Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3187/15-ц
Провадження №: 2/332/1116/15
02 вересня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
27.07.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
У позовній заяві зазначено, що відповідач є матірю неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені зі слів матері. 29.04.2015 року рішенням Заводського районного суду ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 26.06.2015 р. ОСОБА_1 було призначено опікуном над своєю онукою ОСОБА_3 Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 вихованням доньки не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Стан здоровя відповідача є задовільним, на даний час вона не працює.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 009591, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, відповідач ОСОБА_2 є матірю неповнолітньої ОСОБА_3. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 4,10).
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_3. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.05.2015 р. (а.с. 8-9).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.05.2015 року № 207/12 малолітній ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 5).

ОСОБА_1 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 223р від 26.06.2015 року було призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3 (а.с.3).

Під час розгляду справи було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає та перебуває на утриманні свого опікуна ОСОБА_1, яка є її бабусею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Згідно з вимогами ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку по утриманню дитини.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з розясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначила, що відповідач офіційно не працює, інших утриманців немає, стан її здоровя є задовільним.

Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошові сумі - 650 грн. на місяць. Вказана сума не є меншою мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 27.07.2015 р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 650 (шістсот пятдесят) грн. щомісяця, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна