АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6460/15 Головуючий 1 інст. - Цвіра Д.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського національного медичного університету на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року по справі за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

встановила:

У серпні 2014 року Харківський національний медичний університет звернувся до суду з позовом після уточнення якого просив визнати недостовірною інформацію відносно Харківського національного медичного університету та особисто його керівника - ректора ОСОБА_2, поширену відповідачем у зверненні до Урядового повноваженого з питань антикорупційної політики ОСОБА_3 від 10.03.2014 року, а саме: що ректор Харківського національного медичного університету ОСОБА_2 переслідує ОСОБА_1 Що це переслідування призвело до того, що в 2011 р. ОСОБА_1 залишив посаду першого проректора ХНМУ, та згодом, зовсім «змушений був піти з роботи в університеті», 2) що причина переслідування полягає у тому, що ОСОБА_1 в 2005 р. подав заявку на участь у конкурсі на заміщення вакантної посади на той час посади ректора ХНМУ, на яку одночасно з ним претендував і ОСОБА_2. За результатами конкурсу був призначений ОСОБА_2», 3) що ректор ХНМУ ОСОБА_2 «при зміні влади у 2010 р. перекинувся до партії регіонів і утримався на своїй посаді», 4) що «У 2008 ОСОБА_2 звернувся до міськвиконкому з проханням скасувати рішення про надання нам квартир», 5) що виселення з квартири ОСОБА_1 та членів його родини відбувалося «як показове покарання», в результаті чого відповідач з дружиною «протримали на неопалювальних сходах, не пускаючи до квартири, щоб ми могли забрати хоча б документи та гроші, близько 10 годин, при цьому дружина була без верхнього одягу й у кімнатних капцях на босу ногу. Нас усіляко принижували, ображали, над нами потішалися», 6) що ОСОБА_2 «шляхом маніпуляцій зі штатним розкладом» ОСОБА_1.» Усунули з посади першого проректора»; ОСОБА_1 «змушений був піти з роботи в університеті».

Зобов'язати відповідача не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом направлення листа до Урядового повноваженого з питань антикорупційної політики ОСОБА_3, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти і науки України, Державної виконавчої служби, Харківської обласної державної адміністрації та Генеральної прокуратури України.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії, які принижують Харківський національний медичний університет та його керівника - ректора ОСОБА_2 честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в грубому спілкуванні з ним та розповсюдженні недостовірної інформації про ректора

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що звернення відповідача до Урядового повноваженого з питань антикорупційної політики не було наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси.

Інформація поширена відповідачем порушує особисті немайнові права ХНМУ, зокрема, ганьбить його честь, гідність, а також завдає шкоду його діловій репутації. Також, інформація поширена відповідачем порушує особисті немайнові права ректора ХНМУ, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього з боку осіб, які отримали лист-звернення відповідача. Крім того, ця інформація формує думку, що ХНМУ тісно пов'язаний з корупційною діяльністю, більш того, особисто вчиняє кримінально карні діяння.

Подібними діями відповідач охарактеризував ХНМУ, його керівника та співробітників (підлеглих), як злочинця, як особу, що з легкістю порушує закон, не має високих моральних принципів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківський національний медичний університет просить рішення суду першої інстанції скасувати як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга містить посилання на ті ж обставини які викладені в позовних вимогах.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що лист відповідача від 10.03.2014р. не порочить гідність, честь та ділову репутацію позивача, а є реалізацією конституційного права відповідачів.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

З п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб, що зобов'язані оглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадках, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином за захистом честі та гідності до суду може звернутись лише фізична особа.

Відомості які викладені у зверненні ОСОБА_1 безпосередньо Харківського національного медичного університету не стосуються.

Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем по справі є Харківський національний медичний університет як установа, тому вимога про спростування недостовірної інформації відносно ректора ОСОБА_2 як фізичної особи судом не може бути розглянута, оскільки останній не є позивачем у справі.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують судова колегія з урахуванням вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: