Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 34 (ІІІ) Масалітіна Н.А.
Доповідач - Зубакова В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Неклеси В.І.

суддів - Зубакової В.П., Савіної Г.О.

при секретарі - Іванюк О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 01 червня 2008 року о 07 год. 30 хв. по вул. Косіора у м. Кривому Розі, з вини водія автомобіля марки «ГАЗ-5312», держ. номер НОМЕР_3 ОСОБА_6, який керував ним в силу трудових відносин з ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належному йому автомобілю нанесені механічні ушкодження. Просив суд стягнути на його користь з відповідача 9083,76 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 27.05.2009 року за клопотанням представника відповідача в якості співвідповідача до участі у справі залучено ОСОБА_6

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2009 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9083,76 грн. та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 жовтня 2009 року зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 після відшкодування шкоди фару ліву та крило переднє ліве з пошкодженого автомобіля Мітсубісі Педжеро, державний номер НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом не враховано наявність вини позивача у ДТП, розмір матеріальної шкоди необґрунтовано, а моральну шкоду безпідставно стягнуто з нього, а не з ОСОБА_6, яким вона безпосередньо завдана, а також розглянуто справу за відсутності відповідача ОСОБА_6, якого належним чином не повідомлено про час та місце судового засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2008 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди було механічно пошкоджено автомобіль Мітсубісі Педжеро Спорт д.н. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_5

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини водія автомобіля ГАЗ 5312 д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6, внаслідок порушення останнім п.10.9 Правил дорожнього руху України, що було встановлено Криворізьким районним судом Дніпропетровської області при ухваленні постанови від 22 липня 2008 року по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП (а.с. 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України ця постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з доведеності розміру спричиненої матеріальної та моральної шкоди, обов`язку відповідача відшкодовувати цю шкоду, та наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 1167, 1187 ЦК України для відшкодування шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небузпеки розуміються юридична особа або громадяними, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовую шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Матеріалами справи встановлено і підтверджено сторонами в суді апеляційної інстанції, що автомобіль «ГАЗ 5312» д.н НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 (а.с.40), винною особою в ДТП є ОСОБА_6 (а.с. 9), який перебуває в трудових відносинах з ПП «Атаян».

Висновком спеціаліста встановлено розмір матеріальної шкоди спричиненої позивачу у сумі 9083, 65 грн. (а.с.10-23), яку він просить стягнути з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом правомірно стягнута з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 сума матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП автомобілю «Мітсубісі Педжеро Спорт» д.з. НОМЕР_1, яка відповідно до висновку спеціаліста-автотоварознавця № ZA100708 від 10.07.2008 року становить 9083,76 грн.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ч.1 ст. 1172 ЦК України, відповідно до якої на фізичну особу покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що розмір моральної шкоди необгрунтований відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 2 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер та тривалість страждань, завданих позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 2 000 гривень до 500 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні рішення судом не враховано ступінь вини позивача в ДТП безпідставні та спростовуються матеріалами справи, оскільки протокол у відношенні ОСОБА_5 про адміністративне правопорушення не складався, а винним в ДТП постановою Криворізького районного суду м.Кривого Рогу від 22.07.2008 року визнано ОСОБА_6

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта на розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_6, який не повідомлявся про час та місце розгляду справи, оскільки відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» розгляд справи за відсутності особи, належним чином не повідомленої про час і місце судового засідання, яка не оскаржує рішення суду, не може бути підставою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2009 року в частині розміру стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 змінити, зменшивши цей розмір з 2 000 ( двох тисяч) гривень 00 копійок до 500 (п`ятисот) гривень 00 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: