Справа № 1418/2453/12
Провадж.№ 2/481/176/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

31.08.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В..,

при секретарі Кузьміній Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства Обоянь Новобузького району Миколаївської області про визнання недійсним договору оренди землі,

Встановив :

ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства Обоянь Новобузького району Миколаївської області, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі № 28 від 04.01.2006 року, укладений між нею та ПП Обоянь Новобузького району Миколаївської області; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, мотивуючи тим, що вона даний договір з відповідачем не укладала та не уповноважувала будь-кого на укладення даного договору; після її звернення до відповідача про повернення земельної ділянки, останній продовжує її обробляти.

В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник позивачки надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача уточнив позовні вимоги, просив позов ОСОБА_1 задовольнити та включити до судових витрат суму платежу за проведення експертного дослідження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи відповідач судом повідомлявся належним чином, про що мається в матеріалах справи поштове повідомлення, про отримання відповідачем по справі судової повістки, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 04 січня 2006 року між ПП Обоянь (орендарем) та ОСОБА_1 (орендодавець) було укладено договір оренди належної їй на праві власності, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА № 740997 від 2.08.2005 року (а.с.11), земельної ділянки площею 10,53 га строком на 10 років (а.с.8-9).

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як убачається з висновку експерта № 489 від 27 травня 2013 року, підписи в графі Орендодавець в договорі оренди землі № 28 від 04 січня 2006 року та в додатку № 1 до договору оренди земельної ділянки від 04.01.2006 року (Акт приймання передачі земельної ділянки, яка передається в оренду) виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

За таких обставин не можна вважати, що договір оренди землі відповідав волі орендодавця та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, які він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Згідно ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Договір зареєстрований 27 грудня 2006 року за № 77 у Новобузькому окрузі реєстрації.

Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положенням ч.1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За вимогами ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особку, яка його порушила.

Як видно із змісту позовної заяви, що також не було спростовано представником відповідача , в 2005 році між ОСОБА_1 та відповідачем укладався договір оренди земельної ділянки, в звязку з чим про існування оспорюваного договору від 04.01.2006 року вона дізналась в 2010 році, а тому, звернувшись до суду 30.11.2012 року, не пропустила строк позовної давності.

Враховуючи наведені обставини та докази, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України, для визнання оспорюваної угоди недійсною, оскільки спірний договір оренди земельної ділянки позивачка не підписувала, а тому не можна вважати, що цей договір відповідав волі орендодавця.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 108 гривень 00 копійок та 900 гривень 48 копійок за проведення судово-почеркознавчої експертизи, а разом 1008 гривень 48 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 77, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства Обоянь Новобузького району Миколаївської області про визнання недійсним договору оренди землі, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений 04 січня 2006 року між Приватним підприємством «Обоянь» та ОСОБА_1, зареєстрований 27 грудня 2006 року у Новобузькому окрузі реєстрації за реєстраційним № 77.

Стягнути з Приватного підприємства Обоянь Новобузького району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 108 (сто вісім) гривень та 900 (девятсот) гривень 48 копійок за проведення судово-почеркознавчої експертизи, а разом 1008 (одну тисячу вісім) гривень 48 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуюча суддя по справі