Справа № 466/9328/14 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3785/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Бадівській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі, які в апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликаються на те, що судом першої інстанції не допитано в судовому засіданні жодного свідка та не проаналізовано належним чином наявних у справі доказів. Зокрема, на думку апелянтів, суд першої інстанції однобічно надав оцінку листу сільського голови Кам'янобрідської сільської ради Яворівського району, з якого, вважають позивачі, вбачається, що ОСОБА_4 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. Вказують, що факт виписування журналів та газет відповідачем на адресу квартири АДРЕСА_3 сам по собі не свідчить про те, що остання проживає за вказаною адресою. Відтак вважають, що суд першої інстанції незаконно відмовив у задоволенні їхнього позову та є всі підстави для його задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЖК України забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 складається з чотирьох житлових кімнат з комунальними вигодами, загальною площею 75,7 кв.м. В даній квартирі зареєстровано шість осіб: ОСОБА_4 (основний квартиронаймач,відповідач по справі), ОСОБА_2 з сином ОСОБА_6, ОСОБА_3 (позивачі по справі) ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_7

В грудні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом про визнання матері - ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в спірній квартирі на підставі ст. 107 ЖК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Судом беззаперечно встановлено, що спірна квартира, яка була отримана відповідачем на склад сім"ї в тому числі і відповідачів є її єдиним житлом. Така відноситься до державного житлового фонду. Як учасник війни відповідач має пільги по оплаті комунальних послуг, які і сплачує в пільговому режимі. За адресою проживання відповідач, яка є літньою жінкою проходить і лікування в медичних закладах. На спірне житло їй приходить поштова кореспонденція.

Покликання апелянта на те, що відповідач вибула в с. Кам"янобрід Яворівського району Львівської області є безпідставними, оскільки за цією адресою проживає рідний брат відповідача у власному будинку, який знаходиться в аварійному стані. А тимчасові відвідини брата, який являється інвалідом 2 групи не дають підстав робити висновки, що відповідач вибула туди на постійне місце проживання.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,- УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: