Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на неповнолітню дитину за минулий час.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий час, але не більше ніж за три роки, за періоди:

-з 21 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року - 1 913 грн. 60 коп.;

-з 01 січня по 31 грудня 2012 року - 4 106 грн. 70 коп.;

-з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 4 378 грн. 80 коп.;

-з 01 січня 2014 року по 21 липня 2014 року - 2 584 коп. 86 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати пов'язані з проїздом в сумі 115 грн. 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в Управління Державного казначейства у Млинівському районі.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Вважаючи дане рішення в частині стягнення аліментів за минулий час та оплатою витрат пов'язаних з наданням правової допомоги і судового збору незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що постійно надавав та надає грошові кошти для дитини як через позивача так і особисто, що підтверджує долученими під час розгляду справи фіскальними чеками. Твердження позивача про те, що він добровільно не надавав та не бажає надавати допомоги на утримання дитини, вважає намаганням завести суд в оману.

Стверджує, що ухиленням від сплати аліментів є пряма відмова від їх сплати, зміна роботи чи проживання, приховування доходів, що роз'яснено чинним законодавством. Позивач не надала доказів суду, що даний спір неможливо було врегулювати до подачі позову до суду, зокрема він пропонував їй укласти та нотаріально посвідчити Договір.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач постійно з'являлася в судові засідання і про прийняте процесуальне рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з неявкою позивача їй було невідомо, базується на припущеннях і не є документально підтвердженою обставиною.

Крім того, вважає, безпідставно задоволено позов в частині стягнення витрат пов'язаних із наданням позивачу правової допомоги. В Договорі про надання правової допомоги лише зазначено, що представник має право представляти інтереси в суді, однак будь-яких даних, які б містили інформацію про те, що позивач повинен оплатити послуги з надання правової допомоги немає.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення змінити, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на проїзд в сумі 115 грн. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В решті позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 04 січня 2005р.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Кошти на утримання дитини ОСОБА_1 надає не регулярно.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно постановив рішення про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів судом першої інстанції враховані обставини, викладені в ст. 182 СК України та наведені з цього приводу відповідні мотиви.

В цій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів за три останні роки, що передували її зверненню з вказаним позовом до суду, суд першої інстанції виходив з доведеності цих вимог.

Проте такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі та вимогам закону, а тому таке рішення, відповідно до правил ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до суд у 2005р. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалою Млинівського районного суду від 02 грудня 2010р. провадженням по справі закрито у зв"язку з повторною неявкою позивачки до суду.

ОСОБА_1 стверджує, що постійно надавав і надає матеріальну допомогу на утримання їх дитини, хоча на підтвердження цього і не надав достатніх та переконливих доказів. Однак і ОСОБА_2 не надала достатніх та переконливих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів, однак ОСОБА_1 ухилявся від їх сплати.

Саме по собі звернення позивачки до суду, на переконання колегії суддів, не свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів та не є підтвердженням того, що позивачка вживала заходів щодо їх одержання.

Кожен громадянин має право у відповідності до ст. 15 ЦК України звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Наявність не скасованої ухвали про закриття провадження по справі у зв"язку з повторною неявкою позивачки до суду свідчить про втрату її інтересу у розгляді цієї справи, що могло мати місце і у зв"язку з добровільною сплатою ОСОБА_1 аліментів. Протилежного ОСОБА_2 в суді не довела.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність ОСОБА_2 своїх вимог в тій частині, що вона вживала заходів щодо одержання від ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої їх дитини, однак останній ухилявся від їх сплати, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивачки витрат на правову допомогу підлягають задоволенню, оскільки до справи не долучений розрахунок таких витрат, як того вимагає чинне законодавство.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. на правову допомогу та аліменти за час, що передував її зверненню до суду - з 21 липня 2011р. по 21 липня 2014р. скасувати та в задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: О.В. Оніпко

С.В. Хилевич