08.10.2015 Справа № 756/3513/15-ц
унікальний № 756/3513/15-ц
провадження № 2/756/2737/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05 серпня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого відповідач позичив у нього 50000 грн., які зобов'язався повернути до 05 серпня 2013 року, проте свої зобов'язання щодо повернення суми позики не виконав.

У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 50000 грн.

Позивач в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 47000 грн., посилаючись на те, що після відкриття провадження у справі відповідач повернув йому 3000 грн.

Представник відповідача позов визнала, не заперечувала наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 47000 грн. та зазначила, що відповідач щомісяця намагатиметься віддавати позивачу певну частину боргу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між сторонами 05 серпня 2008 року укладено в письмовій формі договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 50000 грн., а відповідач зобов'язалася повернути позику до 05 серпня 2013 року.

У встановлений в договорі строк відповідач своє зобов'язання по поверненню позики не виконав, що не заперечується представником відповідача.

Проте після відкриття провадження у справі, за повідомленням позивача, відповідач повернув йому 3000 грн.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 47000 грн. боргу за договором позики.

Відповідно до ст.ст. 88,89 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 89, 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на корить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 05 серпня 2008 року у розмірі 47000 (сорок сім тисяч) грн. та судові витрати у розмірі 500 (п'ятсот) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко