АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4386/15 Справа № 204/6363/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: ОСОБА_3, про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся суду з позовом до ТОВ «Порше мобіліті», про захист прав споживача, визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 15 серпня 2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 50005686 на суму 104 558, 18 зі сплатою 9, 9% річних строком на 60 днів.

Кредит за вказаним договором було надано на споживчі цілі, а саме для придбання транспортного засобу.

Відповідно до погодженого сторонами графіку погашення кредиту щомісячний платіж визначено у розмірі 2 216, 38 грн та зазначено його еквівалент з розрахунку курсу долара США , визначеного в договорі у розмірі 273, 29 дол США.

До 2014 року він належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, проте у зв'язку зі зростом курсу дол. США відповідач істотно збільшив щомісячний платіж за кредитним договором, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості виконувати належним чином свої зобов'язання за кредитним договором.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою надати роз'яснення, в яких одиницях здійснювався розрахунок платежів за кредитом, на що останній повідомив, що розрахунок щомісячного платежу здійснюється відповідно до п. 1.3.1 Загальних умов кредитування з розрахунку долара США до гривні на день виставлення рахунку та позивач повинен повернути відповідачу суму грошових коштів за комерційним курсом гривні до долару США на дату здійснення платежу.

За два з половиною роки користування кредитними коштами зобов'язання позивача збільшилися до 411 021, 655 грн, тобто на 350%, що ставить його у вкрай невигідне фінансове становище, порушує його права, як споживача кредитних послуг. Крім того, надання споживчих кредитів у іноземній валюті на території України забороняється.

Позивач вважає, що умови кредитного договору не відповідають вимогам Законів України, а тому просив суд визнати недійсним п. 1.3.1 Загальних умов кредитування; визнати недійсним Графік погашення кредиту за кредитним договором № 50005686 від 15.08.2012 року визнати недійсним Кредитний договір № 50005686 від 15.08.2012 року; визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 50005686 від 16.08.2012 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було надано фінансову послугу позивачу з дотриманням норм законодавства та позивачем не було надано доказів на підтвердження недійсності правочину.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідачем було порушено права ОСОБА_2, як споживача. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки були предметом перевірки під час розгляду справи судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 50005686 у сумі 104 558, 18 зі сплатою 9, 9 річних строком на 60 днів на споживчі цілі: для придбання транспортного засобу.

Згідно умов Кредитного договору усі платежі за цим договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3. Загальних умов.

Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладенню договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмірі платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку ПАТ «Креді Агріколь Банк», до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту. Для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахування особливостей передбачених договором.

Відповідно до п.п.2.4., 2.5. загальних умов кредитування, нарахування процентів здійснюється щомісячно, до 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту.

В Кредитному договорі № 50005686 від 15.08.2012 р., укладеному між позивачем та ТОВ «Порше мобіліті» чітко визначені кредитні умови, зокрема, положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту.

Зі змісту кредитного договору убачається, що сторони погодили його умови , якими передбачено сплата позивачем коштів на повернення кредиту в перерахунку за поточним обмінним курсом гривні до долара США.

Згідно п.п.9.5.-9.7. Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною Кредитного договору, позичальник підтверджує, що компанія належним чином ознайомила позичальника з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальника тощо.

Згідно положень ст.. 2015 ЦПК України та роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Ст. 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В даному випадку, доводи, на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для визнання недійсним кредитного договору та договору застави транспортного засобу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності оспорюваного правочину. Підписавши Кредитний договір, його сторони визначили взаємні права та обов'язки, погодили термін виконання зобов'язань.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко