Справа № 667/5642/15-ц
07 жовтня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді: Радченко Г.А.
при секретарі: Рушелюк О.М.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням житловим будинком № 189 по вул. Чайковського у м. Херсоні.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до договору дарування від 14.01.1995 року вона є власницею житлового будинку № 189 по вул. Чайковського в м. Херсоні, в якому вона постійно проживає та зареєстрована з членами її родини. 07.08.2004 року у її домоволодіння була тимчасово зареєстрована її знайома ОСОБА_2, яка не є її родичкою. Між ними була укладена усна домовленість, що через півроку вона добровільно зніметься з реєстрації. Але ОСОБА_2 не виконала своєї обіцянки. На її численні звернення до відповідачки, з вимогою про добровільне зняття з реєстрації, остання не реагувала. Приблизно з травня 2005 року вона більше не бачила відповідачку та їй не відоме місце перебування ОСОБА_2 Фактично відповідачка взагалі не проживала в її домоволодінні та її особистих речей там не залишилося.
В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що зареєструвала у належному їй будинку свою подругу ОСОБА_2 Відповідачка не мала на меті проживати у будинку, а просила її лише тимчасово зареєструвати, оскільки без реєстрації не могла знайти роботу. Через три місяці після реєстрації відповідачки вона не змогла її знайти, де вона знаходиться їй не відомо. На даний час вона бажає оформити субсидію, проте через реєстрацію ОСОБА_2 не може цього зробити.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, судові повістки направлялися їй за місцем реєстрації, проте остання там не проживає.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 14.01.1995 року позивачці на праві власності належить домоволодіння № 189 по вул. Чайковського у м. Херсоні.
Згідно відомостей ВАДР УДМС відповідачка з 07.08.2004 року зареєстрована у будинку позивача. Відповідно до запису домової книги ця реєстрація має тимчасовий характер.
Реєстрація особи у житловому приміщенні передбачає право такої особи, у тому числі, і щодо користування житлом. Оскільки відповідачка не є членом сімї власника будинку, то її право на користування спірним житлом повязано з його наймом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного та житлового законодавства.
Згідно довідки, що видана органом самоорганізації населення № 5 від 31.08.2015 року вбачається, що відповідачка не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є кумою позивачки, часто буває у неї в гостях та бачиться з нею щодня. ОСОБА_1 колись розповідала, що хоче зареєструвати у своєму будинку знайому. Проте, вона не бачила щоб хтось окрім позивачки та членів її сімї там проживав. Речей відповідачки у будинку також не має.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є кумом позивачки. ОСОБА_1 живе з чоловіком, доньками та своєю матірю. Сторонніх у її будинку він не бачив, хоч вона і розповідала, що зареєструвала у будинку свою знайому.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матірю позивачки та проживає разом із нею. Донька зареєструвала у будинку свою знайому ОСОБА_2, яка в будинку ніколи не проживала, а просила прописати її лише для того, щоб вона могла влаштуватися на роботу. Реєстрація відповідачки була тимчасовою і остання обіцяла виписатися з будинку, проте цього не зробила.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка у спірному домоволодінні не проживає з моменту реєстрації, а саме з 07.08.2004 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
З огляду на наведене суд вважає, що встановивши, що відповідачка з 2004 року за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, слід визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 189 по вул. Чайковського у м. Херсоні.
Судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 163 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням житловим будинком № 189 по вул. Чайковського у м. Херсоні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: