У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Мурованокуриловецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_4, третя особа - Конищівська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, про розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та зобов'язання повернути земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року прокурор Мурованокуриловецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області № 272 від 29 вересня 2005 року «Про надання в оренду земель водного фонду за межами населеного пункту (в урочищі «За лісом», «Гулів», «Магаданів») на території Конищівської сільської ради» надано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки водного фонду на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області поза межами населеного пункту с. Конищів. 10 жовтня 2005 року між Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією Вінницької області та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Так, ОСОБА_4 систематично порушує умови договору щодо сплати орендної плати за землю, тому прокурор, змінивши предмет позову, у зв'язку з погашенням заборгованості за договором оренди, просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 5 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року, позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки водного фонду від 10 жовтня 2005 року, укладений між Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією Вінницької області та ОСОБА_4, про передачу в оренду земельної ділянки водного фонду загальною площею 10,4395 га, що розташована на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області поза межами населеного пункту.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову прокурора, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 порушував умови договору оренди протягом 2013-2014 років та не в повному розмірі сплачував орендну плату, допустивши заборгованість, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про плату за землю», ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 611 ЦК України є наслідком його розірвання.

Сплата заборгованості за орендну плату після пред'явлення позову не скасовує висновок суду про порушення закону та умов договору на час пред'явлення позову.

Посилання касаційної скарги про укладення мирової угоди між ОСОБА_4 та головою Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області не є підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки така мирова угода судом не затверджена, а, крім того, позов прокурором пред'явлено не в інтересах Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області, а в інтересах держави.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта