Справа №339/305/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 21.12.2012 року між нею та ОСОБА_2, в якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що шлюб носить формальний характер.

Вимоги обгрунтовує тим, що шлюбні стосунки між ними припинено, тривалий час проживають окремо. Будучи в шлюбі, відповідач зловживав спиртними напоями та в стані алкогольного спяніння наносив їй побої в присутності малолітньої дитини , що спрчинияє їй та сину негативні емоції та душені страждання.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що за час перебування в шлюбі відповідач постійно вчиняв з нею сварки, обзивав нецензурними словами, наносив їй побої, в присутності сина і як результат - вони проживають окремо на протязі тривалого часу.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, так як вважає, що примирення в сім'ї є неможливим .

Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 21 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області згідно актового запису № 552 укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2Д.( а.с. 4 ), у якому народилися син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини справи.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, яку позивачка подала в липні 2015 року, як підставу своїх вимог вказувала на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, всі стосунки між ними припинено, збереження нормальних сімейних відносин виявилося неможливим, вони не підтримують шлюбних стосунків.

Встановлено, що розлад у сім"ї сторін носить тривалий характер і сторони категорично настоювали на розірванні шлюбу.

За наведених підстав суд визнав, що шлюб носить формальний характер, сім'я фактично розпалась та зберегти її немає можливості, про що свідчить постійні сварки між подружжям, припинення шлюбних відносин через неприязні стосунки та подальше роздільне проживання .

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

При таких обставинах, враховуючи , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливими, шлюб існує формально, позивачка категорично відмовляється перебувати в подальшому в шлюбі з відповідачем, отже подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її суттєвим інтересам, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх малолітньої дитини, приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4 слід залишити на проживанні з матір'ю ОСОБА_1

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище .

Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 243грн.60кп., суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 21 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області актовий запис №552, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

- судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголо-шення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час про-голошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.