Справа №173/1876/15-ц
Провадження №2/173/912/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: 23.02.2008 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 10.

В період шлюбу у них народився син Артем, ІНФОРМАЦІЯ_1

На початку 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини.

Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, відповідач навіть вчиняв спроби її побити, що змусило її звернутись до міліції з відповідною заявою, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. на розірвання шлюбу згоден.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 23.02.2008 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 10 що підтверджується свідоцтвом про шлюб

В період шлюбу у сторін народився син - Артем, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини.

Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з початку 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та спільне проживання. на даний час позивач проживає окремо від відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить їхнім інтересам , тому шлюб між сторонами, на думку суду, потрібно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

В описовій частині позовної заяві позивач просить визначити відповідачу час для побачення з дитиною. Проте в прохальній частині такі вимоги позивачкою не ставляться, тому дані вимоги при розгляді даної цивільної справи судом не розглядаються та не вирішуються як такі, що не заявлені позивачем.

Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, так як з позивачкою залишається проживати малолітня дитина. Понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе покласти на ОСОБА_1

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом про розірвання шлюбу до ОСОБА_2 задовольнити

Шлюб, зареєстрований 23.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 10 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 збір на користь держави за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга поданою не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності, після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.