Справа № 361/1582/15 Головуючий у І інстанції Шинкарь А.О.
Провадження № 22-ц/780/4342/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 18 05.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Антоненко В.І., Гуля В.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

Встановила :

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 листопада 2014 року ОСОБА_2 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія та в цей же день з ним укладено письмовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Згідно міжнародної товаро-транспортної накладної № 037736 від 07 листопада 2014 року відповідачем було прийнято до перевезення на автопоїзді НОМЕР_2/НОМЕР_3 вантаж (плити деревостружкові ламіновані).

При прийманні вантажу 10 листопада 2014 року в пункті розвантаження: м. Дебіца (Польща) було виявлено пошкодження вантажу в кількості 240 плит, про що складено відповідні документи.

У зв'язку з цим, вантажовідправником ТОВ «Кроно-Україна» до ТОВ «Орлан- Транс-Груп» було виставлено претензію № 825 від 25 листопада 2014 року про відшкодування збитків, завданих при перевезенні вантажу на суму 6581,01 грн, яка була сплачена позивачем на рахунок ТОВ «Кроно-Україна».

Оскільки сума 6581,01 грн. позивачем була сплачена з вини водія-відповідача по справі, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача завдані пошкодженням вантажу збитки. в сумі 6581,01 грн, посилаючись на укладення з ним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

У судове засідання позивач не з'явився, повідовимши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

При цьому наголошувала, що відповідно до міжнародної товаро-транспортної накладної відповідачем було прийнято до перевезення на автопоїзді вантаж-плити деревостружкові ламіновані в кількості 11 палет по 30 штук у кожній. Вантаж було доставлено до пункту призначення - м.Дебіці, магазин-склад (Польща). При прийманні вантажу було встановлено, що плити у кількості 8 штук було посунуто, а на одній плиті-пошкоджено кути. Що було зазначено у протоколі від 10 листопада 2014 року, складеним керівником магазину-складу.

Будь-яких претензій до водія не заявлялося. Пакування та навантаження здійснювалося саме ТОВ «Крона-Україна», а тому 8 плит було просунуто саме у зв»язку з неправильним пакуванням. Проте, плити пошкодженими не були та доставлені в належному стані. У зв»язку з чим, посилання позивача на те, що було пошкоджено вісім палет (240 плит) не відповідає дійсності.

У зв»язку зі звернення до нього з позовом, він по електронній пошті зв»язався з магазином у Польщі, де йому повідомили, що претензії щодо пошкодження кутів на одній плиті не заявлялися.

Відповідач вважає, що заявлений позов-це наслідок домовленості між ТОВ «Орлан Транс Груп» та ТОВ «Кроно-Україна». Будь-яких збитків останнім не понесено та не доведено, що ТОВ «Кроно-Україна» сплатило відповідні грошові кошти за пошкоджений вантаж, а саме 240 плит( пошкоджених 8 палет) і що таке пошкодження відбулося з вини водія.

Рішенням Броварського міськрайонного судувід 13 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення вимог матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд виходив з того, що в супереч вимогам ст. 138 КЗпП України позивач не надав суду належних доказів на підтвердження вини та протиправних дій водія ОСОБА_2, а тому дійшов висновку про відсутність для задоволення позову.

Даний висновок суду грунтується на обставинах справи та вимогах закону.

По справі встановлено, що 04 листопада 2014 року ОСОБА_2 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія та в цей же день з ним укладено письмовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого він взяв на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей, закріпленого рухомого складу.

Згідно міжнародної товаро-транспортної накладної № 037736 від 07 листопада 2014 року відповідачем було прийнято до перевезення на автопоїзді НОМЕР_2/НОМЕР_3 вантаж: плити деревостружкові ламіновані в кількості 11 палет по 30 штук в кожній.

10 листопада 2014 року при прийманні вантажу в пункті розвантаження: м. Дебіца (Польща) було виявлено пошкодження вантажу, про що було складено протокол, додано фотографії.

Зазначений протокол ( польською та українською мовою) долучено позивачем на підтвердження позовних вимог (а.с. 15).

При цьому, як зазначено в тексті протоколу, викладеного українською мовою, «протокол складений 10.11.2014 року стосовно знайдених пошкоджених і бракованих плит U112/16. Товар був поставлений 10.11.2014 року CMR №037736, плита U112/16, номер транспорту НОМЕР_1/НОМЕР_3. Було виявлено вісім бракованих палет, на кожній з плит пошкоджений кут.

В додатку три фотографії. Підпис водія. Підпис магазину , печатка. Grupa VAN Magazyn logistychny Debica (а.с.16).

Разом з тим, згідно виконаного перекладу з польської мови на українську, виконаному дипломованим перекладачем, Протокол , складений 10.11.2014 року , Дембіце, підписаний керівником магазину-складу Дембіца має наступний зміст :

Протокол складений 10.11.2014 року з метою підтвердження пошкодження посунутих плит U112/16.

10.11.2014 року автомобілем НОМЕР_1/НОМЕР_3 CMR №037736, доставлено плити U112/16. Підтверджено, що вісім плит було посунуто, а на одній плиті побиті кути.

Додаються три фотознімки.

Підпис керівника - Підпис Магазину (а.с.115-116).

Дані обставини свідчать про те, що позивачем не у повній відповідності з оригіналом надано документ, на який він посилається як на доказ щодо підтвердження позовних вимог.

Крім того, з долученої позивачем до позову копії платіжного доручення №47 від 09 січня 2015 року вбачається, що даний документ належним чином не оформлений, в ньому відсутні печатка, підпис платника, відмітка банку (а.с.20).

За змістом, в претензії ТОВ «Кроно-Україна» на ім»я ТОВ «Орлан-Транс-Груп» №8259 від 25.11.2014 року відсутня інформація коли і на підставі яких фінансових документів ТОВ «Кроно-Україна» було здійснено відшкодування отримувачу вантажу плит U112/16. - магазину-складу Дембіца (республіка Польща) грошових коштів за неналежно поставлений товар, а саме у зв»язку з його пошкодженням. Відсутні також докази, які стали підставою для перерахування ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на ім»я ТОВ «Кроно-Україна суми 6581 грн.. В долучених до зазначеної вище претензії документів такий доказ відсутній.

За таких обставин, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову позивача є правильним, оскільки той факт, що ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в добровільному порядку ( за умови належного оформлення платіжно-банківських документів) задовольнило претензію ТОВ «Кроно-Україна», не може свідчити про обґрунтованість понесення останніми збитків і не може бути підставою для притягнення працівника-водія ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності.

Згідно з нормами частини 1 статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Частиною 2 статті 130 КЗпП України встановлено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Положенням пункту 1 статті 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до норми статті 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 КЗпП України.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: