АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краковецька Алла Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» НовіковоїМарії Миколаївни на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року про забезпечення позову,

встановила:

09.02.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12 березня 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М., зареєстрований в реєстрі за №426, за заявою Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (надалі- ПАТ «БГ Банк») про задоволення вимог Банку за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, нежитловий будинок -кафе (літера «А»), загальною площею 284 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_1 Також просив зобов'язати Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві закінчити виконавче провадження ВП №18139872 та стягнути з ПАТ «БГ Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

09.06.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив: зупинити продаж описаного нерухомого майна; заборонити ВАТ «БГ Банк» та Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії, пов'язані з відчуженням та реалізацією на користь третіх осіб належного йому нерухомого майна; зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №426 від 20.03.2010 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М.; заборонити ВАТ «БГ Банк» розміщувати у засобах масової інформації та на офіційному сайті відповідача в мережі Інтернет відомостей щодо описаного нерухомого майна; заборонити ВАТ «БГ Банк» на час розгляджу справи та вирішення спору по суті нараховувати штрафні санкції згідно договору №27 від 19.02.2008 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 р. заяву задоволено частково.

Суд ухвалив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №426 від 20.03.2010 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Новікова М.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову позивачу у забезпеченні позову в повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що з приводу заявлених позовних вимог судом вже було ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, та не постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Зазначила, що Солом'янським районним судом м. Києва вже розглядалась позовна заява з аналогічним предметом та підставами. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 квітня 2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було відмовлено.

Крім цього, позовна заява була подана з пропуском строку позовної давності, про що апелянтом подано відповідну заяву.

У судовому засіданні представник ПАТ «БГ Банк» Гузієнко Я.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач виходив з положень п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України та того, що на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є предметом оскарження в даній справі, відкрито виконавчі провадження та відбувається його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого напису нотаріуса №426, виданого 20.03.2010 р., про звернення стягнення на нежитловий будинок - кафе (літера «А»), загальною площею 284 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, 22.03.2010 р. старший державний виконавець Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві відкрив виконавче провадження ВП №18139872 (а.с. 12).

За таких підстав суд вірно виходив з того, що позивач в судовому порядку оспорює виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження, на даний час існує ймовірність примусової реалізації нерухомого майна, що належить позивачу, що в свою чергу може утруднити виконання рішення у даній справі та обґрунтовано, виходячи з вимог п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України, постановив ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що в даному випадку захід забезпечення позову застосований для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви щодо забезпечення позову є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вирішив питання про закриття провадження у справі з підстав, передбачені п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, позов містить також інші підстави для його задоволення, а також склад сторін, до яких заявлено позов, є іншим.

Підлягають відхиленню також доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовна заява була подана з пропущенням строку позовної давності, оскільки вказана обставина підлягає встановленню при вирішенні даного спору по суті.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування з наведених у апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» НовіковоїМарії Миколаївни відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/10317/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.