У Х В А Л А

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», треті особи: департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконною відмову у прийнятті на роботу за переводом, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року, за касаційними скаргами комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом до Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі - КЗОЗ «ЦЕМД та МК»), Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі - КЗОЗ «ОКЛ - ЦЕМД та МК»), у якому просив визнати незаконною відмову у прийнятті на роботу за переводом, поновити на роботі, стягнути заробітну плату за період вимушеного прогулу.

Посилався на те, що у квітні 2003 року він був прийнятий на роботу до станції швидкої невідкладної медичної допомоги м. Харкова на посаду молодшої медичної сестри на 9 підстанцію, у липні цього ж року був переведений на посаду фельдшера загально профільної бригади 9-ї підстанції служби швидкої допомоги м. Харкова у працював до 31 грудня 2012 року.

Оскільки у структурі швидкої допомоги почали проводитися реформи з 1 січня 2013 року позивач спочатку був переведений на посаду фельдшера невідкладних станів 9-го відділення екстреної медичної допомоги КЗОЗ «ОКЛ- ЦЕМД та МК», на якій працював до 31 вересня 2013 року. 20 вересня 2013 року позивачу було запропоновано написати заяву про звільнення з КЗОЗ «ОКЛ- ЦЕМД та МК» за переводом у зв'язку з реорганізацією підприємства та заяву про прийом на роботу до КЗОЗ «ЦЕМД та МК». 30 вересня 2013 року позивач був ознайомлений під підпис зі своїм графіком змін на жовтень 2013 року. З 2 жовтня 2013 року позивач почав виходити на роботу у свої зміни, проте його не допускали до роботи потягом місяця без зазначення причин. 18 жовтня 2014 року позивач отримав лист від директора ОСОБА_5 про те, що в його заяві про прийом на роботу була допущена описка. 20 жовтня 2013 року позивач звернувся до директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» з проханням поновити його на посаді фельдшера відділення швидкої та невідкладної допомоги відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги № 9 з 1 жовтня 2013 року, про що йому було відмовлено. Разом з тим, було запропоновано поновити його на роботі тільки з 30 жовтня 2013 року, а не з 1 жовтня 2013 року, що б призвело до втрати ним 60 % надбавки за стаж роботи в швидкій медичній допомозі м. Харкова та інше. Протягом жовтня - листопада 2013 року позивач отримував листи-відповіді на свої скарги та звернення від керівництва комунального закладу охорони здоров'я із відмовами у наданні будь-яких пояснень щодо ситуації, що склалася. На підставі вищенаведеного позивач просив суд визнати незаконною відмову щодо прийняття його на роботу на посаді фельдшера, поновити його на посаді з 1 жовтня 2013 року, у зв'язку з переводом з КЗОЗ «ОКЛ- ЦЕМД та МК» та зобов'язати нарахувати та сплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу з вини адміністрації на момент поновлення на роботі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 липня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконною відмову директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_5 у прийнятті ОСОБА_4 на роботу на посаду фельдшера у зв'язку з переводом з КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК» та зобов'язано директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_5 укласти трудовий договір з ОСОБА_4 у зв'язку з переведенням останнього з КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК» з 1 жовтня 2013 року. Стягнуто з КЗОЗ «ЦЕМД та МК» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 1 жовтня 2013 року по день прийняття даного рішення в розмірі 25 974 грн 64 коп. з урахуванням обов'язкових платежів до державного бюджету України та судовий збір до державного бюджету України 229 грн 40 коп.

Стягнуто з директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_5 на користь КЗОЗ «ЦЕМД та МК» шкоду, спричинену незаконною відмовою у прийнятті на роботу ОСОБА_4 у розмірі 25 974 грн 64 коп. з урахуванням обов'язкових платежів, які повинні бути відраховані до державного бюджету України.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь КЗОЗ «ЦЕМД та МК» шкоду, спричинену незаконною відмовою у прийнятті на роботу ОСОБА_4 у розмірі 25 974 грн 64 коп. скасовано. У решті рішення залишено без змін.

У січні 2015 року ОСОБА_4 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки відповідач при укладенні з ним трудового договору видав наказ та намагається укласти договір не про перевід його з посади фельдшера відділення швидкої невідкладної допомоги № 9 КЗОЗ «ЦЕМД та МК» на посаду фельдшера 9 відділення КЗОЗ «ЦЕМД та МК», а про переведення його до Дергачівського відділення, про що він вимоги не заявляв та просив саме поновити його трудові права та укласти трудовий договір саме про переведення до 9 відділення де він працював та куди він повинен був прийнятий за переводом.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконною відмову директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_5 у прийнятті ОСОБА_4 на роботу на посаду фельдшера 9 відділення у зв'язку з переводом з КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК» та зобов'язано директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_5 укласти трудовий договір з ОСОБА_4 у зв'язку з переведенням останнього з КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК» з 1 жовтня 2013 року на посаду фельдшера 9 відділення КЗОЗ «ЦЕМД та МК».

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року додаткове рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року та залишити в силі додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2015 року.

У касаційній скарзі КЗОЗ «ЦЕМД та МК», до якої приєдналася КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 липня 2014 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 липня 2014 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг дають підстави вважати, що судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що може бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф», треті особи: департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконною відмову у прийнятті на роботу за переводом, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик