Справа № 188/330/15-ц
Провадження № 2/188/255/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О., при секретарі Хандрига Л.І.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фермерського господарства «Олімп» про розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

16.03. 2015 року позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що її чоловікові ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 4,9000 га, кадастровий номер :02:001:0146, яка знаходиться на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №473833 від 29.04.2009 року.

Ця земельна ділянка була передана в оренду ФГ «Олімп» за договором оренди землі від 05.12.2012 року, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.12.2012 р., за №02386 (далі - договір оренди).

11.04.2013 року чоловік позивачки помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка успадкувала цю земельну ділянку та зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав від 07.11.2013 року за №12410224.

Позивачка зазначає, що після смерті чоловіка вона залишилася сама з двома неповнолітніми дітьми. Розмір її доходу за місяць протягом 2014 року склав близько 2600,00 грн., враховуючи її зарплату та пенсію по втраті годувальника, що підтверджується довідками. На неї та кожну дитину мого припадає дохід по 867 грн., що за теперішніх цін та умов життя, стверджує позивачка, є недостатньо. У зв'язку з цим вона вирішила розірвати договір оренди землі, укладений її покійним чоловіком з відповідачем та самостійно обробляти свою земельну ділянку.

У зв'язку з цим 30.09.2014 року після завершення сільськогосподарських робіт вона направила на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення заяву про розірвання договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди.

Зазначений лист 04.10.2014 року вручено бухгалтеру відповідача ОСОБА_5, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповіді на цей лист не надійшло. 21.11.2014 року позивачка направила другу заяву на адресу відповідача про її згоду на продовження договору оренди лише на умовах збільшення існуючого розміру орендної плати з проектом відповідної додаткової угоди. Докази відправлення та описи вкладення до цінного листа додані до позову.

Згідно з довідкою поштової організації від 27.11.2014 року, відповідач відмовився отримувати цього листа, у зв'язку з чим його було повернено відправникові.

Позивачка вважає, що вжила всіх необхідних заходів для вирішення спору без звернення до суду, але відповідач не виконав норми Закону України «Про звернення громадян» щодо надання у встановлений термін відповіді на заяву позивачки та відмовився від отримання її листа, тим самим не погодившись на зміни в договорі або його розірвання.

Посилаючись на викладене та ст.ст. 627, 651 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, ст.ст. 32, 37 Закону України «Про оренду землі», пункти 13 та 37 договору оренди позивачка просить:

-розірвати договір оренди землі від 05.12.2012 р., укладений між Фермерським господарством «Олімп» () та ОСОБА_4, зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.12.2012 року за №02386, згідно з яким в оренду передано земельну ділянку площею 4,9000 га, кадастровий номер :02:001:0146, що знаходиться на території Троїцької сільської ради;

-зобов'язати Фермерське господарство «Олімп» () повернути позивачці земельну ділянку площею 4,9000 га, кадастровий номер :02:001:0146, що знаходиться на території Троїцької сільської ради та скласти відповідний акт повернення землі з оренди;

-судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення на позов та усні пояснення, в яких звернув увагу суду на системний аналіз пунктів договору оренди, зокрема, він вважає, що пункт 37, на який посилається позивачка, слід розуміти з урахуванням п. 36 договору оренди, згідно з яким розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, тобто передбачена п.37 підстава розірвання договору оренди в разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи застосовується лише за взаємною згодою сторін, а умовами розірвання договору в односторонньому порядку є тільки невиконання договірних зобовязань, чого відповідач не допустив, своєчасно і в повному обсязі сплачуючи позивачці орендну плату.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши їх пояснення доказами, наявними у матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між чоловіком позивачки ОСОБА_4 та відповідачем 05 грудня 2012 року у відповідності з положеннями розділу ІІ Закону України «Про оренду землі» строком на 10 років був укладений договір оренди належної на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 473833 земельної ділянки, розміром 4,9000 га, кадастровий номер :02:001:0146 з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, який 05 грудня 2012 року у відповідності до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» зареєстрований у Петропавлівському районному відділі Держкомзему, земельна ділянка була передана 03.05.2009 року, що підтверджується копіями державного акту, договору оренди, акту прийому-передачі земельної ділянки (а.с.9, 11-12, 35-36, 60).

11.04.2013 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-КИ № 503975, виданого 15.04.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції (а.с.8) і позивачка на підставі ст. 1261 ЦК України успадкувала належну померлому земельну ділянку, отримавши 07.11.2013 року в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копіями цих документів (а.с.13-14).

30.09.2014 року позивачка направила на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення заяву про розірвання договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди. В заяві позивачка послалася на ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.37 договору оренди від 05.12.202 року. Зазначений лист 04.10.2014 року вручено бухгалтеру відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6 обставини підтверджуються копіями листа, квитанції відділення ДП «Укрпошта», опису вкладення, повідомлення про вручення поштового відправлення, проектів угоди про розірвання договору та акту приймання-передачі земельної ділянки (а.с.15-18).

Відповіді на цей лист не надавалося.

21.11.2014 року позивачка направила другу заяву на адресу відповідача про її згоду на продовження договору оренди лише на умовах збільшення існуючого розміру орендної плати з проектом відповідної додаткової угоди, доказами є копії листа, квитанції відділення ДП «Укрпошта», опису вкладення, проекту додаткової угоди (а.с.19-21).

Згідно з довідкою поштової організації від 27.11.2014 року, відповідач відмовився отримувати цього листа, у зв'язку з чим його було повернено відправникові, про що свідчить копія поштового конверту з довідкою (а.с.22).

Суд вважає, що до правовідносин між сторонами слід застосувати норми Закону України «Про оренду землі» та Земельного кодексу (далі ЗК) України.

Ст.32 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни, або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. В даному разі п.37 договору оренди земельної ділянки від 05.12.2012 року передбачено як підставу для зміни або розірвання договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи.

Однак ст.ст. 30, 31 Закону України «Про оренду землі», пункти 35, 36 договору оренди земельної ділянки від 05.12.2012 року не передбачають односторонньої зміни умов або одностороннього розірвання договору оренди землі з підстави переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, як того бажає позивачка. Питання про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави невиконання договірних зобовязань чи внесення змін до його умов не є предметом позовних вимог.

Відповідач не допустив невиконання договірних зобовязань, своєчасно і в повному обсязі сплачуючи позивачці орендну плату, що підтвердив довідкою та копіями відомостей на видачу орендної плати (а.с.37-59).

Відповідно до ч. 1 статті 770 Цивільного кодексу (далі ЦК) України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Ця норма є загальною. Більш конкретною нормою відносно спірних правовідносин є ст. 148-1 Земельного кодексу України. В ч.1 цієї статті зазначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Частиною 3 цієї статті передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням кадастрового номера, місця розташування земельної ділянки, прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника, місця проживання нового власника, поштової адреси, платіжних реквізитів. Згідно з ч.4 ст.148-1 ЗК України за згодою сторін договору оренди до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Таким чином, смерть фізичної особи - наймодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди. Зміна умов договору або його розірвання повинне здійснюватись з урахуванням всіх норм законодавства щодо порядку розірвання таких договорів. За встановлених судом обставин, враховуючи відсутність згоди відповідача, підстав для розірвання спірного договору немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити на позивачеві.

На підставі викладеного, ст.770 ЦК України, ст. 148-1 ЗК України, ст.ст. 30-32 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 3, 10,11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до фермерського господарства «Олімп» про розірвання договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку - відмовити.

Судові витрати залишити на позивачеві ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7