АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/531/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Римар Г.М.
Провадження № 22-ц/789/954/15 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гурзель І. В.,

при секретарі - Панькевич Т.

з участю представника ПАТ "Банк Форум"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Гусятинського районного суду від 08.06.2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ "Банк Форум" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гусятинського районного суду від 08 червня 2015 року позов ПАТ "Банк Форум" задоволено:

-стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя с. Васильківці Гусятинського району Тернопільської області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с. Васильківці Гусятинського району Тернопільської області на користь ПАТ "Банк Форум", , м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7 заборгованість за кредитним договором № 254/08/26-№v від 08.08.2008 року в сумі 60197 (шістдесят тисяч сто дев'яносто сім) доларів США 44 центи, що еквівалентно 1 613271 (один мільйон шістсот тринадцять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 77 копійок та 63 764 (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 99 копійок пені та

штрафу;

-стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі апелянти просять рішення суду скасувати, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове, яким у позові ПАТ "Банк Форум" відмовити.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом невірно стягнено пеню, оскільки Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який вона сплачується . Поміж тим, апелянти посилаються і на подвійність нарахування пені за прострочення зі сплати відсотків за користування кредитом, оскільки трактують плату за користування кредитом в розмірі 13%, як межу відповідальності згідно ст. 536 ЦК України. Тобто вказують, що несвоєчасна плата не є грошовим зобов'язанням за яке може стягуватись пеня. В свою чергу поручитель зазначає, що на неї також покладено подвійність відсотків у вигляді стягнутої пені за кредитним договором, а також згідно п. 3.2 Договору поруки.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ "Банк Форум" доводи апеляційної скарги заперечив та суду пояснив, що предметом позовних вимог не було обумовлено подвійність нарахування пені, а з поручителя стягнута сума згідно п. 2.1 кредитного договору. Сам же ж банк не звертався до поручителя з підстав передбачених п. 3.2 договору. З врахуванням вищенаведеного просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Гусятинського районного суду від 08.06.2015 року оскаржується лише в частині стягнення пені.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог ПАТ "Банк Форум" лише щодо нарахування та стягнення із відповідачів пені.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В березні 2015 року ПАТ "Банк Форум" звернувся із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 60 197 доларів США 44 центи та пені і штрафу в сумі 63764,99 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було отримано кредит в сумі 85 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних, які стороною не були погашені. Враховуючи те, що вказаний договір забезпечений договором поруки ПАТ "Банк Форум" просить стягнути вказану заборгованість солідарно із ОСОБА_2 Та поручителя ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Банк Форум", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано відповідачу кредит, яким ОСОБА_2 користувався, однак зобов'язання по кредитному договору не виконав. Оскільки ОСОБА_3 поручилась за виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, тому повинна нести солідарну відповідальність перед кредитором-Банком на підставі ст. 554 ЦК України.

З таким висновком суду погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, 08 серпня 2008 року між АКБ "Форум" в особі Тернопільської філії, правонаступником якого є ПАТ "Банк Форум" та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого банк надає позичальнику кредит в сумі 85 000 (вісімдесят п'ять тисяч) доларів США 00 центів, строком по 07 серпня 2024 року, та сплатою 13% річних.

08 серпня 2008 року на забезпечення вказаного кредитного договору,

Банком було укладено договір поруки із ОСОБА_3 за № 171/26/03 ( а.с. 25- 28).

Згідно розрахунку заборгованості № 254/08/26-Nv від 08.08.2008 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 1 677 036,75 грн. (а.с. 4).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати гроші (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.3 Договору, передбачено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 443 долари США на відкритий йому позичковий рахунок № НОМЕР_3 в ТФ АКБ "Форум", МФО 338846.

Згідно п. 2.7. Договору, проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно на рахунок НОМЕР_4 в ТФ АКБ "Форум", МФО 338846, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів.

У відповідності до п. 2.1 Договору, забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки трикімнатної квартири загальною площею 87.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 412100 грн., що укладається ОСОБА_2 Та АКБ "Форум" та договір поруки, що укладається ОСОБА_3 та АКБ "Форум".

Пунктом 3.2.2 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором та/або договорами застави.

Відповідно до ст. 554 ЦК України: -"У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки."

Виходячи з аналізу змісту вищевказаних норм закону та договору, суд першої інстанції вірно виходив з того, що боржник та поручитель повинні нести солідарну відповідальність за несвоєчасне виконання кредитного зобов'язання.

Посилання апелянтів на Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" стосовно невірного стягнення пені, оскільки пеня перевищує подвійну облікову ставку НБУ, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вказаний Закон застосовується лише до

до суб'єктів підприємств, установ та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

З доводами апелянтів, щодо неправомірності нарахування пені на відсотки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, суд апеляційної інстанції також не погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними...

Відповідно до п. 3.2.6 кредитного договору, банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору.

Згідно п. 4.1. умов Договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та несплачених процентів. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Пунктом 2.1. договору поруки № 171/26/03 від 08 серпня 2008 року визначено, що поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором погасити, заборгованість по Кредитному договору, а саме кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені Кредитним договором.

З огляду на зазначені вище пункти договору, заходи відповідальності за порушення грошового зобов'язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження щодо нарахування яких і можливості одночасного застосування яких законом не встановлена.

Пунктом 4.1 договору, сторони обумовили підстави сплати пені в тому числі і за несвоєчасну оплату відсотків в розмірі 0,2 %.

Дійсність вказаної умови договору боржником не оскаржувалась, тобто кредитний договір є чинним, а тому його умови є дійсні і підлягають до застосування.

Щодо доводів поручителя про подвійність стягнення із неї відсотків зі сплати пені, то суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що предметом позовних вимог є лише пеня, яка нарахована за кредитним договором № 254/08/26Nv за виконання якого поручалась ОСОБА_3, адже сама така вимога банку випливає із змісту позовних вимог та її фактичного та юридичного обґрунтування.

Даний обов'язок ОСОБА_3 взяла на себе згідно п. 2.1. договору поруки № 171/26/03 від 08.10.2008 року. Договір нею не оскаржений та є чинним.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 08 червня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач