бажає давати дозвіл на виїзд дочки ОСОБА_4 за кордон, оскільки вважає, що вона не хворіє а позивачка спеціально хоче вивезти її до своєї нової свекрухи в Молдову.

Представник третьої сторони вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно Постанови КМ України №231 від 31.03.1995 року передбачено право одного з батьків на отримання в суді дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини за відсутності згоди іншого з батьків.

Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи вважає що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України» та п.2 ст.4 та п.п. 16, 21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що засвідчено свідоцтвом про її народження. Виїзд неповнолітньої дитини разом із позивачкою за кордон відповідає її інтересам, оскільки у звязку із хворобою дитини, що встановлено випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1329 Чернівецької МДЛ, вона потребує подальшого лікування, а тому відмову відповідача від надання згоди на виїзд дитини за кордон слід визнати безпідставною.

На підставі ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд, керуючись ст.ст. 208, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати відмову ОСОБА_2 на надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_3 безпідставною.

Надати дозвіл ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасовий виїзд разом із нею за кордон неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: